Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позові посилається на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 09 березня 2018 року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 39. За час спільного проживання\~ в них народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, різні погляди на життя та сім`ю. Дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Вона самостійно не може створювати доньці всіх необхідних умов для належного розвитку дитини. Відсутність участі в утриманні доньки з боку батька ставить їх у важке матеріальне становище. Відповідач відмовляється від сплати коштів на утримання дитини в добровільному порядку. Він взагалі не цікавиться вихованням доньки та її добробутом. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі по 4500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, також стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. До суду надійшла заява від представника позивачки [PERSON] \~ про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити та не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 березня 2018 року у Хустському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 39. За час спільного проживання\~ в них народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя. Подружжя втратило повагу один до одного, що виключає примирення між ними. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення, тому збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати. Разом з тим, в судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує. Донька сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини\~ добровільно не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2024року складає 3196 гривень. Позивачка не надала суду доказів про наявні доходи відповідача та розмір таких доходів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своєї дитини, враховуючи матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved