Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 29.01.2001 року отримала паспорт громадянина України, в якому її ім`я вказане як « [PERSON] ». При заповненні трудової книжки 14.03.1983 року її ім`я було вказане російською мовою як « [PERSON] ». Досягти пенсійного віку та набувши достатнього стажу роботи, заявник звернулася до відділу обслуговування громадян №14 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії. Однак, за результатами розгляду документів, доданих до заяви, [PERSON] відмовили у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи, згідно трудової книжки серії [NUMBER] від 14.03.1983 року, оскільки на першій сторінці (титульному аркуші) запис про виправлення імені « [PERSON] » на « [PERSON] » виконано ФОП [PERSON] , а в трудовій книжці відсутні дані про трудові відносини з ФОП [PERSON] , що с порушенням вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.1993 року, що підтверджується рішенням ГУ ПФУ у Львівській області №047150024974 від 01.02.2024. Вказані виправленні були зроблені у трудову книжку у роботодавця ФОП [PERSON] (факт роботи також підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу за формою ОК-7), однак, з невідомих заявнику причин при внесенні виправлень поставлено печатку ФОП [PERSON] . Вищевказані недоліки в оформленні трудової книжки перешкоджають заявнику отримати пенсію відповідно до напрацьованого трудового стажу, тому вона вимушена звернутися до суду. До початку судового засідання від заявника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву просила задовольнити. Від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшла заява про розгляд справи без участі представника за наявними у справі документами. Від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшли пояснення, які просить врахувати при винесенні рішення, а саме, що факт, який просить встановити заявник, пов`язаний із спором про право (призначення пенсії), та не підлягає розгляду в порядку окремого провадження Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд\~розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~(далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, письмовими матеріалами справи встановлено, що [PERSON] 29.01.2001 року отримала паспорт громадянина України, в якому її ім`я та по батькові вказане як « [PERSON] » (а.с. 6) При заповненні трудової книжки [NUMBER] 14.03.1983 року ім`я та по батькові [PERSON] було вказане російською мовою як « [PERSON] » (а.с. 10). У пункті 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, вказано, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. При цьому, у трудовій книжці [PERSON] біля імені та по батькові змінено з російської мови « [PERSON] » на українську мову « [PERSON] » без закреслення колишнього імені та по батькові, в порушення Інструкції №58 (а.с. 10). Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області [PERSON] відмовлено у призначенні №047150024974 від 01.02.2024 року (а.с. 21). Факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 14.03.1983 року підтверджується: копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 29.01.2001 року, копією ідентифікаційного номеру, де її прізвище, ім`я та по-батькові зазначено « [PERSON] », копією свідоцтва про народження від 16.01.1964 року де ім`я та по батькові вказане російською мовою « [PERSON] », а також копією свідоцтва про укладення шлюбу від 12.05.1984 року, копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 26.01.2024 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 23.09.1996 року, копією мого атестату №1025 від 12.03.1983 року (а.с. 8, 9, 14, 15, 16, 17,18). Встановлення факту належності заявнику трудової книжки має для неї юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 81 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3\~статті 76 ЦПК України). Як встановлено\~статтею 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення пенсії, суд доходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого\~документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved