Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Рівненський міський суд з позовом до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області про відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою серії ДП18 № 856805 від 14 грудня 2021 року поліцейським взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Корнійчуком В.І. на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП. В подальшому, позивачем була подана позовна заява про визнання протиправною та скасування постанови серії ДП18 № 856805. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2023 року (справа № 569/25949/21), в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення судових витрат відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Корнійчук Віталій Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення судових витрат задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 №856805 від 14.12.2021 і закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] 454 грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 681 грн. (шістсот вісімдесят одну гривню) 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Позивач зазначає, що внаслідок незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності йому була заподіяна моральна шкода. З моменту винесення постанови серії ДП18 № 856805 про вчинення адміністративного правопорушення 14 грудня 2021 року по 29 серпня 2023 року, минуло 1 р. 8 міс. 15 дн. Отже, і розмір моральної шкоди має становити не менше 135332 гривень. Заподіяна моральна шкода полягає у: приниженні честі та гідності законослухняного громадянина; у спричиненні моральних переживань, зумовлених необхідністю доводити спочатку працівнику поліції свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, а потім, теж саме у судових засіданнях; у порушенні нормального способу життя, оскільки він змушений був шукати адвоката для захисту в суді, а також підлаштовувати свій особистий час для зустрічей зі захисником з метою реалізації свого права на захист. Позивач не міг в звичному для себе режимі здійснювати підприємницьку діяльність, адже його постійно тривожили думки про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач має велике коло клієнтів, які довідавшись про зазначені обставини, могли припинити з ним співпрацювати, або звертатись за отриманням послуг з ремонту, придбання та обслуговування комп`ютерної техніки. Після кожного судового засідання, позивач тривалий час не мав спокою, адже вони проходили вкрай напружено. Час від часу його турбували головні болі від періодичних хвилювань та переживань. Позивач втратив звичайний сон та неможливість нормального відпочинку, адже думки про притягнення його до адміністративної відповідальності не залишали його в цей час. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 06.03.2024 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що факт щодо визнання протиправним рішення, дій або бездіяльності посадової особи у справі 569/25949/21 судом не досліджувалося та не встановлювалося. Вищенаведене свідчить про відсутність неправомірних дій поліцейського УПП в Рівненській області відносно позивача, які б могли завдати йому моральних страждань та переживань. Зазначає, що вказані у позові обставини є необґрунтованими та жодним чином не доведені. Так, у своїй позовній заяві позивач жодним чином не аргументує суті моральної шкоди, в чому вона виражається, та заявлену ціну моральної шкоди, а лише обмежується загальним переліком можливого прояву моральних страждань. Також вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди не є співмірним, не випливає з обставин справи та не підтверджується доказами, а пред`явлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 135 332 грн. При складанні адміністративних матеріалів відносно гр. [PERSON] поліцейський патрульної поліції керувався виключно нормами чинного законодавства. 18.03.2024 року від представника відповідача Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області до суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначає, що сам факт скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом заподіяння йому моральної шкоди \~ \~ \~ \~та підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки судове рішення, яким скасовано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 127 КУпАП, безумовно не встановлюють доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності. Додатково, позивачем не зазначено яких саме моральних страждань чи фізичних втрат останній зазнав, не надано докази, у розумінні ст.3 Закону України «Про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», які б були необхідні та достатні. Сам факт перерахування норм Закону не дає підстави для відшкодування за рахунок держави моральної шкоди. Позивачем по факту винесення постанови про накладення штрафу не підтверджено факт заподіяння моральної шкоди, саме: приниженні честі, гідності, моральних переживань, а тому підстави для відшкодування шкоди у розмірі 135332 грн. - відсутні. Крім того зазначає, що рішення про встановлення факту неправомірності вищевказаних дій працівників поліції відсутнє. Реалізація позивачем права на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності становить достатньо справедливу сатисфакцію з відшкодування шкоди, яку зазнав [PERSON] . Державна казначейська служба України чи її територіальний орган не є тим суб`єктом, який порушив права чи інтереси позивача. Протиправної бездіяльності ГУ Державної казначейської служби у Рівненській області стосовно позивача не допущено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив їх задовольнити. Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Гервазюк О.Ю. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, з підстав наведених у відзиві. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився. У поданому 18.032024 р. відзиві на позовну заяву, справу просив слухати за відсутності представника Головного управління Казначейства. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2023 року (справа № 569/25949/21), в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення судових витрат відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Поліцейський взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Корнійчук Віталій Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення судових витрат задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 №856805 від 14.12.2021 і закрито справу про адміністративне правопорушення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] 454 грн 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 681 грн. (шістсот вісімдесят одну гривню) 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України). Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормамою статі 1167 ЦК України відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України). За змістом статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Тобто відповідачем у зазначених категоріях справ є держава Україна, а не посадова особа, орган державної влади чи орган місцевого самоврядування. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу). Статтями 2, 4 Закону № 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яке в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, постанови, отримання пояснень та інше). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18), на яку посилається позивач, зроблений висновок, що на підставі п. 2 ч.1 ст. 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У переглянутій касаційним судом справі, підставою для відшкодування шкоди було закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Суд зазначив, що це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення внаслідок відсутності його складу свідчить про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від його вини. Крім того, відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Враховуючи наведене наявні правові підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди, яка була йому завдана внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. Доводи позивача про відшкодування йому моральної шкоди, виходячи з одного мінімального розміру заробітної плати за період, коли було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності по скасування такої постанови судом та закриття провадження у відповідній справі не заслуговують на увагу. Такий розрахунок проводиться на підставі ч.3 ст. 13 Закону 266/94-ВР лише в разі перебування особи під слідством чи судом. Між тим, в даному випадку шкоди позивачу заподіяно внаслідок здійснення щодо нього адміністративного провадження, тому підстави для застосування до спірних правовідносин положень вказаної правової норми об`єктивно відсутні. З урахуванням тривалості провадження у справі про адміністративне правопорушення, необхідності зміни нормального життєвого стану та витрат часу на відновлення прав, а також з огляду на принципи поміркованості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди, однак сума, яку він просить стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди є надто велика і тому підлягає зменшенню до 500.00 гривень. Оскільки позов задоволено частково та позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial