Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування вимог вказує, що [INFO] померла його матір [PERSON] . У встановлений законом строк він звернувся до державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини (він та його сестра [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті матері). Однак, йому було відмовлено в оформлені документів на спадщину, оскільки у документах, що підтверджують родинні зв`язки осіб наявні помилки. З огляду на вказане, [PERSON] просить встановити факт родинних відносин, а саме те, [PERSON] , яка померла [INFO] є його матір`ю. Ухвалою судді від 12 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Від заявника надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій останній підтримує заяву та просить її задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі, з огляду на наступне. Предметом розгляду заяви є встановлення факту наявності родинних відносин. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 статтею 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З матеріалів справи вбачається, що факт, про вставлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає правові підстави для реалізації спадкових прав. Положеннями ст.ст.80, 81 ЦПК України, визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] , є « [PERSON] » та « [PERSON] » (свідоцтво видано повторно) (а.с.11). Згідно відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян [PERSON] народилась [INFO] (а.с.13). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] 21 жовтня 1961 року уклали шлюб (а.с.14). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04 листопада 2019 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.9). На переконання суду, наявність розбіжності в написанні анкетних даних матері заявника у документах виникла внаслідок людського фактору з боку державного реєстратора акту цивільного стану. Виправити зазначені розбіжності у позасудовому порядку не виявляється можливим (враховуючи рік видачі документів та обмеження у повноваженнях органів, відповідальних за їх видачу). Наявність допущених помилок у правовстановлюючих документах позбавляє заявника можливості реалізації спадкових прав. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи викладене, на підставі\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~та

Outcome: approved