Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

25 жовтня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 17 грудня 2021 року Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 205 - розірвати; після розірвання шлюбу її прізвище залишити « [PERSON] ». В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 17.12.2021 вони з відповідачем уклали зазначений шлюб, від якого мають одну спільну дитину: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , яка проживає з позивачкою та щодо місця проживання якої між сторонами спору немає. За твердженням позивачки вони проживали спільно однією сім`єю до січня 2023 року. Спільне господарство не ведеться. Протягом останнього часу їхнього спільного проживання, як подружжя, між ними почалися скандали. Їхнє сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї. Вони неодноразово намагалися вирішити їхні особисті сімейні проблеми, але ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінилося, їхні відносини переросли в ще більш ворожі. Наміру для примирення не потребують. Заходи досудового врегулювання спору не проводилися, оскільки розірвання шлюбу за таких обставин можливе лише за рішенням суду. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам так і їхньої малолітньої доньки, поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 25.10.2023 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Згідно з отриманими в порядку ст. 187 ЦПК України відомостями [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 06 листопада 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 05 грудня 2023 року. Ухвалою від 05 грудня 2023 року судове засідання відкладено на 25 січня 2024 року у зв`язку з першим нез`явленням відповідача. 25 січня 2024 року судове засідання відкладено на 28 березня 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. У судове засідання 28 березня 2024 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Позивачка подала до суду заяву відповідно до якої остання прохає розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив не подавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України та про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 грудня 2021 року, виданим Гайсинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 205. Від зазначеного шлюбу сторони мають одну спільну дитину: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання дитини у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачкою. Позивачка прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач свого ставлення до позову та збереження шлюбу не висловив, відзив на позов не подав. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони у 2023 році припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх позивачка не має наміру. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, в зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спір про місце проживання неповнолітньої дитини на цей час відсутній. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачка не змінювала дошлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу її необхідно надалі іменувати прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позову позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved