Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У жовтні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою, на даний час за кордоном. Батько не бере участі у вихованні дитини, дитина не бажає спілкуватися з батьком. Просить визначити місце проживання сина [PERSON] разом із матір`ю. Ухвалою суду від 24.10.2023 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.01.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував, пояснив, що дитина з матір`ю постійно проживають у Республіці Польща, посилаючись на положення Гаазької конвенції про юрисдикцію, зазначав, що даний спір повинен розглядати суд у державі постійного місця проживання дитини. Після розірвання шлюбу між сторонами не було спору щодо місця проживання дитини. Дитина залишилася проживати з матір`ю. Позивачка не сприяє відповідачу у спілкуванні з сином, не повідомляє відповідачу про місце знаходження сина. Відповідач регулярно сплачує аліменти. Будь-яких прав позивача та дитини не порушено, що є підставою для відмови у позові. З урахуванням того, що дитина постійно проживає у Польщі, висновок органу опіки та піклування повинен бути наданий за місцем фактичного проживання дитини. Позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених вимог. Просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що позивач не чинила перешкод батькові у спілкуванні з дитиною. Виїхала із сином за кордон 09.03.2022 у зв`язку з війною, це було вимушеним тимчасовим переміщенням. Місцем проживання дитини є м. Суми, оскільки він прописаний у м. Суми та навчається у сумській школі. Саме заперечення відповідачем щодо позовних вимог є підтвердженням наявності спору між сторонами. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала із зазначених підстав. Представник позивача заявила клопотання про зменшення заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу та про наміри надати суду докази понесених витрат на професійну правничу після ухвалення рішення. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Додатково зазначив, що відповідач має бажання, однак не має можливості спілкуватися з сином через відсутність відомостей про місце перебування дитини, у телефонному режимі син не відповідає. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала наданий висновок щодо доцільності визначення проживання дитини разом із матір`ю. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 25.07.2016 шлюб між сторонами розірваний (а.с. 8,9). Мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Місце проживання позивачки та дитини зареєстроване за однією адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Фактично мати з дитиною перебувають у Республіці Польща з весни 2022 року, 09.03.2022 вони виїхали до Республіки Польща (а.с. 11-12, 122). Судовим наказом від 14.07.2021 Зарічного районного суду м. Суми стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] (а.с. 84). Відповідачем сплачуються аліменти на утримання сина (а.с. 85-97) Відповідно до інформації Державної прикордонної служби [PERSON] перетинав державний кордон 16.09.2023 у напрямку «в`їзд», 30.09.2023 у напрямку «виїзд» у супроводі матері, 14.02.2024 у напрямку «в`їзд», 22.02.2024 у напрямку «виїзд» у супроводі матері (а.с. 64,65) Дитина навчається у КУ ССШ №29 м. Суми, з використанням технології дистанційного навчання, що підтверджується довідками навчального закладу (а.с 13,67, 128-130, 158-162). У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала цивільна справа №591/2321/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон. Ухвалою суду від 19.03.2023 закрито провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову (а.с. 68-76) Висновком від 07.02.2022 управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради підтверджено місце проживання дитини разом із матір`ю з метою його тимчасового виїзду за кордон (а.с. 14). У вересні 2023 року відповідач звертався до управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради з питання визначення порядку участі його у вихованні сина (а.с. 80-81) Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надано висновок від 22.02.2024, відповідно до якого управління вважає доцільним визначити місце проживання дитини разом із матір?ю (а.с. 154). Свідки [PERSON] та [PERSON] , які є рідною сестрою та матір`ю позивачки, у судовому засіданні пояснили, що після розірвання шлюбу між сторонами [PERSON] проживає разом із матір`ю. Вони виїхали до Польщі з м. Суми після початку війни, планують повертатися, час від часу приїздять до м. Суми. Стаття 160 ч.1 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 160 ч.2 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно статті 161 ч.1 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення вимог щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан і здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не висловив заперечень проти того, щоб дитина проживала разом із матір?ю. Судом встановлено, що дитина фактично мешкає разом із матір?ю, ця обставина також визнається відповідачем. Виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи висновок органу опіки та піклування та пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги про визначення місця мешкання дитини разом з матір?ю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заперечення представника відповідача щодо відсутності спору між батьками про місце проживання дитини та відсутність порушеного права позивача як підставу для відмови у задоволенні позову суд вважає необгрунтованими. Самі заперечення проти позову та відсутність укладеного між сторонами угоди щодо місця проживання та узгодженого порядку виховання дитини свідчить про наявність спору, який вирішується судом. Відсутність спору характеризується тим, що між сторонами не залишається неврегульованих питань, а тому задоволення матеріально-правової вимоги позивача за такої ситуації є недоцільним та таким, що не призведе до виникнення бажаних позивачем наслідків, які вже досягнуті сторонами з урахуванням їх домовленості між собою. Натомість у справі, яка розглядається, саме по собі пред`явлення позивачкою позову про визначення місця проживання дитини з матір`ю та подальше заперечення відповідачем проти позовних вимог дає підстави для висновку, що між сторонами наявні неврегульовані питання щодо визначення місця проживання дитини. Суд наголошує на тому, що відсутність задокументованих заперечень з боку батька щодо проживання дитини разом з матір`ю на момент пред`явлення позову про визначення місця проживання дитини не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору в такій справі. Подібний за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 757/555/22 Також безпідставними є доводи відповідача про непідсудність даної справи судам України. З матеріалів справи вбачається, що дитина разом з матір`ю мають зареєстроване місце проживання у м. Суми, виїхали за межі України після запровадження на території України воєнного стану, дитина продовжує навчання у дистанційному режимі у навчальному закладі м. Суми. Вказане дає підстави для висновку, що проживання позивачки та дитини у Республіці Польща носять тимчасовий характер та обумовлені питаннями безпеки у зв`язку з воєнними діями, які відбуваються за основним місцем проживання дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн., сплачений при зверненні до суду. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу не розподіляються.

Outcome: approved