Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3/3751144, відповідно до п.1.1. якого кредитор надає позичальнику кредит в сумі 118942,75 грн. строком на 60 місяців з 21.08.2020 до 20.08.2025 (включно). Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, Кредит надається позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до підпунктів 1.3-1.3.2 пункту 1.3 статті 1 Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 11,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,30% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 Договору. 29.08.2023 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3/3751144 від 21.08.2020. 15.09.2023 р. передача права вимоги за кредитним договором № 3/3751144 від 21.08.2020 р. відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги за зразком, згідно додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги. 15.09.2023 року [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Станом на 12.01.2024 загальний залишок заборгованості за кредитним договором № 3/3751144 від 21.08.2020 р. у розмірі 156474 грн. 01 коп., яка складається: рахунок строкової заборгованості 54630,66 грн., рахунок простроченої заборгованості 34457,56 грн., рахунок нарахованих відсотків 680,54 грн., рахунок прострочених відсотків 14727,33 грн., рахунок комісії 2735,68 грн., рахунок простроченої комісії 49242,24 грн. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 156474,01 грн, а також сплачений ним судовий збір в сумі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 25.01.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 98,109). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав . Згідно із\~ст.\~280\~ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~відповідача,\~який належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин,\~не подав\~відзив і\~якщо позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що 21.08.2020 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3/3751144, що містить умови про надання Банком відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредиту у сумі 118942,75 грн. з строком користування кредитом з 21.08.2020 по 20.08.2025 року (включно) та сплатою 11 % річних за користування кредитом щомісячно. Кредит надано позичальнику на споживчі потреби. Окрім того, договір містить умови про сплату щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,30% на місяць (п. 1.3.2 Договору) (а.с. 22). З виписок по рахунку вбачається належне виконання банком своїх зобов`язань з приводу переказу суми кредиту на рахунок відповідача (а.с.32-33). Відповідач, у визначені договором строки, не здійснила належне повернення кредиту, в результаті чого, станом на 12.01.2024 року відповідно до розрахунку зробленого Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» виникла заборгованість у розмірі 156474 грн. 01 коп., яка складається із строкової заборгованості 54630,66 грн., простроченої заборгованості 34457,56 грн., нарахованих відсотків 680,54 грн., прострочених відсотків 14727,33 грн., комісії 3735,68 грн., простроченої комісії 49242,24 грн (а.с. 14). 29.08.2023 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 4-2023 про відступлення прав вимоги (а. с. 79-86). 15 вересня 2023 року Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» відступило ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 3/3751144 від 21.08.2020 р. з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги, що підтверджується копією витягу з додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги №4-2023 від 29 серпня 2023 року (а. с. 44-77). З набуттям прав кредитора ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» пред`явило вимогу відповідачу на повернення боргу у розмірі 156474,01 грн. (а.с. 16). Втім відповідач не повернула визначену у вимозі суму заборгованості за кредитним договором. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Таким чином, суд вважає, що вимога позивача про стягнення строкової заборгованості 54630,66 грн, простроченої заборгованості 34457,56 грн, нарахованих відсотків 680,54 грн, прострочених відсотків 14727,33 грн ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення. В свою чергу, щодо вимоги про стягнення комісії суд зазначає наступне. Правовідносини з приводу отримання споживчого кредиту врегульовані положеннями ЗУ «Про споживче кредитування». За змістом ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Як вбачається з кредитного договору № 3/3751144 від 21.08.2020 (п. 1.3.2 Договору), за користування кредитними коштами позичальник зобов`язаний сплачувати Банку щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,30% у місяць від суми кредиту. Відповідно до\~п.\~1.3.2 кредитного договору № 3/3751144 від 21.08.2020 р. підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. В той же час, інформування позичальника про стан заборгованості, у відповідності до ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» (в редакції від 29.05.2020 року, чинній на момент виникнення правовідносин) є послугою яка надається позичальнику безоплатно. Тобто, відповідні умови, обмежують права [PERSON] в порівнянні з правами визначеними у ЗУ «Про споживче кредитування», що має наслідком їх нікчемність. Відповідне повністю узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.07.2022 року № 363/1834/17, де зауважено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону N 2121-III), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Схожий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року № 496/3134/19, де зауважено, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на це, суд вважає, що вимоги банку про стягнення комісії не ґрунтуються на законі, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028,00 грн, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 2022,10 грн.

Outcome: partial