Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Збаразька міська рада. Свої вимоги позивач мотивує тим, що із відповідачем перебували у шлюбі з 16.01.2010 року по 16.10.2015 року, та від цього шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] , які є неповнолітніми, проживають з нею, перебувають на її вихованні та утриманні. Відповідач - батько дітей ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується та не підтримує зв`язки з дітьми, не цікавиться їх навчанням та успіхами, станом здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Вихованням дітей займається вона самостійно, матеріально утримує дітей, та не перешкоджає відповідачу у виконанні ним своїх батьківських обов`язків відносно дітей. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 30.03.2023 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02.10.2023 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Радібов Ю.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві та пояснили, що шлюб між сторонами зареєстрований 16.01.2010 року Зарудянською сільською радою Збаразького району Тернопільської області. Від цього шлюбу у подружжя народилися діти [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, не піклувався про сім`ю, не забезпечував її матеріально. Рішенням Збаразького районного суду від 16 жовтня 2015 року шлюб розірваний, та з того часу відповідач [PERSON] проживає окремо. За весь цей час, тобто з жовтня 2015 року, батько жодним чином не піклується про дітей, не виплачує аліментів, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх станом здоров`я, навчанням, успіхами, підготовкою до самостійного життя, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає належного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти, тобто створилися умови, які шкодять інтересам дітей. [PERSON] , покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку батька [PERSON] .. У зв`язку з цим, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, вони розцінюють як ухилення від виховання дітей батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення [PERSON] до своїх батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гудима Л.Р. позовні вимоги не визнали, заперечують щодо позбавлення відповідача батьківських прав, щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . При цьому в судовому засіданні пояснили, що твердження позивача, а саме те, що з жовтня 2015 року [PERSON] жодним чином не виконує своїх батьківських обов`язків не відповідають дійсності. Відповідач не бажає бути позбавленим батьківських прав щодо своїх дітей, бажає брати участь у їх житті, спілкуватись з ними, проводити спільно час та займатись їх вихованням. Однак у зв`язку із неприязними стосунками, що склалися між ним та позивачкою, відповідач не може спілкуватись з дітьми, оскільки це призводить до напружених стосунків між дітьми та їх матір`ю. Вважає, що позбавлення його батьківських прав негативно вплине на його дітей. Твердження позивача про те, що відповідач не надає матеріальної підтримки своїм дітям, спростовується доказами сплати аліментів. Так згідно з розрахунком заборгованості Збаразького ВДВС у Тернопільському районі Тернопільської області від 30.05.2023 року вбачається, що [PERSON] з травня 2018 року кожного місяця сплачує аліменти. Відповідач не міг сплачувати аліменти на утримання дітей у повному обсязі в період з 2015-2017 роках, однак це було спричинено об`єктивними обставинами - складною матеріальною ситуацією у відповідача, а саме те, що будучи одруженим із [PERSON] , з метою покращення житлово-побутових умов сім`ї, де проживав, оформив кредит в 2012 році на п`ять років на придбання вікон, що підтверджується розрахунком заборгованості. Вікна в житловому будинку позивачки поміняли, а кредит після розірвання шлюбу до квітня 2018 року виплачував сам. Відповідач працює в ТОВ «Олишківецьке» і сплачує аліменти. Він як батько періодично намагається спілкуватись і бачитись із дітьми, телефонує, пише їм, навідується на дні народження, приносить подарунки, окрім оплати аліментів при можливості надає матеріальну допомогу на лікування дітей та медичний догляд, любить своїх дітей, бажає брати активну участь у їх вихованні, проводити з ними спільно час та підтримувати родинні відносини. Вважає, що даний позов викликаний лише його складними стосунками з позивачкою, а також її бажанням «врятувати» свого теперішнього чоловіка від мобілізації, а саме щоб були підстави для його відстрочки. Неодноразово приходив до своїх дітей, зустрічався біля церкви, однак все закінчувалось скандалами, оскільки [PERSON] настроює дітей проти батька, та створює всі умови для того, щоб батько чим поменше бачився із дітьми. Заради душевного та психологічного спокою та стану дітей, він уникає конфліктних ситуацій та намагався не провокувати позивачку на нові скандали. Висновок орану опіки та піклування вважає передчасним та необґрунтованим. На засідання комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] повідомив, що заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, оскільки йому не байдужа доля його дітей. Відповідач заперечив той факт, що він зловживає спиртними напоями. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача орган опіки і піклування Збаразької міської ради [PERSON] в судовому засіданні підтримав висновок органу опіки і піклування, та вважає за доцільне позбавити [PERSON] - батька дітей батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , з підстав викладених у висновку. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши сторони суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 16.01.2010 року по 16.10.2015 року перебували у шлюбі, що на даний час розірваний рішенням Збаразького районного суду від 16.10.2015 року. Від цього шлюбу в подружжя [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується актовим записом №22 від 17.11.2010 року та [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується актовим записом №2 від 20.03.2014 року. З жовтня 2015 року відповідач батько дітей проживає окремо, діти [PERSON] та [PERSON] проживають із матір`ю, її теперішнім чоловіком [PERSON] та їх сином [PERSON] . Рішенням Збаразького районного суду від 16.10.2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, до досягнення дітьми повноліття. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що між батьками дітей позивачем та відповідачем, а також їх родинами мають місце неприязні відносини, та свідки позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] дали суду показання, що батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідки відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] навпаки ствердили, що батько піклується своїми дочками, однак мають місце такі обставини, що діти налаштовані проти батька, та позивач створює перешкоди у спілкуванні батька з дітьми. Допитані в судовому засіданні малолітня [PERSON] суду пояснила, що біологічного батька не знає, бажає щоб прізвище у неї було [PERSON] , а тато [PERSON] . Старша дочка [PERSON] агресивно налаштована проти батька, заявила, що не любить його, категорично не бажає із ним спілкуватися, а тому з листопада 2023 року заблокувала його номер мобільного телефону, не бажає отримувати подарунки від нього та його родичів. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Збаразької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Збаразької міської ради від 26.01.2023 року №12, орган опіки і піклування вважає за доцільне, в інтересах дітей, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON] , оскільки на протязі тривалого часу батько дітей ухиляється від виконання батьківських обов`язків по їх вихованню, не піклується про їх здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, та не забезпечує умови для життя дітей. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною першою статті 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Як слідує із змісту ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно переконатися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню дитини, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання умисно та свідомо, при наявності вини.\~Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, при вирішення сімейних питань, в тому числі можливе лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (справа «Мамчур проти України» (CASE OF MAMCHUR v. UKRAINE) від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 462/4705/19. Проаналізувавши та належно оцінивши докази, подані учасниками справи, суд встановив, що у матеріалах справи немає беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували умисну, винну та свідому поведінку відповідача щодо ухилення від участі у вихованні дітей, умисне і свідоме нехтування обов`язками батька та дійшов обґрунтованого висновку про те, що не встановлено правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. При вирішенні даного спору не встановлено, що поведінка відповідача відносно дітей [PERSON] та [PERSON] є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, не забезпечення інтересів самих дітей, а є наслідком збігу життєвих обставин, які склалися навколо нього та дітей. Отже, суд звертає увагу, що причиною недостатньої участі батька у вихованні дітей є неприязні стосунки що склалися між позивачем і відповідачем, що впливає на відношення дітей до батька та батька до дітей, що не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки відсутня умисна вина відповідача [PERSON] в ухиленні від виконання своїх батьківських обов`язків. Як вбачається з показань в судовому засіданні відповідача [PERSON] , він не може належним чином здійснювати свої батьківські обов`язки, оскільки діти не бажають з ним спілкуватися, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи по суті. Вказані обставини свідчить про те, що батько цікавиться дітьми, відстоює своє право на батьківство, а тому не заслуговують на увагу доводи про те, що якщо відповідач, з незалежних від нього обставин, не бере участі у постійному спілкуванні та вихованні дітей, є підставою для позбавлення його батьківських прав, оскільки доля його дітей є для нього не байдужа. При цьому, суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Крім цього, слід зважувати на те, що позбавлення батьківських прав батька на дітей та усвідомлення цього самими дітьми, вже несе в собі негативний вплив на їх свідомість, що суперечить якнайкращим інтересам дітей. Таким чином, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, та з відсутністю підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено та не надано суду доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Такий висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, та судом не вставлені обставини, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачкою від виконання батьківських обов`язків відносно дочок [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Крім того, суд беручи до уваги встановлені обставини по даній справі вважає за необхідне попередити відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , та покласти на службу у справах дітей Збаразької міської ради контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно\~статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини шостої\~статті 19 СК України, суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. \~ \~ \~ \~Таким чином, беручи до уваги, обставини в їх сукупності, встановлені у даній справі, суд не погоджується\~із висновком\~органу опіки\~та піклування\~щодо доцільності\~позбавлення батька\~дітей батьківських\~прав,\~оскільки він\~є недостатньо\~обґрунтованим та\~суперечить інтересам\~дітей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Окрім того, суд вважає, що при вирішенні даної справи відсутні підстави для прийняття судом рішення про стягнення аліментів на дітей, оскільки рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 16.10.2015 року вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. У відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] частково понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 10000.00 грн.. При цьому суд враховує складність справи, обсяг надання правничої допомоги, що було необхідним для підготовки та збору доказів, подання заперечення, участь адвоката в судових засіданнях, та забезпечення захисту прав відповідача.

Outcome: approved