Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Великогаївської сільської ради про визнання за нею права власності на 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем після померлого колишнього чоловіка [PERSON] . Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. У зв`язку із цим, позивач просить визнати за нею право власності на 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] . Ухвалою судді від 08.02.2024 відкрито провадження у цивільній справі №607/2694/24. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 05.03.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, що відображено в протоколі судового засідання. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подавши суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили суд позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, 20.12.2019 року. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 11.09.2014 року. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.10.2020 в справі №607/12591/20 встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю без шлюбу з 11 вересня 2014 року до 16 грудня 2019 року за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалася з 1/6 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Як вбачається із копії спадкової справи №116/2020 заведеної державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори до майна померлого [INFO] [PERSON] , наданої на запит суду, вбачається, що спадкова справа заведена за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №342 від 08.06.2020. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.10.2020 визнано факт проживання однією сім`єю спадкодавця із спадкоємицею та у зв`язку із цим, їй видані свідоцтва про право на спадщину 02 лютого 2021 року. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. від 24 січня 2024 року, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд [ADDRESS] , після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ про право власності [PERSON] на частку у нерухомому майні, а також не проведена реєстрація права власності на таке нерухоме майно. Згідно довідки виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 11.01.2022 року за № 11, житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належав колгоспному двору, який складався з 6 - ти членів, головою якого був: [PERSON] (помер [INFO] ) та члени: [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 29.09.2022 року за № 680 вказане будинковолодіння рахується за вказаними вище особами. 29.09.2022 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу, загальна площа житлового будинку становить 45,6 кв.м., житлова 41,1 кв.м. Як вбачається із інформаційної довідки №97 виданої 09.02.2022 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок загальною площею 45.1 кв.м.. житловою площею 21.6 кв.м., літ. «А», хлів літ. «Б», хлів літ. «В», погріб літ. «Пг» по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.05.1987 р. та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 74. Державна реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] [PERSON] в бюро не проведена. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності. Таким чином, [PERSON] (помер [INFO] ), [PERSON] (померла [INFO] ), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належали по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Враховуючи те, що [PERSON] , який помер [INFO] , заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/6 частини житлового будинку [ADDRESS] не складав, спадщину після його смерті, прийняла [PERSON] , як спадкоємиця четвертої черги за законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved