Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

09 червня 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що між нею та [PERSON] 07.06.2014 року був укладений шлюб. На підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2016 року [PERSON] , [INFO] було усиновлено малолітню [PERSON] , [INFO] . При внесенні змін в актовий запис в органах ДРАЦС записано батьком усиновленої дитини [PERSON] , змінено усиновленій дитині її прізвище [PERSON] на [PERSON] , по батькові [PERSON] на [PERSON] , ім`я, дату народження та місце народження дитини - залишено без змін. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 лютого 2022 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 17 червня 2022 року уклала шлюб [PERSON] з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] . Після розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] дочка [PERSON] залишилась проживати разом з нею в квартирі [ADDRESS] (вказана квартира належить на праві власності її матері [PERSON] ). [PERSON] , з дочкою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Факт її реєстрації та реєстрації місця проживання дочки [PERSON] за вказаною адресою підтверджується копією її паспорта та довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру, та копією паспорта [PERSON] та довідкою про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру. На даний час дочка [PERSON] навчається закордоном, а саме в Італії. Доказом даного твердження є інформація отримана з сайту навчального закладу, яка є загальнодоступною. Утримання неповнолітньої дочки [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] повністю лягло на її плечі. У зв`язку з навчанням дочки [PERSON] закордоном є значні матеріальні затрати на купівлю продуктів харчування, одягу, обладнання для навчання, житла, проїзду в транспорті та інше. Всі ці матеріальні витрати вона несе сама, відповідач не бере участі у утриманні нашої дочки [PERSON] . Оскільки утримання дочки є обов`язком відповідача, а тому вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Відповідач, [PERSON] , має вищу медичну освіту, лікар. Працює завідувачем відділення в КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради», отримує заробітну плату, та має матеріальну можливість утримувати дочку [PERSON] . Просить суд стягнути з [PERSON] [INFO] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до виповнення повноліття. 13 червня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10 серпня 2023 року відповідач скерував до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування посилався на те, що дитина проживає та навчається за кордоном в Італійській республіці з 2022 року і тому не перебуває на утриманні позивачки, також позивачкою не надано доказів, що вона утримує дитину. Відповідачкою не надано доказів того, на яких підставах дитина навчається за кордоном, хто є її опікуном за кордоном, оскільки вона є неповнолітньою, дозволу на виїзд дитини за кордон відповідач не надавав. Крім того, на момент розгляду справи біологічний батько [PERSON] - [PERSON] сплачує на користь позивачки аліменти на утримання дитини в межах діючого виконавчого провадження № [NUMBER]. Крім того, на момент усиновлення дитини його позивачка запевняла, що він не буде виконувати батьківські обов`язки. Його середньомісячний заробіток на момент розгляду справи складає з відрахуваннями в середньому 24 131,48 грн. Він не має власного житла і змушений винаймати квартиру та в місяць сплачувати 6 300 грн. Також на його утриманні є дві дитини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Договором про сплату аліментів на дитину від 05.02.2014 року. 18 серпня 2023 року позивачка скерувала до суду відповідь на відзив, яку обґрунтувала тим, що [PERSON] на даний час навчається закордоном, а саме в Італійській Республіці та перебуває на утриманні матері [PERSON] . Позивачкою додано до матеріалів справи квитанції про перерахунок коштів доньці. Крім того з моменту позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , позивачка не отримує аліменти на утримання доньки. Відповідач посилається, що на його утриманні двоє дітей, його доньці [PERSON] вже виповнилося 23 рік. 25 вересня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . 13 жовтня 2023 року третя особа скерувала до суду пояснення, які обґрунтувала тим, що вона після початку повномасштабної війни на території України виїхала з бабусею 09.03.2022 до Республіки Італія і з 12.03.2022 проживає там. В Республіці Італія вона має посвідку на тимчасове проживання, навчається в місто Вітторіо Венето в ліцею гуманітарних наук ім.Маркантоніо Фламініо. Це державний ліцей, і вона не платить фіксовану суму, однак повинна постійно здавати кошти на шкільні внески, театри, поїзди та іншу шкільну активність. Щороку потрібно купувати набір підручників, також вона ходить на онлайн курси, дані витрати оплачує її мама. Кожного місяця вона висилає кошти на продукти харчування, одяг, засоби гігієни, обладнання на навчання, оплату житла та проїзд. Її батько [PERSON] з часу розірвання шлюбу не допомагав, ігнорує спілкування. Її біологічний батько аліменти не сплачує. Представник позивачки адвокат Хмельницька Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача адвокат Сененко К.В. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Третя особа в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі з урахуванням наданих письмових пояснень. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] ( [PERSON] ) народилась [INFO] , її батьками були позивачка та [PERSON] . Рішенням Октябрьського районного суду м.Полтави від 26 серпня 2010 року з [PERSON] на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходів. 05.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про сплату аліментів на дитину. Відповідно до договору [PERSON] сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн.. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В зв`язку з досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] , відповідачем сплачуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . 07 червня 2014 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31.03.2016р. позбавлено [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 червня 2016 року було усиновлено [PERSON] , [INFO] малолітню [PERSON] , [INFO] . При внесенні змін в актовий запис в органах ДРАЦС записано батьком усиновленої дитини [PERSON] , змінено усиновленій дитині її прізвище [PERSON] на [PERSON] , по батькові [PERSON] на [PERSON] , ім`я, дату народження та місце народження дитини - залишено без змін. Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 01 лютого 2022 року був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 17 червня 2022 року уклала шлюб [PERSON] з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , відповідно до наданих документів навчається в Класичному ліцеї Фламініо з науковим ухилом Вітторіо-Венето(провінція Тревізо). ЇЇ опікуном є [PERSON] . Відповідно до відповіді з Департаменту «Центра надання адміністративних послуг» ЧМР за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зіст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка не обмежена у працездатності та окрім цього зберігає право на отримання аліментів на утримання [PERSON] з [PERSON] на виконання рішення Октябрьського районного суду м.Полтави від 26 серпня 2010 року, яке перебуває на примусовому виконанні, інших утриманців немає, також суд враховує майновий стан відповідача, який не обмежений у працездатності та має на утриманні ще одну неповнолітню дитину. Доводи відзиву про те, що неповнолітня [PERSON] фактично не проживає з матір`ю в період навчання за кордоном, суд вважає такими, що не обґрунтовують заперечення, оскільки місцем проживання неповнолітньої дитини є місце проживання одного з батьків. Матеріалами справи підтверджено, що не зважаючи на тимчасове проживання неповнолітньої [PERSON] у зв`язку з навчанням за кордоном, її постійним місцем проживання та місце її реєстрації є місце проживання її матері [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Доводи відзиву про недоведеність витрат позивачки на утримання доньки суд вважає такими, що не обгрунтовують заперечення проти позову, виходячи з такого. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Такі обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Подавши свої докази витрат на утримання та розвиток неповнолітньої доньки, позивачка реалізувала своє право на доказування і одночасно виконала обов`язок із доказування. Досліджені в судовому засіданні надані позивачкою докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та об`єктивно підтверджують обставини, на які позивачка посилалась як на підставу своїх вимог. Відповідачем на спростування наданих позивачкою доказів переконливих доказів не надав та не заперечував, що у спірний період ним не надавалась будь-яка матеріальна допомога позивачці на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи викладене, оскільки обов`язок утримання неповнолітньої дитини лежить передусім на її батьках та батьком не надавалась матеріальна допомога на утримання дитини, суд вважає підтвердженим, що матеріальне утримання дитини здійснювалось матір`ю неповнолітньої дитини. Що стосується посилання представника відповідача на те, що стягнення аліментів з відповідача, як усиновлювача, на користь позивачки, яка зберігає право на отримання аліментів від біологічного батька дитини, призведе до незаконного збагачення позивачки, суд враховує, що відповідно до вимог ст. 179 Сімейного кодексу України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Зберігання позивачкою права отримання аліментів на утримання дитини на підставі судового рішення суду про стягнення аліментів з особи, позбавленої батьківських прав щодо неповнолітньої дитини не передбачено законом як підстава для звільнення усиновлювача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини, але підлягає врахуванню судом при визначенні розміру аліментів. Крім того, оскільки при подачі позову про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial