Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~В листопаді 2023 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що 15.03.2021 року між нею та АТ «Акцент-Банк» був укладений кредитний договір UA223077700000026208212232707. На даному рахунку того ж дня був встановлений кредитний ліміт в розмірі 20000,00 гривень. В тому ж місяці вона використала кредитні кошти та в подальшому здійснювала лише його погашення. В червні 2023 року виявила, що незважаючи на регулярні погашення кредитної заборгованості та сплату відсотків, борг не зменшувався. Звернувшись до АТ "АКЦЕНТ-БАНК", отримала виписку по вищевказаній картці із відображенням руху коштів з моменту отримання карти. Після цього, зрозуміла, що починаючи з 19.04.2021 року, з її картки за рахунок кредитного ліміту списувалися кошти в сумі 1469,86 гривень в якості щомісячного платежу за кредитним договором «Розстрочка» N ABHOCP1616171010411 від 19 березня 2021 року, якого вона не укладала та не підписувала ні в паперовому, ні в електронному вигляді. Також, кредитні кошти за вказаним договором не отримувала, а тому просить суд визнати недійсним означений кредитним договір. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою судді від 16.11.2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~21.12.2023 року відповідач направив на адресу суду відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а у разі визнання угоди недійсною - застосувати наслідки недійсності правочину у відповідності до ч. 2 ст. 216 ЦК України. При цьому, не заперечуючи щодо звернення позивачки до банку для отримання кредитних коштів 15.03.2021 року, вказав, що через декілька днів, а саме 19.03.2021 року остання також звернулася із заявою про відкриття поточного рахунку [NUMBER] ……3694, яку разом із паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» підписано за допомогою електронного підпису. Крім того, 19.03.2021 року позивачем було укладено кредитний договір Нова розстрочка № АВН0СР1616171010411 (заява про надання послуги, паспорт банківського продукту, графік погашення), які також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Для оформлення даного договору та його підписання позивачка повинна була увійти в додаток А24 за допомогою паролю чи ПІН-коду від картки (первісний вхід та реєстрація відбувається за допомогою доступу до фінансового номеру та ведення ПІН-коду від картки), вибрати тип кредиту та оформити (підписати) його за допомогою отриманої інформації з ОТП-паролю, що направлений на фінансовий номер телефону чи дзвінка, що також направлений на фінансовий номер телефону, і лише після цього банком проведена оплата товару. \~ \~ \~ \~На виконання свого обов`язку банк надав кошти шляхом перерахунку до магазину, де позивачка оплатила свою покупку. Також, у відповідно до п. 9 Заяви позичальника, сторонами було погоджено щодо внесення платежів на погашення даного кредиту через поточний рахунок (карту). \~ \~ \~ \~20.02.2024 року закрито підготовче засіданні та справа призначена до судового розгляду. \~ \~ \~ \~21.03.2024 року ухвалено рішення по суті позовних вимог. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задоволити. При цьому позивач вказувала, що нікому не передавала інформацію про ПІН код до своєї картки, також з 15.03.2021 року телефон не втрачала та продовжувала ним користуватися. Стверджувала що кожного місяця на її номер телефону надходили від відповідача смс-повідомлення про необхідність погашення заборгованості за договором «Нова розстрочка» в розмірі 1469,87грн. Виконуючи зобов`язання по поверненню кредитних коштів, вважала, що погашає заборгованість за кредитним договором від 15.03.2021 року. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість, як вбачається із відзиву направленого на адресу суду, просить розгляд справи проводити у їх відсутності, заперечуючи проти задоволення позову з підстав вказаних у відзиві на позов.. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 березня 2021 року між АТ "АКЦЕНТ-БАНК" та [PERSON] було укладено договір, шляхом відкриття карткового рахунку [NUMBER] , номер картки [NUMBER] . На якому встановлений кредитний ліміт в розмірі 20000,00 гривень. 19.03.2021 року [PERSON] звернулася до АТ «АКЦЕНТ-БАНК» із заявою про надання послуги «Нова розстрочка» №АВН0СР1616171010411 згідно якої просила надати кредит у виді транзакції в розстрочку на споживчі цілі у розмірі 20000грн, із строком кредитування 24 місяці. Того ж дня [PERSON] підписала паспорт банківського продукту «Нова розстрочка» згідно якого підтвердила поінформованість про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту. Так, відповідно до п. 3 вказаного Паспорту: сума кредиту становить -20000грн; тип кредиту- не відновлювальна кредитна лінія, строк кредитування 24 місяці, мета кредиту на споживчі цілі. Згідно п.5 Паспорту кредит повертається щомісячно рівними частинами, у розмірі 1413,33грн у складі 24 платежів. Встановлено, що підписання вказаних документів від 19.03.2021 року [PERSON] підтверджується ОТР-паролем чи дзвінком через IVR-сервіс. Згідно квитанції №028497992321 від 19.03.2021 року відповідачем як банком платника [PERSON] перераховано 20000грн для отримувача «ELDORADO 112» Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України.) Абзац другий частини 2\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга\~статті 1054 ЦК України). Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина перша\~статті 205 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (частина перша\~статті 207 ЦК України). У даному випадку правовідносини між сторонами стосувались укладання та виконання договору кредиту в електронному вигляді в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Особливості укладання договору споживчого кредиту в електронному вигляді визначені\~Законом України "Про електронну комерцію". Як слідує з частини першої\~статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~у цьому Законі нижченаведені терміни зазначені в пунктах 6, 7 і 12 вживаються в такому значенні: - електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; - електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; - одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з частиною шостою\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини восьмої\~статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Таким чином до відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття, передує стадія ідентифікації особи в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом створення Особистого кабінету заявника. За\~статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини четвертої\~статті 14 Закону України "Про електронну комерцію"\~ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного\~статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції. Отож, згідно аналізу положень статей\~1046,\~1050,\~1054,\~1055 ЦК України,\~статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"\~істотними умовами договору фінансового кредиту є розмір кредиту, строк та порядок його повернення, розмір процентів за користування ним, відповідальність сторін за невиконання зобов`язань, передбачених договором. Крім того, з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему відповідача, необхідною умовою для його укладання є також підтвердження ідентифікації особи, яка прийняла пропозицію та укладала договір. Так, частина четверта\~статті 8 Закону України "Про електронну комерцію"\~передбачено, що фізична особа (споживач) послуг у сфері електронної комерції повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі. З аналізу положень пункту 6, 12 частини першої статті\~3, статтей\~11,\~12, частини четвертої статті\~14 Закону України "Про електронну комерцію", та роз`яснень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що містяться за електронною адресою https://www.nfp.gov.ua/ua/Holovni-podii/27162.html, слід дійти висновку, що клієнт має бути ідентифікований одразу при реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Суд враховує, що саме позивачка ініціювала укладення такого договору, оформивши заявку задля отримання кредитних коштів. Отже, кредитний договір укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника не суперечить вимогам закону. А тому, доводи позивача про те, що укладений договір є недійсним, тому що він не був підписаний є спростованими. Крім того, суд враховує, що протягом строку дії означеного кредитного договору позивачка здійснювала погашення кредитної заборгованості та лише в серпні 2023 року звернулася до відповідача із заявою про витребування документів, що стали підставою для укладення оспорюваного кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо визнання кредитного договору №ВН0СР1616171010411 від 19.03.2021 задоволенню не підлягають. Відповідно до\~ст. 141 ЦК України, зважаючи, що позивач в силу ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed