Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

23 жовтня 2023 року, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, до провадження судді Панчишина А.Ю. надійшла цивільна справа №494/405/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилалась на те, що 25 червня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 442. Після укладання шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . 03.07.2018 року за результатами розгляду цивільної справи № 494/571/18 Березівським районним судом Одеської області було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі було задоволено. З [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03.05.2018 року та до 02.08.2028 року. 12 листопада 2018 року позивачкою був отриманий виконавчий лист, виданий Березівським районним судом Одеської області по цивільній справі № 494/571/18, який був нею пред`явлений до примусового виконання до Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області. 29.11.2018 року державним виконавцем Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Гораком Ігорем В`ячеславовичем було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження та виконавчому провадженню присвоєно № 57811401. 20.01.2021 року рішенням Березівського районного суду Одеської області за результатами розгляду цивільної справи № 514/1246/20 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено, шлюб між сторонами було розірвано. Як зазначила позивачка, до розірвання шлюбу та після розірвання неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачкою [PERSON] . За період від дати окремого проживання сторін, а саме з жовтня 2015 року та до цього часу відповідач жодним чином не допомагав позивачці утримувати їх спільну дитину, а також не цікавився станом її здоров`я, розвитком та вихованням. Інших дітей, а також непрацездатних батьків відповідач немає, аліментів нікому не платить. 29.01.2021 року в рамках ВП № 57811401 старшим державним виконавцем Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса), назва до реорганізації (Березівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області) - [PERSON] було винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] не знаючи про дану постанову 03.02.2021 року звернулася з письмовою заявою до начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса) з питань надання розрахунку заборгованості за ВП № 57811401 з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та по час її звернення. 24.02.2021 року за вих. № 2554/33-34 позивачка отримала розрахунок заборгованості по сплаті аліментів де вказано, що станом на\~01.02.2021 року у відповідача виникла заборгованість, яка за підрахунками старшого державного виконавця Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса) - Горака Ігоря В`ячеславовича склала з моменту відкриття виконавчого провадження 82247 грн. 50 коп. З розрахунку старшого державного виконавця Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса) - Горака Ігоря В`ячеславовича виникла заборгованість рівняється пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 82247 грн. 50 коп., оскільки не можливо більш детально її вирахувати. На підставі вищевикладеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] , на свою користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 82247 (вісімдесят дві тисячі двісті сорок сім) грн. 50 коп., а також стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 82247 (Вісімдесят дві тисячі двісті сорок сім) грн. 50 коп. Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 29.12.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягали та просили розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] про розгляд справи був повідомлений належним чином, 25 березня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивачки, відзив на позовну вимогу також не подав. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши і\~проаналізувавши докази по справі, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 12.11.2018 року Березівським районним судом Одеської області по справі №494/571/18 був виданий виконавчий лист, згідно якого з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 03.05.2018 року та до 02.08.2028 року. 29.11.2018 року Березівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №57811401. 29.01.2021 року Березівським міжрайонним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса) було винесено постанову про передачу виконавчого провадження №57811401 до Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса), так як в ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник [PERSON] проживає по [ADDRESS] . 03 лютого 2021 року [PERSON] звернулася з письмовою заявою до начальника Березівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції України (м. Одеса) з питання надання розрахунку заборгованості за ВП № 57811401 з моменту пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та по час її звернення. 24.02.2021 року за вих. № 2554/33-34 позивачка отримала розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого станом на 01.02.2021 року заборгованість по виконавчому листу №494/517/18 від 12.11.2018 року, виданого Березівським районним судом Одеської області про стягнення аліментів в сумі 82\~247 гривень 50 копійок. Оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 1 статі 196 СК України. Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення, на підставі частини першої статті 196 СК України, пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення\~статті 196\~СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. З огляду на зазначене, судом при дослідженні матеріалів справи та з урахуванням письмових пояснень платника аліментів/відповідача не встановлено будь-яких передбачених законом підстав щодо звільнення боржника від сплати пені. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої\~статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У\~СК України\~не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.\~Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі N 661/905/19, згідно якого відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша\~статті 15 СК України). Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта\~статті 15 СК України). Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга\~статті 614 ЦК України). У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої\~статті 196 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17листопада 2021 року в справі №569/14819/19 (провадження№ 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем». Тлумачення вказаних норм свідчить, що: загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано наявності вини внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів, то суд дійшов висновку про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в межах заявлених позовних вимог, а саме у сумі 82247,50 грн. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення грошові кошти в розмірі 82 247 гривень 50 копійок, що становить заборгованість по сплаті аліментів та грошові кошти в розмірі 82 247 гривень 50 копійок, що становить пеню за прострочення плати аліментів на утримання дитини. При поданні позову позивачка судовий збір не сплачувала в силу звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та,

Outcome: approved