Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила: стягнути аліменти на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] 17.03.2020 її батьки розлучилися та вона залишилася проживати разом із матір`ю [PERSON] . За рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.04.2022 [PERSON] сплачував аліменти на її утримання на користь матері, оскільки вона знаходилась та продовжує перебувати на даний час на утриманні останньої. Разом з тим, 28.11.2023 та виплата аліментів на її утримання припинилася. Позивач вказує, що вона не одружена та не працює, оскільки навчається за кордоном у Середній професійній школі торгівлі та послуг [PERSON] на денній формі навчання. Відтак на даний час вона потребує матеріальної підтримки від батька, оскільки її мати не має достатньої можливості надавати їй матеріальну підтримку, так як не має постійного стабільного доходу, проте відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.03.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий відповідачем [PERSON] в якому останній вказує, що позов не визнає, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про те, який розмір коштів потрібний позивачу на проживання та навчання, а також чи несе вона витрати та найм житла та чи сплачує кошти за навчання. Водночас звертає увагу, що він не давав згоди на те, щоб його дочка навчалася за кордоном у [PERSON] у Братиславі, у Словаччині. Крім того вважає, що мати позивача також повинна в рівній долі брати участь в її утриманні, однак вона також участі взагалі не бере. Також зауважує, що матеріали справи не містять жодних письмових, належних допустимих доказів в підтвердження його матеріального становища, стану здоров`я та дитини. Натомість у нього на утриманні перебувають мати [PERSON] , батько [PERSON] , нова дружина [PERSON] , яка перебуває у декретній відпустці у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення 3-х років, малолітній син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] батьківство якої він визнав відповідно до ст. 126 СК України. Крім того, він не володіє жодним рухомим майном, на даний час не отримує взагалі будь-яких доходів, оскільки 20.10.2023 звільнений з роботи, а також не перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітний та не отримує державної соціальної допомоги як безробітний. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову. 11.03.2024 судом зареєстровано письмові пояснення подані позивачем [PERSON] , згідно яких позивач вказує, що відповідач надав свою згоду на її навчання за кордоном, про що свідчить нотаріально посвідчена згода. Крім того, зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача за допомогою її. Водночас вона не вимагає у відповідача коштів на її проживання, навчання, харчування та проїзд, оскільки цим всім її забезпечила матір, проте на утриманні матері також перебуває її молодша сестра та вона може забезпечити усіх її потреб. 01.04.2024 представник відповідача [PERSON] - адвокат Колодовський О.В. подав письмові пояснення в яких, з поміж викладеного у відзиві на позов зазначає, що відповідач як батько, якому належить рівна роль поряд із матір`ю у вихованні дитини, не давав згоди на те, щоб дочка навчалася за кордоном саме у Школі імені Юркевича у Братиславі, у Словаччині. При цьому заява, яка додана позивачем до письмових пояснень, була видана на певний строк, а саме: на один рік із 01.07.2021 до 01.07.2022, тобто строк її дії закінчився майже два роки тому. Крім того, із змісту даної заяви не випливає, що він надавав свою згоду на навчання саме у Школі імені Юркевича у Братиславі, у Словаччині. Водночас, позивач не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини, що вимагається частинами першою-третьою статті 181 СК України. Тобто навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд без погодження із відповідачем. Також, відповідач ставить під сумнів факт перебування та навчання позивача за кордоном на денній формі навчання, оскільки вона 08.03.2024 особисто надіслала до суду пояснення та додала медичні довідки від лікаря датовані також 08.03.2024. Окрім цього відповідач звертає увагу, що з поміж іншого він повинен ще сплачувати аліменти на утримання своєї молодшої дочки, що підтверджується двома відкритими виконавчими провадженнями від 26 жовтня 2022 року, де він є боржником, а стягувачем мати позивачки - [PERSON] . З огляду на викладене просить суд відмовити у задоволенні позову. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак в позовній заяві просила суд проводити розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Колодовський О.В. в судовому засіданні заперечив з приводу позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку: Cудом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 09.12.2005. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2020 у справі № 607/2142/20, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.06.2005 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №812. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.04.2022 у справі № 607/17242/21, позов\~ [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, задоволено частково. Змінено розмір стягнення аліментів, визначений судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2020 у цивільній справі № 607/2157/20. Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні інших позовних вимог, відмовлено. Відповідно до заяви [PERSON] посвідченої приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Катрук О.В. 24.06.2021 та зареєстрованої в реєстрі №790, [PERSON] , батько неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , цією заявою дає свою згоду на тимчасовий виїзд його дочки за кордон до Словацької Республіки з метою навчання у період з 01.07.2021 по 01.07.2022, у супроводі матері [PERSON] , [INFO] або у супроводі [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] та/або [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , та/або [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , та/або [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , та/або [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , а також дає свою згоду на тривале перебування та проживання у Словаччині його дочки [PERSON] під час її навчання за кордоном. Цією ж заявою дає згоду та просить оформити його неповнолітній дочці [PERSON] , [INFO] , відповідну Шенгенську візу або будь-яку іншу візу, необхідну для перебування її за кордоном з метою навчання. А також, дає свою згоду на підписання його дочці в Словацькій Республіці Договору про надання освітніх послуг, угоди з банком, а також інших документів, пов`язаних з навчанням та проживанням на території Словацької Республіки. Сповістив, що підстав, які відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», які обмежували б право дитини на виїзд за кордон, немає. Згідно з довідкою № 35 від 08.03.2024 виданою КНП Великобірківської селищної ради «Тернопільська центральна районна лікарня», [PERSON] , [INFO] , знаходиться на амбулаторному лікуванні у лікаря офтальмолога, з діагнозом: міопія високого ступеня обох очей з астигматизмом. Амбліопія слабкого ступеня обох очей. 29.06.2023 [PERSON] , [INFO] видано дозвіл на проживання №SVK [NUMBER] , який дійсний до 30.06.2025, відповідно до якого [PERSON] надано дозвіл на навчання та право на працевлаштування. Як вбачається з Підтвердження про відвідування школи виданого Середньою професійною школою торгівлі та послуг [PERSON] , [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , в 2023/2024 навчальному році є ученицею ІІІ.А класу денної форми навчання Середньої професійної школи торгівлі та послуг [PERSON] . 02.12.2021 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 02.12.2021 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) 22.03.2022. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.08.2023 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] народилась [INFO] , про що 17.05.2018 складено актовий запис № 1074 та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану № 00041440270 від 16.09.2023, до актового запису № 1074 від 17.05.2018 про народження [PERSON] , 10.08.2023 внесено зміни на підставі заяви про визнання батьківства відповідно до ст. 126 СК України, зокрема: відомості про дитини: прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »; відомості про батька: прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », власне ім`я « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », по батькові « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 03.08.2007 Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Згідно посвідчення серії [NUMBER] виданого 29.03.2022 Управлінням сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, мати [PERSON] та батько [PERSON] , діти: [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2018 року народження, [PERSON] , 2022 року народження мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Відповідно до записів трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] був звільнений з ПП «АГАТА БУД» з посади помічника монтажника будівельного за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП відповідно до наказу №62 від 20.10.2023. Як вбачається з довідки № 122 від 05.02.2024 виданої Тернопільською філією Тернопільського обласного центру зайнятості Державного центру зайнятості, [PERSON] не перебуває на обліку як безробітний в Тернопільській філії Тернопільського ОЦЗ станом на 05.02.2024. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] отримують пенсію за віком, що вбачається із пенсійних посвідчень № 2167602997 серії ААК №970457 виданого 10.07.2019 Пенсійним фондом України та № 2147203105 серії [NUMBER] виданого 28.04.2016 Пенсійним фондом України. Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Івано Франківськ) Токаренко В.С. від 26.10.2022 відкрито виконавче провадження №\~70166507 з примусового виконання виконавчого листа №607/17242/21 виданого 03.06.2022 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] \~аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до витягу з АСВП від 01.04.2024, виконавче провадження №\~70166507 станом на даний час відкрито. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріалами підтверджено справи, що позивач [PERSON] , [INFO] досягнула повнолітня, однак продовжує навчатись у Середній професійній школі торгівлі та послуг [PERSON] , [ADDRESS] на денній формі навчання, при цьому самостійно заробляти на життя не має можливості, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Суд зауважує, що стягнення аліментів має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти по можливості той рівень життя, який дитина мала б при сумісному проживанні з обома батьками. Суд враховує посилання відповідача на наявність у нього на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] батьківство щодо якої він визнав, однак вказані обставини не є безумовною підставою для звільнення його від обов`язку брати участь в утриманні дитини від попереднього шлюбу. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, що відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 03.06.2020 у справі № 760/9783/18-ц, від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, від 09.09.2021 у справі №\~554/3355/20. Суд також не приймає твердження відповідача щодо перебування на його утриманні дружини [PERSON] , оскільки даний факт не підтверджений матеріалами справи. Зокрема, позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що [PERSON] не отримує жодних доходів, оскільки навіть перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, матір не позбавлена можливості отримувати дохід, який використовуватиметься на потреби сім`ї. Щодо долученого відповідачем до матеріалів справи копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] видане 03.08.2007 та посвідчення серії [NUMBER] виданого 29.03.2022 на підтвердження факту перебування у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, то суд зауважує, що з свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що батьком останньої є [PERSON] , а відтак в суду відсутні підстави вважати, що у відповідача [PERSON] є обов`язок щодо її виховання та утримання. Так само, суд не бере до уваги посилання відповідача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків, оскільки останні є пенсіонерами та отримують пенсію за віком, при цьому жодних доказів здійснення відповідачем утримання його батьків, як і його необхідності суду не надано . Також, посилання відповідача [PERSON] на факт його безробіття суд вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається із трудової книжки серії [NUMBER] , [PERSON] , звільнений з роботи у ПП «АГАТА БУД» за власним бажанням ще 20.10.2023, разом з тим будь \~яких доказів\~того,\~що останнім\~з моменту\~його звільнення\~з останнього\~місця роботи\~вживались ефективні\~заходи для\~його працевлаштування\~чи те, що він позбавлений можливості працевлаштуватися матеріали справи не містять. Водночас,\~будучи здоровою,\~працездатною особою, відповідач [PERSON] не позбавлений можливості працювати та отримувати належний дохід, який наддасть можливість виконувати обов`язок щодо утримання своїх дітей, в тому числі і [PERSON] [INFO] , яка продовжує навчання. Жодних даних про визнання його непрацездатним або обмежено працездатним, матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища, при цьому той факт, що він не працює не є достатньою підставою для звільнення його від обов`язку утримання своїх дітей, батьком яких він є. В розумінні вимог ст. 81 ЦПК України, саме на відповідача, а не на позивача покладається обов`язок спростувати доводи позивача та довести, в даному випадку, фінансову неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. Натомість доказів скрутного матеріального становища відповідача, що унеможливлює утримання ним своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суду не надано. Також необґрунтованим є і аргумент сторони відповідача про те, що оскільки рішення щодо навчання дочки за кордоном з відповідачем не узгоджувалося, відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO] , яка продовжує навчання, оскільки нормами статті 199\~СК України передбачено що підставою для стягнення з особи аліментів на утримання повнолітньої дитини є сам факт навчання дитини, в незалежності від обраного навчального закладу. Більше того, суд зауважує, що в матеріалах справи наявна заява [PERSON] посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Катрук\~О.В. 24.06.2021 та зареєстрована в реєстрі №790, із змісту якої вбачається, що відповідач надав дозвіл на тимчасовий виїзд його дочки [PERSON] , [INFO] за кордон до Словацької Республіки з метою навчання у період з 01.07.2021 по 01.07.2022, а також дозвіл на її тривале перебування та проживання у Словаччині під час її навчання за кордоном. Як вбачається з Підтвердження про відвідування школи виданого Середньою професійною школою торгівлі та послуг [PERSON] , [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] є ученицею ІІІ.А класу денної форми навчання Середньої професійної школи торгівлі та [PERSON] в 2023/2024 навчальному році. Вказане дає суду підстав дійти до висновку, що на підставі наданого відповідачем у 2021 році дозволу на тимчасовий виїзд за кордон [PERSON] , [INFO] до Словацької Республіки, остання вступила у І клас Середньої професійної школи торгівлі та [PERSON] та на даний час продовжує навчатись у вказаному навчальному закладі у ІІІ класі, а відтак суд відхиляє твердження відповідача з приводу того, що він не надав дозволу на навчання дочки за кордоном та вважає, що продовження навчання [PERSON] , [INFO] у Середній професійній школі торгівлі та [PERSON] відповідає інтересам останньої. Щодо навчання [PERSON] , [INFO] саме у Середній професійній школі торгівлі та [PERSON] , то суд звертає увагу, що вибір форми навчання, як і інших умов навчання чи навчального закладу, є особистим правом особи, гарантованим ст. 53 Конституції України, а обрання дитиною на власний розсуд навчального закладу без погодження його із батьками не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів на його користь на таке навчання. З приводу висловлених відповідачем сумнівів з приводу навчання [PERSON] [INFO] за кордоном на денній формі навчання, то суд зауважує, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги виникає незалежно він форми навчання дитини. Таким чином, відповідач є особою працездатного віку та не надав суду доказів на підтвердження того, що за своїм станом здоров`я чи фінансовим становищем він не може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] [INFO] , яка продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, доводи позивача про необхідність визначення аліментів у розмірі 8000 грн щомісяця суд вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в розмірі 8000 грн щомісячно на її утримання. Суд звертає увагу, як батько, так і матір повинні у однаковій мірі та у відповідності до вимог чинного сімейного законодавства, утримувати своїх дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Положеннями ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, виходячи зі встановленого законом обов`язку обох батьків щодо утримання їх дочки та права дітей на належне матеріальне забезпечення, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно починаючи з 04.01.2024 і до закінчення нею навчання, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Крім того, як зазначено у ч. 2 ст.\~184\~СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial