Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 18.04.2020 відповідач підписав з АТ «Універсал Банк» договір про надання банківських послуг «Monobank» б/н у вигляді анкети-заяви, на підставі чого отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8%). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, припинив здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка складає 45191,89 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судовому засіданні визнав розмір заборгованості за договором про надання банківських послуг, не заперечував проти стягнення з нього заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем у справі. Заслухавши пояснення відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, 18.04.2020 відповідач підписав з АТ «Універсал Банк» договір про надання банківських послуг «Monobank» б/н у вигляді анкети-заяви, на підставі чого отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,2% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8%). Відповідно до п.п. 2.1 п.2 Розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, згідно умов договору у тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України, у т.ч. нормативно-правових актів Національного Банку України. Підпунктом 2.1 п.2 Розділу IІ Умов визначено, що для надання послуг Банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення договору є дата підписання Клієнтом анкети-заяви та отримання Картки. У відповідності до п. 5.10.2 Розділу IІ Умов сума щомісячного мінімального платежу визначається Банком відповідно до Тарифів й не може перевищувати повного розміру заборгованості за Договором. Мінімальний платіж формується в перший день календарного місяця наступного за звітним місяцем, і очікує погашення до 23:55 останнього дня місяця наступного за звітним місяцем. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати Щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені у мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами (п. 5.11 Розділу IІ Умов). Згідно п. 5.15 Розділу IІ Умов за порушення строків сплати Щомісячного мінімального платежу Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою внаслідок невнесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. Згідно п. 5.16 Розділу IІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення Клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості Банк нараховує, а Клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із тарифами, але не більше 50% від суми одержаного Клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. Пунктом 5.21 Розділу IІ Умов встановлено право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом зобов`язань за договором. На залишок простроченої заборгованості Банком нараховується неустойка, передбачена Тарифами, а саме: від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн.; від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн.; від 91 до 120 (210) днів - штраф, розрахований за формулою 100 грн. + 6,2% від суми загальної заборгованості за перший день відповідного календарного місяця, при цьому діє ставка 0,00001% річних; від 121 (210) дня до повного погашення - відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4% річних. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. АТ «Універсал Банк» належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти. Проте [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість за вказаним договором, яка становить 45191,89 грн. та згідно наявного в матеріалах справи розрахунку складається з тіла кредиту. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Доказів оспорювання в судовому порядку укладеного з банком договору відповідачем не надано. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved