Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~В травні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 22.07.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний Договір № 500953067. Відповідачка взяті на себе зобов`язання виконувала не належним чином, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3%річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 13.05.2021року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 32026,50грн.,з яких: нараховані 3% річних - 973,95 грн., втрати від інфляції - 2 203,97 грн., заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 10 801,90 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 8 241,12 грн., заборгованість з пені - 9 805,56 грн., які вона в добровільному порядку сплатити відмовляється, а тому позивач просить його позов задовольнити та стягнути заборгованість в сумі 32 026 грн. 50 коп., 20000 грн. витрат на правничу допомогу та 2270,00 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.11.2022 позов ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено та стягнуто з відповідачки заборгованість за кредитним договором № 500953067 від 22.07.2014 в сумі 32026,50 грн., судовий збір в розмірі 2270,00, витрати на правничу допомогу в розмірі 20000грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.08.2023 року заочне рішення від 23.11.2022 скасовано, а справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні в судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.09.2023 до участі у справі залучено правонаступника позивача ТОВ «Дебт форс». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, вказала, що строк позовної давності позивачем не пропущено, в межах виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення суду від 23.11.2022 з відповідачки стягнуто 2843,70 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал», які були спрямовані на погашення прострочених відсотків. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що відповідачка кредитний договір не підписувала і грошових коштів за вказаним кредитним договором не отримувала, позивачем не доведено перехід права вимоги за договорами факторингу, крім цього подав заяву про застосування строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. 22.07.2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали кредитний Договір № 500953067, пунктом 2.1. якого встановлено, що сума кредиту складає 11447,82 грн. Пунктом 2.2. Кредитного Договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 15,99 % річних, а згідно п. 2.3. Кредитного договору, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій є 23.07.2019 року. Згідно п. 2.4 кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахунку для погашення заборгованості за кредитним договором № 500927122 від 21.01.2014. \~ \~ \~ \~Пунктом 2.6 кредитного договору передбачено, що платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, р порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невід`ємною частиною. \~ \~ \~ \~21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», а ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500953067 від 22.07.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «ВЕСТА» було укладено Договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «ВЕСТА», а ТОВ «ФК «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №500953067 від 22.07.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕСТА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ВЕСТА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 500953067 від 22.07.2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] [PERSON] взяті на себе зобов`язання виконувала неналежним чином, внаслідок чого загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3%річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 13.05.2021, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 32026,50грн., з яких: нараховані 3% річних - 973,95 грн., втрати від інфляції - 2 203,97 грн., заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 10 801,90 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 8 241,12 грн., заборгованість з пені - 9 805,56 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами. Згідно наданого представником позивача розрахунку заборгованості станом на 13.05.2021 заборгованість по основній сумі кредиту становить 10801,90 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 8241,12 грн. Згідно умов кредитного договору встановлено строк кредитування з 22.07.2014 по 23.07.2019, тобто дата погашення кредиту 23.07.2019. Правовий висновок щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики після спливу строку, встановленого договором для повернення позики, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16. Вказана постанова містить посилання на позицію Великої Палати, викладену раніше у справі № 444/9519/12, та зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності. У постанові від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12 Велика Палата ВС зазначила, що, «56. Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України). 57. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. 58. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). 59. Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. 60. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. \~ \~ \~ \~Згідно умов кредитного договору від 22.07.2014 відповідачка мала виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 23 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (60 місяців), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. \~ \~ \~ \~Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом частини першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМ України відвід 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Позивач звернувся до суду із позовом 26 травня 2021 року (дата відбитку штемпеля на поштовому конверті), із врахуванням положень 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тобто після спливу позовної щодо платежів за період з липня 2014 по лютий 2017 року. Отже, заборгованість за тілом кредиту становить 6431,78грн. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Представник позивача своїм правом на подання розрахунку заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками із зазначенням періоду нарахування відсотків не скористався, при цьому згідно умов договору в межах строку кредитування відповідач зобов`язалась сплатити відсотки в сумі 5251,83 грн., при цьому за вимогами по сплаті відсотків за період з липня 2014 року по травень 2017 строк сплинув строк позовної давності, сума відсотків за період з березня 2017 по липень 2019 року становить 1413,84 грн. Представник позивача в судовому засіданні визнав, що відповідач сплатила заборгованість по кредиту в сумі 2843,70 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал», які були спрямовані на погашення прострочених відсотків. Отже відповідачка погасила заборгованість за відсотками в сумі 1413,84 грн., а 1429,86 грн. підлягає погашенню за тілом кредиту. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за основною частиною кредиту в розмірі 5001,92 грн. (6431,78-1429,86). Щодо стягнення пені в розмірі 9805,56грн. Щодо нарахування пені необхідно зважати на вимоги стст.549, 550, 551 ЦК, згідно з якими пенею є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання і яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Проценти на неустойку не нараховуються та, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Тобто неустойка нараховується в разі порушення боржником зобов`язання (ст.610, п.3 ч.1 ст.611 ЦК) з першого дня прострочення та доти, доки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто пеня може нараховуватися на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано в законі чи договорі. Отже, позивач має право на стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Вказані висновки викладені у постанові Великої палати ВС від 4.07.2018 у справі №14-154цс18. Згідно умов кредитного договору від 22.07.2014 № 500953067 не передбачено нарахування пені, умови щодо розміру пені та умови нарахування відсутні, у зв`язку з чим вимоги щодо стягнення пені в розмірі 9805,56 грн. задоволенню не підлягають. Щодо нарахування три відсотка річних та інфляційних втрат. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого представником позивача розрахунку три відсотка річних та інфляційні втрати розраховано на суму заборгованості за тілом кредиту в сумі 10801,90 грн. за період з 13.05.2018 по 13.05.2021. Разом з тим судом встановлено, що сума заборгованості за тілом кредиту, яка підлягає стягненню становить 5001,92 грн., а тому три відсотки річних та інфляційні втрати за період з 13.05.2018 по 13.05.2021 становлять : 3% - 579,00грн, інфляційні втрати 1312,15 грн. в решті вимог позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 488,85 грн. (2270х6893,07:32026,50).

Outcome: partial