Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,\~в якому\~просить:\~зобов`язати\~останнього знести\~самочинну господарську\~споруду для\~утримання худоби\~і гноєсховище,\~які знаходятьсяна земельній ділянці відповідача за адресою: [ADDRESS] та компенсувати йому витрати на сплату судового збору в сумі 1073,60 грн. Позов обґрунтовує тим, що позивач проживає у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1258 га, кадастровий номер 3223182501:01:023:0158. Відповідач [PERSON] являється власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,2443 га, кадастровий номер 32231825:01:023:0036, яка межує з земельною ділянкою позивача. Відповідачем, на своїй земельній ділянці, самочинно збудована господарська споруда для утримання худоби і гноєсховище. У вказаній самочинно збудованій господарській споруді утримуються вісім голів великої рогатої худоби. Утримання свійських тварин в самочинній господарській споруді та гноєсховища, на межі суміжних земельних ділянок, перешкоджають позивачеві в повній мірі здійснювати право власності на його майно. Відповідно до\~Акту комісії\~виконавчого комітету\~Обухівської міської\~ради від\~21\~жовтня 2022\~року,\~комісія виявила\~порушення щодо\~вимог норм\~ДБН Б.2,2-12:2019\~«Планування та\~забудова територій»\~щодо розташування\~господарської споруди\~(для\~утримання свійських\~тварин)\~на суміжній\~земельній ділянці\~по [ADDRESS] ,\~а саме, не дотримання відстані від самочинно побудованої господарської споруди до існуючого житлового будинку [PERSON] на [ADDRESS] . Дана відстань, менше ніж 15 метрів, а також недотримання відстані протипожежних вимог таблиці 15.2 ДБН Б.2.2-12, яка менше 8 метрів. Власник самочинно побудованої господарської споруди до цього часу не зніс самочинно побудовану господарську споруду, а тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про знесення самочинно збудованої господарської споруди. Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 05 грудня 2023 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи, без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та клопотань до суду не подав. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК\~Україна суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про розгляд справи в заочному порядку та задоволення позовних вимог. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~статтями\~76-79\~ЦПК України,\~\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1 ЦПК України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до\~ст. 4 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.317 ЦК України власникові\~належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності з ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з витягом № 18613775 від 05.03.2014 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу [PERSON] належить на праві спільної часткової власності житловий будинок загальною площею 59,1 кв.м, а також дворові споруди: погріб-Г, веранда а, сарай Б, гараж В, сарай Д, сарай Ж, колодязь питний №1, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, позивачу належить земельна ділянка площею 0,1258 га - кадастровий номер 3223182501:01:023:0158, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до інформаційної довідки №342568187 від 11.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідачу [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,2443 га, кадастровий номер 32231825:01:023:0036, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту щодо розпочатого будівництва господарської споруди по [ADDRESS] від 21.10.2022 року, комісією виконавчого комітету Обухівської міської ради з розгляду звернення громадян у сфері містобудування та дотримання будівельних норм та правил встановлено, що на території суміжної ділянки, по [ADDRESS] , розташовано господарські споруди для утримання худоби поруч із земельною ділянкою [PERSON] по [ADDRESS] . Відповідно до даного акту комісія виявила\~порушення щодо\~вимог норм\~ДБН Б.2,2-12:2019\~«Планування та\~забудова територій»\~щодо розташування\~господарської споруди\~(для\~утримання свійських\~тварин)\~на суміжній\~земельній ділянці\~по [ADDRESS] ,\~а саме, не дотримання відстані від самочинно побудованої господарської споруди до існуючого житлового будинку [PERSON] на [ADDRESS] . Дана відстань, менше ніж 15 метрів, а також недотримання відстані протипожежних вимог таблиці 15.2 ДБН Б.2.2-12, яка менше 8 метрів. Як вбачається із відповіді Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) №7372/04/13-23 від 31.07.2023 року, наданої на звернення позивача, інформація та документи у розпорядженні ДІАМ за адресою: [ADDRESS] , станом на дату складання відповіді не виявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Питання самочинного будівництва та його наслідків регулює стаття 376 ЦК України. Відповідно до частин 1, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до статтей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом. Таким чином за позовом фізичної особи, рішення про знесення самочинного будівництва може бути ухвалено на підставі ст. 391 ЦК України в разі доведеності нею факту створення їй перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб. Відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. Відповідно до акту обстеження приватного домоволодіння від 20.01.2023 року, комісія вирішила: громадянину [PERSON] , що веде господарську діяльність по [ADDRESS] , в термін до 20.03.2023 року виконати наступні заходи: Згідно вимог Додатку № 15 ДСП № 173, вимагати ліквідувати на сусідній присадибній ділянці гноєсховище, не здійснювати його складування в подальшому на суміжній присадибній ділянці та вирішити питання його утилізації в законний спосіб. Звернутися до Обухівської районної державної лікарні ветеринарної медицини з метою ідентифікації та реєстрації тварин та проведення усім тваринам необхідних профілактичних щеплень та діагностичних досліджень. Дотримуватись ветеринарно-санітарних правил та ЗУ «Про ветеринарну медицину». Попереджено [PERSON] про необхідність постійного виконання ст.. 103 «Зміст добросусідства». Власник самочинно побудованої господарської споруди не виконує встановлені вимоги, а тому позивач подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта. Крім того, п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про будівельні норми" застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які провадять будівельну, містобудівну, архітектурну діяльність. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В зв`язку з цим, з огляду на відсутність доводів відповідача, які б спростовували докази надані позивачем, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статей\~133,\~141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved