Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із даним позовом згідно якого просила суд ухвалити рішення щодо стягнення з відповідачки на її користь аліментів. В обґрунтування зазначеного заявниця вказала, що є студенткою денної форми навчання, а відтак позбавлена можливості самостійного працевлаштування і потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, відповідачка ухиляється від надання заявниці такої допомоги, а відтак остання вимушена звернутись до суду із даним позовом. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачка будучи належним чином повідомлена про існування даного судового провадження свого ставлення до заявлених вимог не висловила і жодних заяв з даного приводу на адресу суду не направляла. Виходячи із вказаних обставин, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у заочному порядку відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали надані позивачкою, а інші суд позбавлений можливості отримувати за власною ініціативою, встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Заявниця є громадянином України, отримувала код платника податків, має зареєстроване місце проживання та відповідно до закону звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2009 року позбавлено батьківських прав [PERSON] щодо її малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . 20 серпня 2021 року [PERSON] змінила ім`я на [PERSON] . Відповідачка є матір`ю заявниці. Остання з 1 вересня 2023 року є студенткою Поліського національного університету. Термін навчання позивачки у даному закладі закінчиться 30 червня 2027 року. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього, відповідно до ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Положеннями ч. 1 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно приписів ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проаналізувавши фактичні обставини справи й норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Направленим позовом заявниця просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 6 392 від всіх видів доходів відповідача до закінчення навчання. Суд вирішує стягувати з відповідачки аліменти на утримання повнолітньої доньки частку від доходу відповідачки, але не менше визначеного законом мінімального розміру. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи рішення у даному обсязі суд вирішує стягнути з відповідачки на користь держави судові витрати за іншу та розглянуту судом вимогу. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial