Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника заявника адвоката Коломоєць Ірини Василівни, яка діє в інтересах [PERSON] , про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] з 16 квітня 2021 року по 06 липня 2022 р. перебували у шлюбі. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] 13 лютого 2024 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у справі № 336/4933/22 винесено рішення про встановлення місця проживання дитини сторін [PERSON] з матір`ю [PERSON] , та встановлено графік спілкування дитини з батьком, шляхом двох побачень на місяць у присутності матері, тривалістю дві години в перші та треті вихідні дні кожного місяця (суботу або неділю) у будь-який зручний для дитини і батьків час за попередньою домовленістю батьків за умови добровільного волевиявлення дитини на таке спілкування. Заявниця посилається на те, що [PERSON] під час спільного проживання вчиняв домашнє насилля відносно неї та її родини, він зловживає спиртними напоями, грубо поводить себе, часто ображає нецензурною лайкою, погрожує. 09.08.2015р. у зв`язку зі спричиненням [PERSON] заявниці легких тілесних ушкоджень, в Оріхівському РВ ГУМВС України в Запорізькій області, було розпочато кримінальне провадження № 12015080310000990 за ч. 1 ст. 125 КК України, яке потім було закрито у зв`язку з примиренням сторін. 01 вересня 2015 року, відносно [PERSON] також було порушене кримінальне провадження. ЄРДР № 12015080310001074 за ч. 1 ст. 194 КК України, з приводу завдання матеріальної шкоди батькам заявниці, шляхом розбитого скла в їх помешканні. Справу закрито. 14 жовтня 2022 року відділом поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника - [PERSON] , який вчиняв фізичне та психологічне домашнє насилля відносно заявниці. Припис винесено строком на 7 діб, з 12.00 год. 14.10.2022р. до 12.00 год. 20.10.2022р., із забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи. 31\~травня 2023р.\~о 10.00\~годині в\~Районній адміністрації\~ЗМР по\~Комунарському району\~на засіданні\~комісії з\~захисту прав\~дітей [PERSON] \~прибув у\~стані алкогольного\~сп`яніння,\~в присутності\~всіх членів\~комісії,\~погрожував [PERSON] \~фізичноюрозправою, сексуальним насиллям, висловлювався в її бік нецензурною лайкою, принижував та залякував. 13 червня 2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя у справі № 333/4728/23, залишеним без змін Запорізьким апеляційним судом, вирішено видати обмежувальний припис терміном на шість місяців, яким визначено заходи обмеження прав [PERSON] . 19 березня 2024 р., [PERSON] знову вчинено домашнє насилля, про що складено терміновий заборонний припис від 19.03.2024р., серії АА № 412664, строком на троє діб, та діє до 12.00 22 березня 2024 р. В цей день, близько 12 години дня, заявниця з матір`ю та сином, отримавши гуманітарну допомогу в БК «Орбіта» по [ADDRESS] , чекали автомобіль який повинен був відвезти їх додому з коробками допомоги. До них підійшов [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння, «кидався» на заявницю та її матір, в присутності сина, ображав її. [PERSON] викликала поліцію за номером 102. [PERSON] погрожував [PERSON] та її матері кинути гранату, вколоти наркотичні препарати, підпалити будинок, ображав нецензурною лайкою, принижував. Після прибуття поліції, [PERSON] продовжував вчиняти насилля навіть в присутності поліцейських, які намагались його заспокоїти. Враховуючи систематичність домашнього насилля та систематичне вживання спиртних напоїв [PERSON] , постійні погрози, приниження та залякування заявниця побоюється за своє здоров`я та просить видати обмежувальний припис на 6 місяців. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та представник заявника адвокат Коломоєць І.В. вимоги заяви підтримали з підстав викладених у ній, просили суд задовольнити вимоги. Заявниця [PERSON] додатково пояснила, що у [PERSON] є зареєстрована зброя, він є її власником та володільцем. [PERSON] мав тимчасово обмежувальний припис строком на шість місяців. Потім 2 місяці припису не було, за ці 2 місяці [PERSON] не цікавився дитиною та не виявляв бажання побачити дитину. 19 березня 2024 року [PERSON] приїхав разом із другом [PERSON] . Поки вона розмовляла із [PERSON] (він намагався вмовити її дати змогу [PERSON] побачити дитину), [PERSON] намагався підійти до її матері, але та відходила від нього, намагалась сховатись, матір плакала. Так само він себе поводив і коли приїхала поліція, казав що вколе їй наркотичний укол і забере дитину, і неважливо що він з дитиною буде робити, лише щоб тільки забрати у неї. Життя дитини його зовсім не цікавить, його цікавить лише життя заявниці. Зазначав, що кине в неї гранату. [PERSON] просив поліцію, щоб вони затримали [PERSON] допоки він не протверезіє, бо той вже місяць п`є безпробудно. Поліція змогла видати лише терміново заборонний припис. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засідання зазначив, що [PERSON] після розлучення перестала давати йому дитину, через що він був змушений звернутись до суду. Після розлучення вони постійно сваряться. Багато чого про що зазначила [PERSON] є перебільшенням. [PERSON] зазначає, що 19 березня вони телефоном домовились про зустріч щоб побачити дитину, бо він не бачив її з травня 2023 року. Він був в неохайному вигляді, оскільки він приїхав з зони бойових дій, звідки перевозив свої речі. Матір заявниці він хотів обійняти, але вона його не зрозуміла. На неї нецензурною лайкою він не виражався. Він заявницю не ображав та не погрожував. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що є матір`ю [PERSON] , а [PERSON] її колишній зять. 19.03.2024, вона із донькою та дитиною приїхали за гуманітарною допомогою біля ДК «Орбіта». Отримали допомогу, погрузили в машину, проте машина не заводилась. Раптом приїхав [PERSON] із другом на машині. Вона стояла попереду разом з онуком. [PERSON] вийшов із машини, було видно, що він перебуває у нетверезому стані, неохайний та почав підходити до сина, звертався до нього. Але дитина злякалась і почав ховатися за заявницю, потім заліз до неї на руки. [PERSON] казав, що спалить машину заявниці. Він підходив і до неї, говорив грубощі, вона відходила від нього, намагаючись сховатись. Приятель [PERSON] , з яким він приїхав заспокоїв його та він від неї відійшов. Свідок зазначила, що чула погрози від [PERSON] на адресу [PERSON] , їх чули усі присутні. Він казав що спалить хату, наркотики їй вколе та скаже що вона наркоманка та забере дитину. Агресивно поводить себе по відношенню до її доньки. Заперечила, що [PERSON] мав намір обійняти її, оскільки в них не було таких стосунків, коли вони обіймали один одного, [PERSON] завжди погано ставився до неї. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив що він тривалий час знає родину [PERSON] . Після початку бойових дій він дізнався, що вони розірвали шлюб. В цей день 19.03.2024 р. він на прохання [PERSON] зателефонував [PERSON] , оскільки вона заблокувала номер [PERSON] . Він не повідомляв заявниці, що телефонує за проханням [PERSON] та не казав, що він чує цю розмову. [PERSON] повідомила де вони знаходяться, після чого він разом [PERSON] прибули на це місце. [PERSON] вийшов з машини, направився до [PERSON] з сином, при цьому розмахував руками, кричав: « [PERSON] , синочок, підійди». [PERSON] та син злякалися. Під час його спілкування з [PERSON] , [PERSON] підійшов до її матері, ліз обійматися, а вона від нього тікала. Також свідок зазначив, що часто бачить [PERSON] , той алкоголь він вживає лише на вихідних або на святах. Чи перебував [PERSON] 19.03.2024 р. у стані алкогольного сп`яніння він не знає, запаху алкоголю від нього не чув. Дня три тому [PERSON] дала можливість побачитись [PERSON] із сином, він дуже змінився після цього на краще. Того дня [PERSON] висловлювався емоційно, щоб [PERSON] дала йому змогу побачити дитину, і кричав щось за те, що вона заблокувала його номер телефону. Свідок зазначив що не чув погроз від [PERSON] . Як він почув, [PERSON] викликала поліцію через те, що [PERSON] порушив припис, так вона зазначила поліції. Ніяких протиправних дій відносно [PERSON] , [PERSON] не вчиняв. Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. [PERSON] та [PERSON] з 16.04.2021 року, перебували у зареєстрованому шлюбі. 06.07.2022 року Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 13.06.2023 року Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя видано обмежувальний припис терміном на шість місяців, яким визначено заходи обмеження прав [PERSON] , [INFO] , а саме: заборонено [PERSON] , [INFO] , перебувати в мiсцi проживання та наближатися не менше ніж на 100 метрів до місця фактичного проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у будь-який час доби; заборонено [PERSON] , [INFO] , наближатися не менше ніж на 100 метрів до [PERSON] , [INFO] , у будь-який час доби; заборонено [PERSON] , [INFO] , вести листування та телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (справа №333/4728/23). Рішення набрало законної сили 12.09.20236 року. 19.03.2024 року у відношенні [PERSON] винесений терміновий заборонний припис стосовно кривдника щодо постраждалої особи [PERSON] строком на 3 діб з 12-00 год. 19.03.2024 р. по 12-00 год., 22.03.2024 р. Заявниця [PERSON] зазначає про систематичність домашнього насилля з боку [PERSON] відносно неї, систематичне вживання спиртних напоїв [PERSON] , постійні погрози, приниження та залякування її. Питання видачі обмежувального припису регулюється\~Цивільним процесуальним Кодексом України\~та\~Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству». Відповідно до\~ст.350-1 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно з п.п.3, 14, 17 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини 1\~ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. З наданих доказів, вбачається, що [PERSON] систематично вчиняє дії, які мають характер домашнього насильства (психологічного насильства), погрози, приниження та залякування [PERSON] . Наведені вище докази свідчать про серйозність сприйняття [PERSON] фактів домашнього насильства; її переживання з приводу можливості їх повторень та бажання заявниці попередити зазначені дії [PERSON] й захистити від них себе та своїх рідних. 19 березня 2024 року знову виникла ситуація, яку [PERSON] сприйняла як загрозливу для себе та своїх близьких. Враховуючи показання свідка [PERSON] , пояснення заявниці, наявність термінового заборонного припису стосовно кривдника щодо постраждалої особи [PERSON] , складеного працівниками патрульної поліції за ці події, суд вважає, що існують ризики повторення випадків домашнього насильства з боку [PERSON] . Доказів, які б спростовували вказані обставини, заінтересованою особою не надано. Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті\~9\~частини першої\~статті 1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству»\~визначено,\~що оцінка\~ризиків -\~це оцінювання\~вірогідності продовження\~чи повторного\~вчинення домашнього\~насильства,\~настання тяжких\~або особливо\~тяжких наслідків\~його вчинення,\~а також\~смерті постраждалої\~особи. Надані заявницею докази дають підстави для висновку, що дії [PERSON] слід кваліфікувати як домашнє насильство у формі психологічного насильства, що небезпідставно викликає у заявника побоювання за свою безпеку та безпеку своїх рідних і завдає шкоди психічному здоров`ю, то є підстави заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори та у будь-якій спосіб спілкуватись або контактувати через інші засоби зв`язку з заявницею особисто і через третіх осіб та наближатися менш ніж на 100 метрів до фактичного місця проживання [PERSON] .

Outcome: approved