Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд: - визнати що, по відношенню до позивача, відповідач допустив дискримінацію, мобінг при спробі позивача працевлаштуватись на посаду оператора котельні до КП «Бердичівтеплоенерго»; - зобов`язати відповідача укласти трудовий договір з позивачем на посаду оператора котельні починаючи з 27.09.2023; - стягнути з КП «Бердичівтеплоенерго» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №9, від 06.11.92, Про практику розгляду судами трудових спорів про оплату вимушеного прогулу, частини 6, з 27.09.2023 по дату прийняття рішення в розмірі середнього заробітку оператора котельні на КП «Бердичівтеплоенерго». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 31.10.2012 він ніде не працює та неодноразово намагався влаштуватись на роботу до Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" на посаду оператора штольні. 27.09.2023, 06.10.2023, 11.10.2023, 13.10.2023, 16.10.2023, 17.10.2023, 18.10.2023 він намагався подати заяву на працевлаштування. Двері до приміщення, де перебуває адміністрація, були зачинені, тому він опускав заяви до скриньки «для вхідної кореспонденції». Після цього надсилав ще один екземпляр заяви поштою. 18.10.2023 він на пошті отримав листа від КП «Бердичівтеплоенерго» від 04.10.2023, у якому відповідач повідомив, що на час звернення прийом працівників не проводився. КП «Бердичівтеплоенерго» приймало працівників 17.10.2023, він приходив до відповідача 17.10.2023, але укладати договір відповідач наміру не демонстрував. Протягом всього періоду від КП «Бердичівтеплоенерго» не надходило жодних кроків спрямованих на укладення трудового договору, він жодного разу не ставив питання КП «Бердичівтеплоенерго» чи проводять вони набір працівників. КП «Бердичівтеплоенерго» надаючи відповідь на заяви що набір працівників не проводить, вважало що «місію» розгляду заяви виконано. Жодного розгляду з питання укладення трудового договору з сторони КП «Бердичівтеплоенерго» не проводилось. По жодній з заяв відповідач не уклав трудовий договір. Вважає, що відповідачем по відношенню до нього допущено дискримінайцію, заборонену ст.2 КЗпП України. Зокрема, заявляє про наступні обставини що вказують на дискримінацію та мобінг: неодноразове звернення до суду за захистом своїх прав; неодноразовий намір звернення до суду за захистом своїх прав, про що неодноразово повідомлено відповідача; неоднакове відношення відповідача до позивача, в порівняні з іншими особами, при розгляді заяв на працевлаштування. Інших працівників КП «Бердичівтеплоенерго» в цей час приймало, а для позивача надавало відповідь, що не приймає, та більше не вчинило жодних дій щодо укладення трудового договору. Також, вважає, що відповідачем відносно нього застосовується мобінг (цькування), який полягав у тому, що КП «Бердичівтеплоенерго» не запрошувало його на укладення трудового договору, чим допустило безпідставне негативне виокремлення, заборонене законом. Відповідач вчиняє повторювані дії щодо нього шляхом обмеження в правах при спробі укласти трудовий договір. Відповідачем порушено право позивача закріплене у ч.3, 7 ст.43 Конституції, ст.2-1 КЗпП України. Позивач вказує, що має належне посвідчення про закінчення професійно-технічної освіти на посад) оператора котельні та три висновки психофізіологічної експертизи з дозволом на виконання роботи оператора котельні, трудову книжку, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Також має закінчену вищу освіту. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 30.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач 17.11.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Вказує, що підприємство є об`єктом критичної інфраструктури та підвищеної небезпеки. Позивач у позовній заяві просить укласти трудовий договір на посаду оператора котельні з 27.03.2023, хоча з тієї дати не розпочато опалювального сезону 2023-2024 р.р. 16.09.2023 відповідачем згідно Наказу по підприємству від 16.10.2023 №81-к прийнято за строковим трудовим договором операторів котелень з 2023 року. При укладенні трудового договору кандидати подавали відповідні документи про трудову діяльність та персонально з`являлись до підприємства з оригіналами потрібних документів для укладання строкового трудового договору. Позивач, залишаючи щоразу в приміщенні адмінбудівлі Відповідача заяву про працевлаштування, не вчинив необхідних дій для укладання трудового договору в письмовій формі, не надав належним чином оригінали всіх необхідних документів, передбачених ст. 24 КЗпП України. Вказує, що відповідачем приймались громадяни, у тому числі, за направленням державної служби зайнятості з наданням необхідних оригіналів документів та попередньо пройденої співбесіди. Громадяни, які дійсно мали працевлаштуватись, особисто з`являлись до підприємства з оригіналами документів для ознайомлення з умовами праці, проходження та отримання повної інформації про запропоновану роботу. Власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, має право вільного вибору серед кандидатів на зайняття робочого місця. Дискримінації та мобінгу відносно позивача КП "Бердичівтеплоенерго" не застосовує. Лише факт звернення до суду з позовом сам по собі не є обставиною, що підтверджує порушення позивача (дискримінація, мобінг). Усі позови позивача залишено судами без задоволення. Зазначення у заявах, поданих позивачем про прийняття на роботу та намір звернутися з позовом до суду, у разі порушення його прав, не свідчить безумовно про дискримінацію щодо позивача при прийнятті на роботу, оскільки Конституцією і законами України гарантовано право та можливість кожного звернутися за захистом своїх прав до суду без будь-яких обмежень. Зазначає, що мобінг може проявлятись лише щодо працевлаштованих працівників, позивач не перебуває з відповідачем в трудових правовідносинах. КП «Бердичівтеплоенерго» не здійснювалися будь-які дії, які б обмежували права та свободи, створювали перешкоди для їх реалізації по відношенню до усіх претендентів для працевлаштування. Крім того, укласти трудовий договір є правом будь-якої сторони, а не її обов`язком. Чинним трудовим законодавством не передбачено обов`язку роботодавця вчиняти та виконувати дії щодо офіційного запрошення на укладання трудового договору, демонстрування наміру працевлаштування, учинення та спрямування дій на трудового договору, як це неодноразово згадує в позовній заяві позивач. Щодо тверджень позивача про неможливість потрапляння до приміщення будівлі відповідача зазначив, що у зв`язку з уведенням на території України правового режиму воєнного стану, реалізація прав громадянина, пов`язаних з особистою присутністю, у тому числі під час організації трудових відносин, може мати свої особливості та обмеження. Вхід до будівлі КП «Бердичівтеплоенерго» здійснюється через вестибюль приміщення, двері до якого під час робочого часу, постійно відчинені. Більш того, розрахункова група, відділ який здійснює обслуговування громадян, працює з відчиненими дверми. Для забезпечення оперативного зв`язку з структурними підрозділами, можливості реалізації права на звернення громадян, в тому числі для укладання трудових договорів у вестибюлі адмінприміщення відповідача розміщені номери телефонів посадових осіб підприємства і приймальної через внутрішній телефонний зв`язок, вказана електронна поштова скринька підприємства, а також знаходиться скринька «Для вхідної кореспонденції». Отже, доступ до приміщення відповідача є і був завжди відкритим. На підприємстві, яке є об`єктом критичної інфраструктури, лише запроваджено часткове обмеження відвідування сторонніх осіб. Під час відвідування адміністрації підприємства 16.10.2023р., 17.10.2023 р., 18.10.2023 позивач залишав лише заяви на працевлаштування. Будь-яких документів та додатків до заяв Позивачем не надано, можливість через службових (відповідальних за прийом на роботу) осіб підприємства - останнім не реалізоване. Відповідачем 17.10.2023 р. та 23.10.2023 направлено листи про те, що прийом працівників на виконання обов`язків оператора котельні здійснено. Згідно відповіді позивача на відзив від 27.11.2023 питання діяльності підприємства він не оскаржує та не пов`язує діяльність підприємства з укладенням з ним трудового договору. Вважає, що зазначена у відзиві інформація не відповідає дійсності. Так, відзив містить різну інформацію щодо початку опалювального періоду. Твердження відповідача про прийняття на роботу працівників, які звертались персонально до підприємства в черговий раз підтверджує вибірковість доступу до приміщення. Співбесіда не передбачена жодним нормативним актом. Докази того, що позивач пропонував всім бажаючим ознайомитись з документами є на відеозаписах, де зафіксовано процес подачі заяв. Те що відповідач зачинився і не ознайомлювався з документами - проблема, яку він сам і створив. Вважає, що останній зобов`язаний письмово повідомити про причину відмови. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у ньому. Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, підтримала позицію, викладену у відзиві. При розгляді цивільної справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню. Відповідно до частин першої та сьомої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з частиною другою статті 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. В разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача. За положеннями статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до статті 22 КЗпП України забороняється необгрунтована відмова у прийнятті на роботу. Відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. Вимоги щодо віку, рівня освіти, стану здоров`я працівника можуть встановлюватись законодавством України. Крім того, відповідно до статті 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання. У пункті 6 частини першої статті 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Згідно з частиною другою статті 24 КЗпП України при укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. За положеннями статті 21 КЗпП України укладення трудового договору, як і будь-якої іншої двосторонньої угоди, потребує згоди не тільки працівника, а й власника або уповноваженого ним органу. Згідно ст.2-2 КЗпП України: «Мобінг (цькування) - систематичні (повторювані) тривалі умисні дії або бездіяльність роботодавця, окремих працівників або групи працівників трудового колективу, які спрямовані на приниження честі та гідності працівника, його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність. Формами психологічного та економічного тиску, зокрема, є: створення стосовно працівника напруженої, ворожої, образливої атмосфери (погрози, висміювання, наклепи, зневажливі зауваження, поведінка загрозливого, залякуючого, принизливого характеру та інші способи виведення працівника із психологічної рівноваги); безпідставне негативне виокремлення працівника з колективу або його ізоляція (незапрошення на зустрічі і наради, в яких працівник, відповідно до локальних нормативних актів та організаційно-розпорядчих актів має брати участь, перешкоджання виконанню ним своєї трудової функції, недопущення працівника на робоче місце, перенесення робочого місця в непристосовані для цього виду роботи місця); нерівність можливостей для навчання та кар`єрного росту; нерівна оплата за працю рівної цінності, яка виконується працівниками однакової кваліфікації; безпідставне позбавлення працівника частини виплат (премій, бонусів та інших заохочень); необґрунтований нерівномірний розподіл роботодавцем навантаження і завдань між працівниками з однаковою кваліфікацією та продуктивністю праці, які виконують рівноцінну роботу. Вимоги роботодавця щодо належного виконання працівником трудових обов`язків, зміна робочого місця, посади працівника або розміру оплати праці в порядку, встановленому законодавством, колективним або трудовим договором, не вважаються мобінгом (цькуванням). Вчинення мобінгу (цькування) заборонено. Особи, які вважають, що вони зазнали мобінгу (цькування), мають право звернутися із скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та/або до суду». ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду. Судом встановлено, що позивач 04.09.1998 закінчив навчальний заклад за професією "оператор котельні", 23.06.2023 йому присвоєно кваліфікацію "оператор", що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] . [PERSON] звернувся до відповідача із заявами від 27.09.2023, 06.10.2023, 11.10.2023, 13.10.2023, 16.10.2023, 17.10.2023, 18.10.2023, у яких просив прийняти його на роботу оператором котельні. У заявах вказував, що має посвідчення про закінчення професійно-технічної освіти, три висновки психофізіологічної експертизи з дозволами на виконання роботи оператора котельні, паспорт, трудову книжку, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, також повідомляє, що має закінчену вищу освіту про що засвідчує диплом спеціаліста, військово-обліковий документ. Надасть для ознайомлення документи під час укладення трудового договору. У заявах повідомляв про намір звертатися до суду у разі порушення його прав та про те, що він неодноразово звертався до суду за захистом порушених прав. Зазначив, що КП "Бердичівтеплоенерго" обмежує доступ до приміщення, що є дискримінацією. Рішенням Бердичівської міської ради №290 від 27.09.2023 «Про виконання заходів з підготовки господарства Бердичівської міської територіальної громади до роботи в осінньо-зимовий період та початок опалювального періоду 2023-2024 років» опалювальний період 2023-2024 встановлено з 17.10.2023. Відповідно до копії наказу КП "Бердичівтеплоенерго" від 16.10.2023 за №49 розпочато опалювальний період 2023-2024 років з 17.10.2023. Відповідач листами від 04.10.2023 за №Л-52, від 11.10.2023 за №Л-56, від 13.10.2023 за №Л-57, від 13.10.2023 за №Л-59, від 17.10.2023 за №Л-60, Л-61, повідомив позивача, що на час його звернення прийом працівників на виконання обов`язків оператора котельні не здійснюється. Будь - яких документів та додатків до заяви підприємством не отримано. Відповідач листами від 17.10.2023 за №Л-60, Л-61, від 23.10.2023 за №Л-62 повідомив позивача, що прийом працівників на виконання обов`язків оператора котельні здійснено. Відповідно до листа Бердичівської філії Житомирського обласного центру зайнятості від 23.10.2023 за №1559 на звернення позивача, згідно корінців направлень на працевлаштування, заповнених КП "Бердичівтеплоенерго", в зазначений ним період (з 01.10.2023 по 19.10.2023) працівники на посаду операторів котелень були працевлаштовані 17.10.2023. В судовому засіданні було досліджено диск відеозапису, долучений позивачем до позовної заяви, на якому наявні файли, на яких відображено як позивач кидає заяву в скриньку, демонструє наявність у нього документів у файлі на камеру. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Судом не встановлено будь-яких ознак прямого або непрямого обмеження прав позивача при розгляді його заяви про прийняття на роботу, а також будь-яких прямих або непрямих переваг при укладенні трудового договору з іншими особами залежно від їхнього походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійних спілках чи інших об`єднаннях громадян, роду і характеру занять, місця проживання тощо. Суд зазначає, що позивач не втратив можливість реалізувати своє право на працю, адже відповідач не має абсолютного обов`язку при прийомі на роботу працівників, позивач має право безпосередньо звернутися до будь-яких підприємств, установ, організацій для самостійного працевлаштування або звернутись до державної служби зайнятості, спеціалісти якої підшукують підходящу роботу, надають можливість безкоштовно відвідувати тренінги, зокрема з правильного складання резюме, спілкування з роботодавцем, надають інші послуги для працевлаштування громадян. Будь-яких передбачених чинним законодавством пільг, які надають переважне право при прийнятті на роботу у позивача немає. Між тим, в ході розгляду справи не надано доказів, які б доводили, що при вирішенні питання про прийняття на роботу оператором котельні позивача та інших працівників, уповноваженою особою КП «Бердичівтеплоенерго» було допущено пряме або непряме обмеження прав позивача чи допущення прямих або непрямих переваг при укладенні залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання. Так, із наявних у справі доказів та заяви свідка ( а.с .59) встановлено, що на посаду оператора котельні у КП «Бердичівтеплоенерго» працівники були прийняті з 17.10.2023 та укладенню трудових договорів з працівниками, серед яких і ті, які були направлені із центру зайнятості, передувало проведення співбесіди та надання працівниками визначених законом документів. Позивач, звертаючись із заявами з проханням прийняти його на роботу 27.09.2023, 06.10.2023, 11.10.2023, 13.10.2023, 16.10.2023, 17.10.2023, 18.10.2023, лише залишав такі заяви у приміщенні приймальної підприємства та направляв їх поштовим зв`язком, проводив відеозйомку подачі таких заяв, однак після реєстрації його заяв, залишав приміщення. Позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що йому було відмовлено у надані інформації щодо того хто на підприємстві безпосередньо відповідає за прийом працівників на роботу, у які дні заплановано прийом працівників на посаду оператора котельні, коли буде проведено співбесіди з працівниками та які документи мають бути подані. За встановлених обставин у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" не відмовляло необґрунтовано [PERSON] у прийнятті на роботу, тому підстав для зобов`язання відповідача укласти трудовий договір з [PERSON] суд не вбачає. При цьому, суд вважає, що позивач не довів у судовому засіданні, що відповідач не прийняв його на роботу внаслідок дискримінації чи мобінгу (цькування) зі сторони посадових осіб відповідача чи його найманих працівників. Враховуючи викладене, суд не вбачає з боку відповідача ознак мобінгу (цькування) по відношенню до позивача, а саме систематичних, тривалих умисних дій або бездіяльності роботодавця, які спрямовані на приниження честі та гідності позивача , його ділової репутації, у тому числі з метою набуття, зміни або припинення ним трудових прав та обов`язків, що проявляються у формі психологічного та/або економічного тиску, зокрема із застосуванням засобів електронних комунікацій, створення стосовно [PERSON] напруженої, ворожої, образливої атмосфери, у тому числі такої, що змушує його недооцінювати свою професійну придатність. Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають, адже вони є похідними від вимоги про зобов`язання укласти договір, у задоволенні якої суд відмовив. V. Розподіл судових витрат Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed