Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

12.02.2024 до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення у справі №758/1865/19 додаткового судового рішення про стягнення судових витрат. Подана заява обґрунтована тим, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 05.02.2024 у справі №758/1865/19 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором про надання юридичних послуг №31/07-15-2 від 31.07.2015 у загальному розмірі 44 000,00 грн., із яких: 14 000,00 грн. - сума винагороди; 30 000,00 грн. - пеня за несвоєчасну виплату винагороди, однак при ухваленні судового рішення судом не вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 16.02.2024 вказану заяву прийнято та призначено до розгляду. 01.03.2024 представником відповідача [PERSON] подано до суду письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить залишити таку заяву без розгляду, вказуючи на невиконання позивачем вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України. До початку судового розгляду від представників сторін та третьої особи надійшли заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.02.2024, ухваленим у цивільній справі №758/1865/99, частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором про надання юридичних послуг №31/07-15-2 від 31.07.2015 у загальному розмірі 44 000,00 грн., із яких: 14 000,00 грн. - сума винагороди; 30 000,00 грн. - пеня за несвоєчасну виплату винагороди. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до ст. 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №199/3939/18-ц та у постанові від 09.06.2020 року у справі № 466/9758/16-ц, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18. Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві позивачем [PERSON] було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 450,00 грн., у тому числі: надання консультації - 800 грн.; узгодження тактики та вивчення документів - 800 грн.; складання та подання досудових вимог - 800 грн.; складання адвокатського запиту третій особі - 1250 грн.; отримання відповіді на адвокатський запит та вивчення відповіді - 800 грн.; складання та подання заяви про забезпечення доказів (витребування доказів)- 1700 грн.; складання та подання позовної заяви - 3600 грн.; складання заперечення на відзив - 1700 грн.; участь в одному судовому засіданні - 3600 грн.; складання відзиву на апеляційну скаргу/ складання апеляційної скарги - 1700 грн.; ознайомлення з матеріалами справи в суді І інстанції (фотографування, роздруківка фотографій) - 3600 грн.; подання заяви про отримання виконавчого листа, отримання виконавчого листа та рішення, що набрало законної сили - 800 грн. До позовної заяви позивачем було додано договір про надання адвокатських послуг №24/1 від 19.03.2018, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «МЕРКУРІЙ-8» в особі керуючого справами Шабельнікова А.І., додатки №1 та №2 від 19.03.2018 до вказаного договору, копію ордеру на надання правової допомоги серії КВ №393796, виписаний на ім`я адвоката Паруль Ю.О., та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000182, виданого Паруль Ю.О. на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва №1084 від 10.04.2018. У заяві про ухвалення додаткового рішення [PERSON] просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 68 950,00 грн., вказуючи на те, що у зв`язку з тим, що справа вирішувалась протягом чотирьох років, судові витрати збільшилися та складають 9750 грн. (витрати подані разом з позовною заявою) + 3600 грн. - складання відповіді на відзив (22.10.2029 року) + 3600 грн. - ознайомлення з матеріалами справи в суді (03.03.2020 року). Крім того, 04.03.2020 було укладено додаткову угоду, відповідно до якої тарифи на оплату послуг були зменшені до абонентської плати в розмірі 1 000 грн. на місяць, тобто 12 000 на рік. Договір з АО «МЕРКУРІЙ-8» був розірваний наприкінці 2022 року через звільнення адвокатів в зв`язку з військовим станом. 03.01.2023 між позивачем та АО «Адвокатпроффі» було укладено договір на надання правової допомоги з оплатою коштів за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 28 000 грн., які мають бути сплачені протягом місяця з дати винесення рішення по справі, незалежно від результату розгляду справи. Таким чином, судові витрати, які позивач змушений був понести в зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання по виплаті коштів, становить 9750 + 3600 + 3600 + 12 000 + 12 000 + 28 000 грн. = 68 950 грн. В якості доказів на обґрунтування таких вимог представником подано до суду копії: рахунків на сплату послуг та квитанцій про сплату; актів здачі-прийняття робіт; договору про надання правової допомоги, укладеного з АО «МЕРКУРІЙ-8»; доказів розірвання договору; актів звірок взаємних розрахунків; договору про надання правничої допомоги, укладеного [PERSON] з АО «АДВОКАТПРОФФІ». З огляду на вищевикладене, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, кількість фактично проведених судових засідань у даній справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved