Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на його користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підставою звернення до суду вважає, те що 19.09.2001 він зареєструвала шлюб з [PERSON] , який розірвали 07.09.2018. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина : [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу дитині не надає. Він не має можливості самостійно утримувати дитину, дитині потрібні кошти для придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку, підручників, тощо. Ухвалою суду 15.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, та повідомила, що кошти надсилала синові в добровільному порядку, на даний час змоги матеріально утримувати сина не має, працює не офіційно. Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.\~ Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу (ст.121 СК України). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~За відсутністю домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом (ст.181 ч.2 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 11 від 28.01.2008 (а.с.7). Згідно довідки № 12 виданої 09.01.2024 службою у справах дітей виконавчого комітету Монастирищенської міської ради [PERSON] , самостійно виховує та утримує сина [PERSON] ,\~ [INFO] (а.с.11). Відповідно до частин першої, другої статті 141\~СК\~України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дитини, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом статті 183\~СК\~України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, щодо неможливості сплати коштів на утримання дитини, оскільки відповідач не надала суду доказів того, що немає можливості сплачувати кошти на утримання дитини, не надала документів, які підтверджують відсутність заробітку, перебування на утриманні інших осіб. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому суд вважає за необхідне визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів\~доходів відповідача, у відповідності до ч.2 ст.182 СК України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 30.01.2024 Суд вважає за необхідне на підставі ст.\~430\~ЦПК\~України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ту обставину, що позивач при пред`явлені позову був звільнений від сплати судового збору на підставі\~Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 141\~ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved