Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

20.06.2023 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради до відповідачів про позбавлення батьківських прав. У позовній заяві представник позивача посилався на те, що на території [ADDRESS] , проживають діти, які позбавлені батьківського піклування: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти відповідно до рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 26.01.2022 № 18/0/8-22 влаштовані до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 06.05.2019 № 191/624/19 вищевказаних дітей: [PERSON] та [PERSON] відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав терміном на один рік. З червня 2018 року [PERSON] почала проживати з батьком [PERSON] за адресою: Житомирська область с. Глибочок, оскільки [INFO] , [PERSON] встановив батьківство на [PERSON] . Але вкінці 2019 року [PERSON] повернув [PERSON] у місто Синельникове Дніпропетровської області. У зв`язку із тим, що у [PERSON] не було умов для проживання дітей, [PERSON] декілька місяців проживала у свого рідного брата [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду від 22.06.2020 дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] та батька [PERSON] та влаштовано до дитячого будинку сімейного типу. До відібрання сім`я [PERSON] перебувала на обліку служби у справах дітей міської ради з квітня 2013 року. За весь період перебування на обліку мати дітей неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До служби у справах дітей міської ради постійно надходили скарги від сусідів та мешканців кварталу про те, що [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не виконує належним чином свої батьківські обов`язки, часто залишала дітей без нагляду дорослих. 25 січня 2019 року до служби у справах дітей міської ради зателефонувала голова квартального комітету № 28 [PERSON] та повідомила, що у громадянки [PERSON] відключено електропостачання, дров чи будь-яких інших джерел тепла у неї немає, харчування відсутнє. При негайному виході за вищевказаною адресою спеціалістами служби у справах дітей та фахівцем із соціальної роботи Синельниківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді встановлено, що дійсно у будинку холодно, сиро, продукти харчування відсутні, немає дров чи інших джерел тепла, електропостачання відключено за борги, відсутні засоби гігієни. З [PERSON] була проведена бесіда, в якій вона повідомила, що кошти на придбання дров, вугілля, продуктів харчування та підключення електроенергії у неї немає. У зв`язку з цим, за згодою матері, було вирішено малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] тимчасово влаштувати у сім`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до вирішення питання з підключенням світла та придбанням дров, продуктів харчування. З того часу [PERSON] вдома не проживала, зі слів громадян та жителів кварталу зловживала алкогольними напоями, проживала у осіб, які ведуть асоціальний спосіб життя. До служби у справах дітей міської ради [PERSON] не з`являлася, будь-яких дій щодо поліпшення матеріально-побутових умов не здійснювала. Відповідно до інформації Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області від 31 січня 2019 року № 52/10-947 громадянка [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності у 2015-2018 роках. Згідно з інформацією Синельниківського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 31 січня 2019 року № 52 [PERSON] протягом 12 років надавалися соціальні послуги щодо відповідального ставлення до своїх батьківських обов`язків. Мати дітей має залежність від алкоголю, державну соціальну допомогу на дітей витрачає не за призначенням. Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 01.02.2019 № 18 малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Батько [PERSON] , [PERSON] , зареєстрований за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, с. Рубанівське, але проживає у Житомирській області. 01 червня 2018 року [PERSON] визнав своє батьківство по відношенню до [PERSON] , [INFO] . Після визнання батьківства, [PERSON] забрав доньку [PERSON] за своїм місцем мешкання. Але в кінці грудня 2019 року повернув дитину матері [PERSON] , мотивуючи це тим, що дитина душевно хвора, схильна до суїциду і виховувати [PERSON] він не мав ніякого бажання. Батько відсторонився від виховання та утримання доньки. [PERSON] навчалася у комунальному навчальному закладі «Довбиська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Житомирської обласної ради», але після зимових канікул у 2020 році жодного дня у навчальному закладі не була, оскільки у матері не було коштів, щоб відправити дитину на навчання. Щодо навчання доньки на території міста Синельникове також [PERSON] не вирішувалося. При негайному виході 24 лютого 2020 року за вищевказаною адресою спеціалістами служби у справах дітей та фахівцем із соціальної роботи Синельниківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було встановлено, що дійсно у будинку було холодно, сиро, продукти харчування були відсутні, не було дров чи інших джерел тепла, електропостачання відключено за борги, були відсутні засоби гігієни. За період з грудня 2019 року по лютий 2020 року [PERSON] будь-яких дій щодо поліпшення матеріально-побутових умов не здійснювала. У зв`язку з цим, умови проживання та перебування дитини з матір`ю на сьогоднішній день загрожували її життю та здоров`ю. Ухвалою суду від 15.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 07.11.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. У сьогоднішнє судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідачі до судового засідання повторно не з`явилися, причину неявки та своїх зауважень суду не повідомили, про день та час слухання справи були повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] має малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с.12-13). Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.14-15). Крім того, у відповідачів [PERSON] та [PERSON] є спільна неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 26.01.2022 № 18/0/8-22 діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] влаштовані до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2019 по справі № 191/624/19 дітей: [PERSON] та [PERSON] відібрано від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав терміном на один рік (а.с.20-22). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 дитину [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] та батька [PERSON] та влаштовано до дитячого будинку сімейного типу (а.с.23-25). Сім`я [PERSON] перебувала на обліку служби у справах дітей міської ради з квітня 2013 року. За весь період перебування на обліку мати дітей неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності відповідно до статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до інформації Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області від 31 січня 2019 року № 52/10-947 громадянка [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності у 2015-2018 роках. Згідно з інформацією Синельниківського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 31 січня 2019 року № 52 [PERSON] протягом 12 років надавалися соціальні послуги щодо відповідального ставлення до своїх батьківських обов`язків. Мати дітей має залежність від алкоголю, державну соціальну допомогу на дітей витрачає не за призначенням (а.с.33-36). Згідно характеристики голови квартального комітету [PERSON] , [PERSON] мешкає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . За місцем мешкання характеризується незадовільно, часто вживає спиртні напої, діти не доглянуті, часто голодують. На теперішній час відключена за борги електроенергія, на часі готується відключення водовідведення також за борги, в будинку вже декілька днів не топиться, немає запасів дров. В усній формі надходять скарги на громадянку [PERSON] (а.с.31). Батько [PERSON] , [PERSON] , надав письмову заяву 23.01.2020 року, у якій дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , яка проживає у м. Синельникове зі своєю матір`ю [PERSON] , по причині того, що не має часу і змоги займатися вихованням доньки (а.с.32). Згідно актів обстежень умов проживання [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею проживають: [PERSON] , 2001 р.н., [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2016 р.н., [PERSON] , 2018 р.н. Мати зловживає алкогольними напоями, не доглядає за дітьми, не вирішує питання з навчанням доньки [PERSON] . У будинку є місця для сну, постільна білизна стара та брудна, одяг має неприємний запах. Умови проживання незадовільні, в будинку холодно, неприємний запах, меблі старі та зламані, продуктів харчування майже немає (а.с.54-69). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №189/0/8-23 від 13.06.2023 року, доцільним є позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.70). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч її бажанню, за випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідними у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки останні не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, виховання, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний та психологічний розвиток дітей як складову виховання, а тому позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved