Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості зазначивши, що 27.04.2020 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Так, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 34000,00 грн.. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1. договору погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами договірним списанням: клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором 1 числа календарного місяця наступного за місяцем у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором (здійснювати договірні списання); внесенням клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок для якого відкрито кредитну картку до останнього календарного числі включно місяця наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Згідно до п. 2.1.1.3.2. договору мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язань відповідача, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати клієнт протягом строку кредиту. Оскільки відповідач [PERSON] в порушення умов договору щомісячне погашення кредиту та сплату відсотків не здійснював, тому позивач просив суд стягнути з нього заборгованість на загальну суму 41820,26 грн., з яких 34089,01 грн. заборгованість за тілом кредита; 7731,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також судові витрати по справі. Заочним рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2023 року позовну заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з [PERSON] в користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість по договору кредиту б/н від 27.04.2020 року в розмірі 41820 (сорок одна тисяча вісімсот двадцять) гривень 26 копійок та судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2024 року заочне рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 31 липня 2023 року за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 26.02.2024 року підготовче засідання закрито та призначено справу до розгляду по суті. При цьому, Берегівським районним судом Закарпатської області було отримано відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позову. У своєму відзиві відповідач не заперечив щодо підписання ним анкети заяви від 27.04.2020 року та отримання ним грошових коштів. Разом з цим, позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання спору. Тому, відповідач [PERSON] вважає, що рішення про стягнення з нього судових витрат за сплату судового збору можна було уникнути. У зв`язку з наведеним, відповідач [PERSON] просив суд скасувати заочне рішення в частині стягнення з нього судового збору у розмірі 2684,00 гривень. Також, Берегівським районним судом Закарпатської області отримано відповідь на відзив, де зазначено, що відповідачем не було використано його процесуальні права, зокрема щодо подання заперечень стосовно позову, доказів на спростування обставин зазначених у ньому. Судом при заочному розгляді даної цивільної справи було враховано та дотримано всі вимоги закону, рішення є законним та обґрунтованим. Також, позивач зазначив, що відповідач не виконав своїх обов`язків зі сплати Кредитного договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем. У даній категорії справ досудове врегулювання спору не є обов`язковим, а позивач мав право вимагати повернення заборгованості достроково. Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився. При цьому, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності\~ч. 2.\~ст.\~639\~ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.\~207\~ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2\~статті 638\~ЦК України, передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з\~частинами 1,\~2\~ст.\~1069\~ЦК України,\~якщо відповідно\~до договору\~банківського рахунка\~банк здійснює\~платежі з\~рахунка клієнта,\~незважаючи на\~відсутність на\~ньому грошових\~коштів (кредитування\~рахунка),\~банк вважається\~таким,\~що надав\~клієнтові кредит\~на відповідну\~суму від\~дня здійснення\~цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1\~і\~2 глави 71\~цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 27.04.2020 року відповідач [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої погодився, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами », які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Згідно до п. 2.1.1.3.1. Договору погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами договірним списанням: клієнт доручає банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором 1 числа календарного місяця наступного за місяцем у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта за цим договором (здійснювати договірні списання); внесенням клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок для якого відкрито кредитну картку до останнього календарного числі включно місяця наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався: - на підставі п. 1.1.2.1.2 Договору вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором. Відповідно до п. 1.1.3.1.5 Договору, Відповідач доручив Банку списувати кошти з рахунків клієнта у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, у разі настання термінів платежів (договірне списання), у межах платіжного ліміту рахунка. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на встановлених умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно виписки з карткового рахунку відповідача [PERSON] , наданого позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК», вбачається, що відповідач із 13.12.2020 року почав використовувати грошові кошти, які періодично частково повертав. Вказане підтверджує факт користування відповідачем кредитних коштів. Відповідно до розрахунку, заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 10.03.2023 року складає 41820,26 грн., з яких 34089,01 грн. заборгованість за тілом кредита; 7731,25 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Крім того, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] було надано\~три кредитні картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується довідкою позивача. Факт збільшення кредитного ліміту встановленого відповідачу підтверджено довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Частиною 1 статті 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачем належними та допустимими доказами не спростована. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримав згідно кредитного договору кредит, зі щомісячною сплатою суми кредиту та процентів, факт якого визнав у своєму відзиві, однак вчасно не здійснював платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, тому позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з нього заборгованості на загальну суму 41820,26 гривень є підставним і підлягає до задоволення. Судові витрати в сумі 2684,00 гривень по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача. При цьому, суд констатує, що вказаною нормою закону чітко визначено порядок стягнення судових витрат, тому заява відповідача [PERSON] про відмову у задоволенні стягнення судових витрат є безпідставною та в задоволенні якої, слід відмовити.

Outcome: approved