Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області, діючи в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Рахівська районна державна адміністрація (Рахівська районна військова адміністрація), [PERSON] , про скасування державних реєстрацій та витребування земельної ділянки. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що Тячівською окружною прокуратурою встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру у зв`язку з порушенням Рахівською РДА вимог земельного законодавства при розпорядженні земельною ділянкою лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство», правонаступником якого станом на теперішній час є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України». Встановлено, що розпорядженням голови Рахівської РДА №242 від 08.07.2005 року «Про надання дозволу на збір матеріалів погодження та розробку проектів відводу земельних ділянок за межами населених пунктів» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради на території с.Лазещина, урочище Козьмещик Лазещинської сільської ради за межами населеного пункту, Рахівського району Закарпатської області. На підставі вказаного рішення [PERSON] замовлено виготовлення проекту землеустрою. За результатами розгляду вказаної документації, Рахівською районною державною адміністрацією Закарпатської області видано розпорядження №481 від 08.08.2007 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, за межами населеного пункту», яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га для рекреаційного призначення (дачне будівництво) на території Лазещинської сільської ради за межами населеного пункту, урочище «Козьменщик». Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 2123684500:02:001:0041. На підставі вказаного розпорядження, 21.08.2007 Рахівською РДА видано [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 014543 (зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі), що посвідчує право власності такого на земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 площею 0,10 га. В подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1-1255 від 28.12.2021 [PERSON] відчужив указану земельну ділянку [PERSON] . Разом з тим, 21.04.2023, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої на замовлення [PERSON] , здійснено об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 2123684500:02:001:0041 та 2123684500:02:001:0036, в результаті чого утворено земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га. Однак, вважає, що у зв`язку з порушенням вимог земельного законодавства, земельна ділянка площею 0,1 га, яка була передана на підставі розпорядження Рахівської РДА № 481 від 08.08.2007 у власність [PERSON] , підлягає витребуванню від [PERSON] на користь держави в особі Закарпатської ОДА, виходячи з наступних підстав. Згідно з висновку експерта № 15/65 від 29.07.2020, складеного за результатами проведення земельно-технічної експертизи, вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство». Також зазначають, що право користування ДП «Ясінянське ЛГ» на земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378, виданого 18.12.1996 на підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 360 від 18.12.1996, а також матеріалами лісовпорядкування лісогосподарського підприємства. Між тим, у розпорядженні Рахівської РДА № 481 від 08.08.2007 відсутні відомості про вилучення земельної ділянки у землекористувача ДП «Ясінянське ЛГ». Водночас, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №1380-ДК/1282/АП/09/01/-19 від 04.12.2019, складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Рахівському, Тячівському районах Закарпатської області Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області за результатами проведення планової перевірки з питань законності передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041, встановлено, що спірну земельну ділянку передано у власність [PERSON] без вилучення у землекористувача ДП «Ясінянське ЛГ». Таким чином, розпорядження Рахівською РДА земельною ділянкою з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 площею 0,1 га без вилучення такої у землекористувача, свідчить про порушення ст. 149 ЗК України. Водночас, Рахівською районною державною адміністрацією під час вирішення питання про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за межами населеного пункту, та надання її у приватну власність [PERSON] , спірну земельну ділянку безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень в повному обсязі віднесено до земель рекреаційного призначення, а питання про зміну цільового призначення її частини із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. При цьому висновки органу виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища з цього питання не надавались. Зокрема, в розпорядженні Рахівської районної державної адміністрації №481 від 08.08.2007 відсутні відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 із земель лісогосподарського призначення на землі рекреаційного призначення. Таким чином, видання головою Рахівською РДА розпорядження № 481 від 08.08.2007 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок», призвело до порушення ст. ст. 20, 84 та 149 ЗК України, ст. 31 ЛК України та, відповідно, до вибуття земельної ділянки з державної власності та позбавлення права ДП «Ясінянське ЛГ» на користування спірною земельною ділянкою, у зв`язку з чим, розпорядження є незаконним. Отже, [PERSON] набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 площею 0,1 га за відсутності волевиявлення компетентного органу державної влади, та відтак, й за відсутності відповідної правової підстави. Разом з тим, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1-1255 від 28.12.2021 [PERSON] відчужив спірну земельну ділянку [PERSON] . Після чого, 21.04.2023, на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовленої на замовлення [PERSON] , здійснено об`єднання належних йому на праві власності земельних ділянок з кадастровими номерами 2123684500:02:001:0041 та 2123684500:02:001:0036, в результаті чого утворено земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га, яка перебуває у його власності й на момент пред`явлення позову до суду. Враховуючи наведене, земельна ділянка площею 0,1 га, в координатах, межах та конфігурації, яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі розпорядження Рахівської РДА № 481 від 08.08.2007 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, за межами населеного пункту» (кадастровий номер земельної ділянки 2123684500:02:001:0041), підлягає витребуванню від [PERSON] на користь держави в особі Закарпатської ОДА, оскільки остання вибула з державної власності в порушення ст. ст. 20, 84, 149 ЗК України та ст. ст. 31 ЛК України, З огляду на викладене просить витребувати у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га в координатах, межах та конфігурації, що була передана у приватну власність [PERSON] на підставі розпорядження Рахівської РДА Закарпатської області розпорядження №481 від 08.08.2007 (архівний кадастровий номер земельної ділянки 2123684500:02:001:0041); скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га, яка утворена в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 2123684500:02:001:0041 та 2123684500:02:001:0036, припинивши право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га, яка утворена в результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 2123684500:02:001:0041 та 2123684500:02:001:0036; поновити у Поземельній книзі запис про земельну ділянку площею 0,1 га, яка на підставі розпорядження Рахівської РДА Закарпатської області розпорядження № 481 від 08.08.2007 була передана у приватну власність [PERSON] (архівний кадастровий номер земельної ділянки 2123684500:02:001:0041). Також просить стягнути з відповідача на користь Закарпатської обласної прокуратури судові витрати у справі. Одночасно з пред`явленням позову, керівник Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, [PERSON] подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 22.08.2023 року, заяву керівника Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області, [PERSON] про забезпечення позову - задоволено. До вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили, забезпечено позов шляхом\~\~накладення арешту\~ на земельну ділянку, площею 0,2 га, кадастровий номер: 2123684500:02:001:0067, яка розташована на території Лазещинської сільської ради за межами населеного пункту, урочище «Козьменщик» Рахівського району Закарпатської області; заборони [PERSON] розпоряджатися земельною ділянкою, площею 0,2 га, кадастровий номер: 2123684500:02:001:0067, яка розташована на території Лазещинської сільської ради за межами населеного пункту, урочище «Козьменщик» Рахівського району Закарпатської області, у тому числі шляхом заборони відчуження її будь-яким способом на користь третіх осіб, здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, передачі в оренду. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Дочинця С.І. від 22.08.2023 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивача,\~Тячівської окружної\~прокуратури,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином\~шляхом вручення\~судового виклику.\~Надав клопотання\~про розгляд\~справи без\~його участі,\~позовні вимоги\~підтримав та\~просив позов\~задовольнити.\~Крім того,\~на адресу\~суду надійшла\~відповідь на\~відзив,\~яка обґрунтована\~наступним.\~Позивачем не\~пропущено позовну\~давність,\~встановлену \~ст.\~257\~ЦПК України.\~Так,\~про те,\~що земельна\~ділянка за\~кадастровим номером\~2123684500:02:001:0041\~повністю накладається\~на земельну\~ділянку лісогосподарського\~призначення,\~що перебуває\~у постійному\~користуванні Державного\~підприємства «Ясінянське\~лісомисливське господарство»\~стало відомо\~з акту\~перевірки дотримання\~вимог земельного\~законодавства щодо\~об`єкту \~земельної ділянки\~№1380-ДК/1282/АП/09/01/-19\~від 04.12.2019\~року,\~та висновку\~експерта №\~15/65\~від 29.07.2020\~року.\~До моменту\~проведення вищевказаної\~експертизи зазначені\~факти порушення\~законодавства не\~могли бути\~відомі і\~Закарпатській обласній\~державній адміністрації.\~Тячівською окружною\~прокуратурою,\~на виконання\~ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру»,\~попередньо повідомлено\~(лист\~№\~07.52-104-2653вих-23\~від 23.05.2023)\~Закарпатську обласну\~державну адміністрацію\~про виявлені\~порушення. Крім того, зазначають, що 30.03.2020 року Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 12, яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року установлено карантин з 12.03.2020 рокудо 30.06.2023 на всій території України. З початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України внесено п.19, яким у період дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності, зупиняється на строк дії такого стану. Отже, окружна прокуратура звернулась до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності. На підставі викладеного просить при прийнятті рішення врахувати відповідь на відзив, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом отримання судового виклику. В судове засідання не з`явились. Проте, представник відповідача адвокат Решетар В.В. надіслав відзив на позовну заяву. Відповідно до вказаного відзиву позивачем подано до суду позовну заяву 21.08.2023 року. Виходячи з матеріалів справи та доказів, які було долучено до позовної заяви, позивачу стало відомо про порушення його права на землю у 2019-2020 роках. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. Виходячи зі змісту статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову особою, право якої порушене. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Представник відповідача вважає, що позивач звернувся до суду з позовом після спливу трирічного строку позовної давності, у зв`язку з чим просить відмовити у позові. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав. Представник третьої\~особи Рахівської\~районної державної\~адміністрації (Рахівської\~районної військової\~адміністрації)про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, в задоволенні позову просив відмовити. Третя особа, [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом вручення судового виклику. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подав. Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, встановив наступні обставини. На підставі розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації № 242 від 08.07.2005 «Про надання дозволу на збір матеріалів погодження та розробку проектів відводу земельних ділянок за межами населених пунктів» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,10 га для індивідуального дачного будівництва на землях Ясінянської селищної ради на території с.Лазещина, урочище Козьмещик Лазещинської сільської ради за межами населеного пункту, Рахівського району Закарпатської області. За результатами розгляду виготовленого на замовлення [PERSON] проекту землеустрою, головою Рахівської районної державної адміністрації видано розпорядження №481 від 08.08.2007 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, за межами населеного пункту», яким затверджено проект землеустрою та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га для рекреаційного призначення (дачне будівництво) на території Лазещинської сільської ради за межами населеного пункту, урочище «Козьменщик». На підставі вказаного розпорядження, 21.08.2007 Рахівською РДА видано [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 014543, що посвідчує право власності такого на земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 площею 0,10 га. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1-1255 від 28.12.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Пріц О.І., [PERSON] відчужив указану земельну ділянку [PERSON] . Тако, згідно вищезазначеного договору, вартість земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 площею 0,10 га становить 439\~778,13 грн. Згідно технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, виготовленої ФОП « [PERSON] » 21.04.2023 року, на підставі на замовлення [PERSON] , здійснено об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами 2123684500:02:001:0041 та 2123684500:02:001:0036, в результаті чого утворено земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 342218588 від 09.08.2023 року та витягу з Державного земельного кадастру № НВ-3200545572023 від 21.04.2023 року вбачається, що 04.05.2023 проведено державну реєстрацію об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га у зазначеному Реєстрі. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки №1380-ДК/1282/АП/09/01/-19 від 04.12.2019, складеного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Рахівському, Тячівському районах Закарпатської області Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області за результатами проведення планової перевірки з питань законності передачі у власність земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041, спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП «Ясінянське ЛГ». Згідно з висновку експерта № 15/65 від 29.07.2020, складеного за результатами проведення земельно-технічної експертизи, вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства «Ясінянське лісомисливське господарство». Відповідно до копії державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000378 від 18.12.1996, виданого Ясінянському державному лісомисливському підприємству, Рахівською районною Радою народних депутатів Рахівського району Закарпатської області, зазначеному землекористувачу надається у постійне користування 32304,2 гектара землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для ведення лісового та мисливського господарства, відповідно до розпорядження голови Рахівської райдержадміністрації від 18.12.1996 №360. Згідно повідомлення №\~07.52-104-2653вих-23 від 23.05.2023, Тячівською окружною прокуратурою, повідомлено Закарпатську обласну державну адміністрацію про виявлені порушення, на що отримано відповідь за №\~8784/06-16 від 06.06.2023 про те, що у зв`язку із відсутністю коштів для сплати судового збору, облдержадміністрація немає можливості здійснювати заходи з пред`явлення позовів щодо передачі земельних ділянок лісогосподарського призначення у приватну власність громадян. Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст.\~1\~Земельного кодексу\~України (далі - ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.\~32\~ЛК України районні державні адміністрації у сфері лісових відносин на їх території передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, у межах сіл, селищ, міст районного значення та припиняють права користування ними. З наведеного вбачається, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, районні державні адміністрації (в тому числі Рахівська районна державна адміністрація Закарпатської області) мали повноваження лише щодо передачі у власність земельних лісових ділянок площею до 1 га, лише у межах сіл, селищ, міст районного значення. Водночас повноваження щодо розпорядження земельними лісовими ділянками за межами населених пунктів належали обласним державним адміністраціям, що узгоджується з п. 5 ч. 1 ст. 31 ЛК України. Стаття 5\~Лісового кодексу\~України (далі ЛК України) передбачає, що до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. Також, згідно зі ст. 55 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Земельного кодексу\~України (далі ЗК України), до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. При цьому, як зазначено у ст. 16 ЛК України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. Зі змісту частини 1 статті 17\~ЛК України вбачається, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. Згідно вищезазначеного державного акту на право постійного користування землею, виданого Ясінянському державному лісомисливському підприємству, зазначеному як землекористувачу, надається у постійне користування 32304,2 гектара землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для ведення лісового та мисливського господарства. Судом встановлено, що у розпорядженнях Рахівської РДА № 452 від 27.07.2007 року та №481 від 08.08.2007 року відсутні відомості про вилучення земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 у землекористувача - ДП «Ясінянське ЛГ». Крім того, відповідно до акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, межі земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні ДП «Ясінянське ЛМГ» (Лопушанське лісництво) на підставі державного акту на право користування землею пл. 32 304,20 га не встановлені, а відомості до Державного земельного кадастру не внесені, встановити яка частина земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 передано у власність, без вилучення у землекористувача чи/або припинення права постійного користування землею відповідно до порядку 142, 149 ЗК України, є неможливим. Таким чином, розпорядження Рахівською РДА земельною ділянкою з кадастровим номером 2123656200:11:001:0014 площею 1,6639 га без вилучення такої у землекористувача, свідчить про порушення ст. 149 ЗК України. Окрім наведеного, відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст.\~20\~ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст.\~57\~ЛК України зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Як вбачається з вищезазначеного акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, складеного Головним управління Держгеокадастру у Закарпатській області, відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру, перенесених з Державного реєстру земель, земельна ділянка площею 0,10 га з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041, знаходиться на землях, наданих у постійне користування ДП «Ясінянське ЛГ», землі лісогосподарського призначення, ліс угіддя плантації деревні та чагарник, однак в розпорядженні № 481 від 08.08.2007 року, виданому Рахівською районною державною адміністрацією, зазначено цільове призначення земельної ділянки рекреаційне (дачне будівництво). Тобто Рахівською районною державною адміністрацією під час вирішення питання про затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність [PERSON] спірної земельної ділянки безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень в повному обсязі віднесено до земель рекреаційного призначення, а питання про зміну цільового призначення її частини із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. При цьому висновки органу виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища з цього питання не надавались. Отже, в розпорядженнях Рахівської районної державної адміністрації №242 від 08.07.2005 та №481 від 08.08.2007 відсутні відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 із земель лісогосподарського призначення на землі рекреаційного призначення. Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України № 610-рвід 10.04.2008 «Про деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері зупинити прийняття рішень про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. За правилами ч. 3 ст. 83, ч. 4 ст. 84\~ЗК України до земель державної та комунальної власності, які не можуть передаватися в приватну власність, віднесено землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 56 ЗК України, громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення. Отже, стосовно земель лісогосподарського призначення закон установлює пріоритет державної, комунальної власності над приватною і, крім того, прямо забороняє органам виконавчої влади передавати їх у приватну власність, крім випадків, визначених законом. Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 164 ЗК України, складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб. Частиною 1 статті 22\~ЛК України встановлений виключний перелік підстав припинення права постійного користування лісами. В силу вимог ч. 1 ст.\~24\~ЛК України права лісокористувачів охороняються законом і можуть бути обмежені або припинені лише у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч. ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України). У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (ст. 155 Земельного кодексу України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Заволодіння громадянами та юридичними особами землями лісогосподарського призначення всупереч вимогам Земельного кодексу\~України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Перебування земельної ділянки у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця. Згідно з ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Судом встановлено, що земельна ділянка лісогосподарського призначення з кадастровим номером 2123684500:02:001:0041 вибула з державної власності в порушення ст. ст. 20, 84, 149 ЗК України та ст. ст. 31 ЛК України, а саме: такою розпорядився некомпетентний орган державної влади; земельна ділянка не вилучена з постійного користування ДП «Ясінянське ЛГ» та право постійного користування такої не припинено; незаконно визначено цільове призначення земельної ділянки; зміна цільового призначення земельної ділянки не проводилась. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14- 2цс21) та інших. В пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 (справа № 367/2022/15-ц, провадження № 14-376цс18) викладено правову позицію про те, що формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. Отже, факт об`єднання [PERSON] земельних ділянок з кадастровими номерами 2123684500:02:001:0041 та 2123684500:02:001:0036, в результаті чого утворено земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га, не є перешкодою для витребування земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON] . Враховуючи наведене, земельна ділянка площею 0,1 га, в координатах, межах та конфігурації, яка була передана у приватну власність [PERSON] на підставі розпорядження Рахівської РДА № 481 від 08.08.2007 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, за межами населеного пункту» (архівний кадастровий номер земельної ділянки 2123684500:02:001:0041), підлягає витребуванню від [PERSON] на користь держави в особі Закарпатської ОДА. Окрім того, частиною 13 статті 79-1\~Земельного кодексу\~України передбачено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Також, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому\~пунктом 1\~частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Згідно з частиною 10 статті 24\~Закону України\~«Про Державний\~земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Так, держаній реєстрації підлягає як право власності, так і похідні від права власності речові права на нерухоме майно. Разом із тим, внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником. Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися. Відповідно, з метою ефективного захисту порушеного права в даних правовідносинах, підлягає також скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація права власності [PERSON] на об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га. Відповідно до ст. 16, ч. 4 ст. 25, ч.1, 2 ст. 27 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.п. 29, 50, 51, 114, 135, 136, 136-1 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, у разі об`єднання земельних ділянок, державна реєстрація та кадастровий номер земельної ділянки, яка увійшла у склад новоутвореної скасовуються, поземельна книга на неї закривається. Відомості про таку земельну ділянку у Державному земельному кадастрі набувають статусу архівних та зберігаються постійно. Натомість здійснюється державна реєстрація новоутвореної земельної ділянки, відкриття на неї нової Поземельної книги, присвоєння нового кадастрового номера. Запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду (п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру). Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру. Згідно із п. 10-1, п. 18 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, перед державною реєстрацією прав на земельну ділянку державним реєстратором отримуються відомості з Державного земельного кадастру, та у разі відсутності в останньому відомостей про земельну ділянку державний реєстратор за зазначеним кадастровим номером за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав приймає виключно рішення щодо відмови в державній реєстрації прав. Тому відновлення державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є умовою відновлення державної реєстрації права власності на неї у Державному реєстрі прав, її статусу як окремого об`єкта цивільних прав. Відповідно до п. 47 «Порядку ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 №1141, для внесення до Державного реєстру прав записів про скасування державної реєстрації прав обов`язково зазначається індексний номер рішення. Внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасовані, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав (п. 51 означеного Порядку). Наявність у Державному реєстрі прав записів про зареєстровані права на земельну ділянку з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 є перешкодою для скасування її державної реєстрації у Державному земельному кадастрі. З метою відновлення порушеного права, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 2123684500:02:001:0067 площею 0,2 га підлягає також скасуванню в Державному земельному кадастрі. В той же час, з метою ефективного захисту порушеного права, відновлення становища яке існувало до його порушення, підлягає поновленню у Поземельній книзі запис про земельну ділянку площею 0,1 га, яка на підставі розпорядження Рахівської РДА № 481 від 08.08.2007 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність, за межами населеного пункту» була передана у приватну власність [PERSON] (архівний кадастровий номер земельної ділянки 2123684500:02:001:0041). Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за потрібне зазначити наступне. У розумінні ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи, про порушення свого права позивачу стало відомо у зв`язку з внесенням 14.01.2020 року до ЄРДР відомостей про кримінальне провадження та призначенням земельно-технічної експертизи, та в подальшому з висновку експерта № 15/65 від 29.07.2020 року. До суду з даним позовом позивач звернувся 21.08.2023 року. Проте, 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257,258,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19», із подальшими змінами, на усій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, враховуючи зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 500. . В подальшому, 17.03.2022 року набув чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», відповідно до якого розділ «Прикінцеві\~положення» ЦК\~України доповнено пунктом 19, а саме "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". В подальшому, указами Президента України воєнний стан не одноразово продовжувався строком на 90 діб. Таким чином, було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайного стану продовжується на строк дії таких обставин. А тому позивачем не пропущений трирічний строк позовної давності, отже Тячівська окружна прокуратура звернулась до суду з позовною заявою в межах строку позовної давності. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача та витребування у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації з незаконного володіння [PERSON] земельної ділянки площею 0,10 га в координатах, межах та конфігурації, що була передана у приватну власність [PERSON] , скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку, скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки та поновлення у Поземельній книзі запис про земельну ділянку. У відповідності до ч.7 ст.158 ЦПК України, у зв`язку із ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 22.08.2023 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд вирішує питання про розподіл судових витрат таким чином. Згідно з платіжною інструкцією №841 від 07.08.2023 року Закарпатська обласна прокуратура є платником судового збору за подання позову в сумі 14\~648,67 гривень та відповідно до платіжної інструкції №842 від 07.08.2023 року за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1342 гривень. У зв`язку із задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати - судовий збір в сумі 14\~648,67 гривень за подання позову та 1342 гривень за подання заяви про забезпечення позову, а всього слід стягнути 15\~990,67 гривень з відповідача на користь Закарпатської обласної прокуратури. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved