Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Компас» звернувся до Дарницького районного суду міста Києві з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 17 491,05 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги вказує, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Вказаний будинок обслуговує житлово-експлуатаційна організація ТОВ Фірма «Компас». Позивач зазначає, що відповідач користується та отримує в повному обсязі послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не виконує свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість за період з 01 жовтня 2017 року по 01 серпня 2023 року на загальну суму 17 491,05 грн. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В. 08 вересня 2023 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/15385/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками направлено на адресу його зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом з повідомлення про вручення, однак адресована відповідачу за вказаною адресою кореспонденція повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім цього, ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалась відповідачеві за адресою місцезнаходження нерухомого майна та була вручена йому особисто, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення 0206822314144. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, відповідно до договору дарування квартири від 10 лютого 2009 року, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . 28 грудня 2009 року між ТОВ Фірма «Компас» та [PERSON] укладено договір № 22/18-А про надання житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території в квартиру [ADDRESS] , а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з умовами, визначеними пунктом 2.1. договору, споживач вносить щомісячну оплату за отримані житлово-комунальні послуги за цим договором відповідно до встановлених тарифів та рахунків, показників лічильників не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним. З наведеного слідує, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за цим договором за період з 01 жовтня 2017 року по 01 серпня 2023 року у відповідача виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 17 491,05 грн, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду у цій справі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV до житлово-комунальних послуг відносяться, в тому числі і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 9 Закону встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за період з жовтня 2020 року по липень 2023 року, з якого вбачається наявність у відповідача заборгованості перед позивачем в розмірі 7 084,32 грн. Відповідач жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку та наявності у нього заборгованості у вказаному розмірі не надав. Частиною 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України покладено на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас доказів на підтвердження виникнення у відповідача заборгованості починаючи з 01 жовтня 2017 року, як і відповідного розрахунку заборгованості за період з 01 жовтня 2017 року по 01 жовтня 2020 року, позивач не позовної заяви не долучив. Позивач також не надав документи, що підтверджують затвердження (погодження) тарифу за надання позивачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у цей період, що унеможливлює перевірку судом правильності нарахування ним заборгованості у цей період, яка відображена у розрахунку як сальдо на 09.2020 року у сумі 10 406,73 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Компас» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають частковому задоволенню за період з жовтня 2020 року по липень 2023 року у сумі 7084,32 грн. У зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 087,09 грн.

Outcome: partial