Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

22.02.2024 з Дніпровського районного суду м.Києва за підсудністю надійшла в провадження дана справа за позовом АТ «Страхова компанія «Країна» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу 128893 грн. завданих збитків та судові витрати. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що між АТ «СК «Країна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту УА 02329523. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортних засобів Lexus р.н.з. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 27.10.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Lexus р.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу Renault р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 03.122020 по справі №755/16764/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, надавши всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт №6119 та здійснено виплату на суму 256293 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault р.н.з. [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР7897563. ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 127400 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування становить: 128893 грн.,яку слід стягнути з відповідача. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.02.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 18.03.2024. Ухвалою суду від 18.03.2024 розгляд справи відкладено на 29.03.2024 у зв`язку з не закінченням встановленого ухвалою про відкриття провадження від 26.02.2024 строк для подання відзиву на позов. Відповідно до ч.5 ст.279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені сторонами докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що 27.10.2020 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки Lexus р.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу марки Renault р.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . А саме: 27.10.2020 о 16.40 40 год. на проспекті Соборності 30 в м.Києві [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Renault Premium р.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом SCHMITZ, перед поворотом праворуч, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Lexus RX 350» р.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 03.12.2020 у справі №755/16764/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП майнові інтереси власника транспортного засобу марки Lexus [PERSON] застраховано в АТ «Страхова компанія «Країна» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту УА №229523, а цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу р.н.з. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «УПСК» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР7897563. 30.10.2020 [PERSON] подала ПАТ «СК «Країна» повідомлення про настання страхового випадку, а 20.11.2020 звернулась до ПАТ «СК «Країна» із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно Рахунку-фактури №ОЗЧ-00050/1 від 06.11.2020 вартість запчастин для відновлювального ремонту автомобіля Lexus RX350 р.н.з. [NUMBER] становить 227185 грн. Згідно Рахунку-фактури №110 від 10.11.2020 вартість ремонтно-відновлювальних робіт становить 18330 грн., автозапчастини та витратні матеріали: 10778 грн. Зі Страхового акт №9-75/61119/2.1.5.1 вбачається що розмір страхового відшкодування становить 256293 грн. АТ «СК «Країна» виплачено [PERSON] : на підставі платіжного доручення №15046 від 27.11.2020 виплачено 127185 грн. страхового відшкодування, на підставі платіжного доручення №15206 від 02.12.2020 100000 грн. страхового відшкодування, та на підставі платіжного доручення №15229 від 02.12.2020 29108 грн. страхового відшкодування. 31.03.2021 ПрАТ «УПСК» сплачено на користь АТ «СК «Країна» 127400 грн. страхового відшкодування згідно Акту №024/037/008072/21/1. 30.04.2021 АТ «СК «Країна» скеровано [PERSON] вимогу на відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 128893 грн. Відповідно до п. 22.1.ст.\~22\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.\~979\~ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст.980\~ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, в тому числі, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування). Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування»\~страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Згідно ст.4\~Закону України\~«Про страхування» страхування транспортного засобу належить до майнового страхування. За змістом п.3 ст.20\~Закону України\~«Про страхування» при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст.1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст.1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Судом також враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а взаєморозрахунки між учасниками ДТП на момент виплати відшкодування шкоди не здійснювалися, то з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 128893 грн. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Пунктом 6 ч.1 ст.264 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподіл між сторонами судових витрат. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 гривень. Враховуючи наведене та

Outcome: approved