Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

05 червня 2023 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , укладеного 07 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] ; визнання недійсною реєстрації автомобіля марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , проведеної на підставі договору купівлі-продажу від 07 грудня 2022 року на [PERSON] , [INFO] , за реєстраційним № [NUMBER] . В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що під час перебування у шлюбі 23.05.2020 року нею та відповідачем за спільні кошти був придбаний легковий автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] . Сімейним Кодексом України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічна норма закріплена у ст.368 ЦК України, де у частині 3 зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Таким чином, легковий автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, не зважаючи на те, що технічний паспорт на нього оформлений на ім`я [PERSON] , належить їй та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності і їх частки у цьому майні є рівними. Під час перебування у шлюбі і після його розірвання та припинення подружніх відносин, їх автомобілем користувався виключно відповідач [PERSON] . У травні 2022 року вона звернулася в Шевченківський районний суд м.Львова з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (справа № 466/3453/22, ухвала про відкриття провадження від 20.05.2022). Оскільки від шлюбу з відповідачем у них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають з нею, для можливості забезпечення зручного пересування та максимального забезпечення інтересів дітей у позовних вимогах про поділ спільного майна подружжя вона просила суд визнати за нею право власності на автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] з виплатою відповідачу [PERSON] грошової компенсація у вигляді половини вартості автомобіля у сумі 175 970,00 (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень. Вказані вимоги вона обґрунтовувала висновком експерта №222/22 від 10.05.2022 судової транспортно-товарознавчої експертизи, проведеної по її заяві, згідно якого, середня ринкова ціна автомобіля марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб. складає 351 940,00 (триста п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот сорок) гривень. Після ознайомлення з позовними вимогами, що торкалися поділу автомобіля, відповідач [PERSON] під час усного спілкування не заперечував проти отримання грошового еквіваленту половини його вартості. Однак, провадження у цивільній справі про поділ спільного майна подружжя (справа № №466/3453/22 суддя Білінська Г.Б.) за клопотанням [PERSON] було зупинене до вирішення іншої справи (справа №466/3453/22 суддя Зима І.Є.) На даний час їй стало відомо, що відповідач [PERSON] 07.12.2022 за договором купівлі-продажу (СГ) (ТСЦ 4641) перереєстрував автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] на нового власника - свою сестру [PERSON] [INFO] . Вона, позивач, відповідачу [PERSON] не надавала згоди на продаж автомобіля марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, який є їх спільною сумісною власністю і вона його жодним чином не уповноважувала вчиняти такий правочин. На підставі викладеного, просить позов задовольнити. Провадження по справі відкрито ухвалою від 23.08.2023 року за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] з матеріалами справи ознайомився 19.09.2023р. Оскільки скеровані відповідачам рекомендованими листами копії позовних заяв повернулися за закінченням терміну зберігання, відповідач [PERSON] наручно [INFO] отримав копію позовної заяви з додатками у двох примірниках: для себе і для передачі [PERSON] , що стверджується його власноручною розпискою. Відзиву на позов відповідачі не подали. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Снігур Я.Е. позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кінь А.В. у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, покликаючись на те, що автомобіль придбано за особисті кошти відповідача [PERSON] . В судове засідання, яке було призначено на 05 лютого 2024 року о 14.00 год., сторони не з`явились, представник позивача [PERSON] адвокат Снігур Я.Е. та представник відповідача [PERSON] адвокат Кінь А.В. подали до суду заяви, у яких просять проводити розгляд справи без їх участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання, які були призначені на 05 жовтня 2023 року о 09.45год та 30 жовтня 2023 року о 12.00год, 24 листопада 2023 року о 10.00год, 13 грудня 2023 року о 09.30год, 15 січня 2023 року о 15.00год та 05 лютого 2024 року о 14.00год не з`явилась з невідомих суду причин. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За ст.77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За загальними нормами ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. За змістом ч. 1 та 2 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. На підставі ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Судом встановлено, що сторони [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] 12 липня 2011 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Під час перебування у шлюбі 23.05.2020 року позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був придбаний легковий автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] . Враховуючи норму ст.60 ЦК України, яка закріплює презумпцію спільності майна подружжя, придбаного під час шлюбу, цей автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Судом також встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова з 20.05.2022р. знаходиться цивільна справа №466/3042/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 18.07.2022 року вищевказану цивільну справу №466/3042/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя зупинено до вирішення у Шевченківському районному суді м. Львова справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису державного реєстратора. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 07.12.2022р. без відома [PERSON] уклав договір купівлі-продажу (СГ) (ТСЦ 4641) та перереєстрував автомобіль марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] на нового власника - [PERSON] [INFO] , яка згідно пояснень представників сторін, є його сестрою. В судовому засіданні також встановлено, що позивач [PERSON] не надавала згоди відповідачу [PERSON] на продаж автомобіля марки «Volksvagen Passat», 2014 року випуску, кузов № [NUMBER] , реєстраційний № [NUMBER] , який є їх спільною сумісною власністю. Дії відповідача свідчать про недобросовісність його поведінки, намагання вивести автомобіль зі складу спільного майна подружжя, про поділ якого заявлено позивачем ще в травні 2022р. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що спірний автомобіль є особистою власністю [PERSON] , оскільки ця обставина не встановлена судовим рішенням. Враховуючи наведені вище норми, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню в рівних частках судові витрати, понесені позивачкою в розмірі 1073,60грн. та 536,80грн. ( відповідно по 536,80грн. та по 268,40грн. з кожного).

Outcome: approved