Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

17 червня 2021 року позивач звернулася до Маньківського районного суду Черкаської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона оформила заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті МФО «VeroCash», який належить відповідачу. Зобов`язання перед відповідачем по вказаному договору були виконані в повному обсязі. Через деякий час їй почали надходити повідомлення про нібито невиконані зобов`язання перед відповідачем. На всі її аргументи щодо виконання зобов`язань перед відповідачем за кредитним договором, представники відповідача не реагували. Вона не має змоги надати договір та зазначити його номер, оскільки примірник договору не отримувала. Відповідач на її запит з проханням надати кредитний договір та інформацію щодо заборгованості відповіді не надав. Зазначає, що не направляла відповіді про прийняття пропозиції укласти договір, оскільки такої пропозиції від відповідача не надходило. Також не підписувала ні фізично, ні накладанням ЕЦП жодного кредитного договору, а також заяви про прийняття такої пропозиції в електронній формі. Позивач просить суд визнати кредитний договір, укладений між нею та відповідачем, недійсним. Одночасно з позовною заявою позивач подала клопотання про витребування у ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» кредитний договір укладений між нею та відповідачем в електронній формі та графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді. Ухвалою судді Маньківського районного суду Черкаської області від 8 липня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі, постановлено розглядати справу за в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 27). Відповідачу наданий строк для надання відзиву. Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 29 липня 2021 року вказану справу передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (а.с. 39). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 31 січня 2023 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 48). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року у межах розгляду вказаної цивільної справи зобов`язано ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз» надіслати на адресу суду оригінал кредитного договору укладений між [PERSON] та ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз», а також графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді (а.с. 60-61). В підготовчому засіданні сторони відсутні про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач одночасно з позовною заявою подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 8-9). Відповідач про причини неявки представника суд не повідомив, відзиву на позов не подав, витребувані ухвалою суду від 17 травня 2023 року оригінал кредитного договору укладений між [PERSON] та ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз», а також графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді, суду не надав. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 79-80). У судовому засіданні сторони відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначає, що вона оформила заявку на отримання кредиту на офіційному веб-сайті МФО «VeroCash», який належить відповідачу, проте зобов`язання перед відповідачем по вказаному договору були виконані в повному обсязі. Інших кредитних договорів з відповідачем не укладала. За статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (частина сьома статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (частина третя статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (стаття 640 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (стаття 642 ЦК України). Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження доводів викладених у позовній заяві не надано жодного документа. Позивачем до позовної заяви додано виключно копію паспорту, копію РНОКПП, витяг з сайту про направлення адвокатського запиту, клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні та клопотання про витребування оригіналів електронних доказів, зокрема, кредитного договору, укладеного в електронній формі між [PERSON] та ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшинз». Разом з тим, на виконання ухвали суду від 17 травня 2023 року про витребування доказів (а.с. 60-61), ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшинз» оригінал кредитного договору укладений між [PERSON] та ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшнз», а також графік розрахунків, що є невід`ємною частиною договору в електронному вигляді, суду не надано. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України та відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України пункту 7 постанови № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише на підставах, визначених законом, та із застосування наслідків недійсності, передбачених законом. Підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Позивач стверджує про виникнення кредитних правовідносин між нею та ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшинз», на підтвердження чого не надає копію кредитного договору, відтак судом не вбачається можливим встановити даний факт. Враховуючи, що в матеріалах судової справи відсутній кредитний договір, що є предметом судового розгляду, суд позбавлений можливості об`єктивно та належним чином дослідити всі обставини справи. Судом не було встановлено факту укладення договору позики між [PERSON] та ТОВ «Флексібл Файненшл Солюшинз», а відтак вимога щодо визнання його недійсним є невмотивованою та необґрунтованою. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина друга статті 81 ЦПК України). Позивачем не доведено перед судом порушення прав з боку відповідача, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed