Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 21.12.2020 у розмірі 31186,04 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредита - 25825,18 грн, заборгованості за простроченими відсотками - 5360,86 грн, та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.12.2020 [PERSON] ознайомилася із умовами кредитування та підписала паспорт кредиту. Цього ж дня вона власноручно підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила такі умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювальна кредитна лінія до 50000,00 грн; тип кредитної карти - карта "Універсальна"; строк кредитування - 12 місцяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних - 42,0 %; кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше, ніж 100 грн, щомісячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від просточеної суми заборгованості в розмірі 60 %. На підставі укладеного договору відповідачка отримала платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] , строк дії - 09/24, тип - картка "Універсальна". [PERSON] користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати позивачу своєчасно грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. У зв`язку із зазначеними порушеннями відповідачка станом на 24.01.2024 має заборгованість у розмірі 31186,04 грн, яка складається з: 25825,18 грн - заборгованості за тілом кредита, 5360,86 грн - заборгованості за простроченими відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, у позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подавала. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 16.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Безпосередньо у позовній заяві позивач просить справу розглядати без участі його представника, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надавала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками за заререстрованим місцем її проживання (а.с. 46), які отримані нею 23.02.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 49). Згідно із ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка, хоча і була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзив на позов не подавала, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що 20.03.2024 постановлено відповідну ухвалу. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 21 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ознайомилася із умовами кредитування, що підтвердила своїм підписом (а.с. 6-7). Після ознайомлення з умовами кредитування [PERSON] 21.12.2020 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, в яких погоджено надання банківських послуг на таких умовах: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювальна кредитна лінія до 50000,00 грн; тип кредитної карти - карта "Універсальна"; строк кредитування - 12 місцяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних - 42,0 %; кількість та розмір платежів, періодичність - сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу - 5% від заборгованості, але не менше, ніж 100 грн, щоміячно, або 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від просточеної суми заборгованості в розмірі 60 % (а.с. 12-19). На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредитну картку № [NUMBER] , що підтверджується випискою за договором № н/б за період з 01.12.2020 по 24.01.2024 (а.с. 20-31). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, укладеним між АТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] , з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 24.01.2024 остання має заборгованість в розмірі 31186,04 грн, яка складається з: 25825,18 грн - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту; 25825,18 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 5360,86 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно зі ст. 625 ЦК України; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії (а.с. 8-11). Тобто, у процесі користування кредитним рахунком [PERSON] не надавала своєчасно АТ КБ "ПриватБанк" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що знайшло своє відображення у вказаному розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується вищезгаданою випискою по рахунку, з якої вбачається активне використання кредитних коштів та поповнення картки боржницею, а також списанння коштів банком в рахунок погашення заборгованості. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що відповідачка 21.12.2020 підписала заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, на підставі якої отримала від АТ КБ "ПриватБанк" кредитну картку № [NUMBER] з відновлювальною кредитною лінією та визначеним кредитним лімітом. З долучених до позовної заяви виписки за договором б/н за період 01.12.2020-24.01.2024, розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.12.2020 встановлено, що відповідачка отримувала кошти з кредитної картки, однак не повертала своєчасно та в повному обсязі банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 24.01.2024 за нею рахується заборгованість, сума та складові якої вже вказані вище. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо іншого не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержавння процентів встановлюються договором. Доказів належного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків відповідачка суду не надала, не подала і будь-яких доказів на спростування користування наданими їй коштами, а також не долучила будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості, як і не надала контррозрахунку. При цьому суд встановив, що факт отримання відповідачкою кредитних коштів мав місце та остання погодилася на сплату відсотків за користування кредитними коштами. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови укладеного договору, визначені в заяві про приєднання до умов та правил надання послуг від 21.12.2020, у встановленому порядку та строки не погашала заборгованість, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням (а.с. 41). Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки. На підставі вищевикладеного, ст. 509, 626, 628, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved