Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] , в якому представник позивача [PERSON] просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] 33000 грн відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн., відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 04.11.2022 року [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] , в м. Нова Одеса, Миколаївської області , рухаючись по вул. Центральній в правій крайній смузі для руху та повертаючи ліворуч, допустив зіткнення з т/з Форд Мондео д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 січня 2024 року витребувано з Новоодеського районного суду Миколаївської області матеріали справи № 482/1134/22 про адміністративне правопорушення щодо притягнення [PERSON] , до адміністративної відповідальності. Правом на подання відзиву відповідач не скористався, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Від представника позивача надійшла заява з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першоїстатті 280 ЦПК Україниухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, матеріали адміністартивної справи № 482/1134/22, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як викладено у протоколі серії ААБ №089285 від 04.11.2022 року, 04.11.2022 року., о 14 год. 14 їв., в м.Нова Одеса, по вул. Центральній, на перехресті з провул. Рибним, водій [PERSON] , керуючи т/з ВАЗ 2102, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись в правій крайній смузі для руху та повертаючи ліворуч, не врахував дорожню обстановку , не впевнився в безпеці виконання свого маневру та допустив зіткнення з т/з FORD MONDEO д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП т/з отримали механічні пошкодження. Постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2023 року справу про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ст.124 КУПАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, згідно письмових пояснень [PERSON] він рухався по автомобільній дорозі Н-24 з боку міста Миколаєва, здійснював маневр повороту з вказаної дороги на другорядну (пер. Рибний), у цей час відбулося зіткнення із автомобілем Форд, який рухався у попутному напрямку у наслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно письмових пояснень позивача, він рухався по автомобільній дорозі Н-24 з боку міста Миколаєва у крайній лівій смузі руху, при під`їзді до перехрестя попереду нього у крайній правій смузі руху рухався автомобіль ВАЗ 2102 номерний знак [NUMBER] , у цей час цей автомобіль почав маневр повороту в ліво. Щоб уникнути зіткнення він почав скеровувати автомобіль лівіше, однак зіткнення уникнути не вдалося, унаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Дослідивши вказані докази кожен окремо та оцінивши їх у сукупності суд прийшов до висновку, що вина [PERSON] у порушенні 2.3(б),10.1,10.4ПДР України та вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, не є доведеною поза розумним сумнівом. Так, протокол серії ААБ № 089285 від 04.11.2022 року не містить інформації про напрямок руху транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням, а інших доказів до суду не надано. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За такого вина [PERSON] у порушенні правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП у наслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження не є доведеною поза розумним сумнівом. [PERSON] є власником автомобіля ФОРД Мондео , д.н.з. [NUMBER] ,що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до Рахунку-фактури № СФ -12. від 10.03.2023 року , складеного ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ФОРД Мондео , д.н.з. [NUMBER] , становить 33000 грн. Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Як вбачається з матеріалів адімністративної справи № 482/1134/22\~ на\~час скоєння\~ДТП у [PERSON] був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . З витягу перевірки чинності полісу внутрішнього страхування на транспортний засіб № [NUMBER] на запит представника позивача [PERSON] - поліс [PERSON] відсутній. Вирішуючи питання про обгрунтованість позовних вимог суд зазначає таке. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч. 2 ст.\~22\~ЦК України встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Також, згідно з вимогами ст.\~1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно дочастини першоїстатті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦПК України). За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України визначено, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим мають однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція завдавача шкоди. Отже, для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Враховуючи те, що закриття справи про адімінстартвине правопорушення стосовно водія ТЗ учасника ДТП [PERSON] не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, а відповідачем не надано суду доказів на спростування наявності вини у забподіянні шкоди майну позивача внаслідок вказаної події ДТП, суд доходить до висновку про наявінсть у відповідача обов`язку виплатити шкоду, яка пов`язана із пошкодженням автомобіля позивача. За такого зважаючи на приписи статей 1187, 1188 ЦПК України з відповідача на користь позивача сліду стягнути матеріальну шкоду заподіяну транспортному засобу FORD MONDEO , номерний знак [NUMBER] , власником якого є позивач, у розмірі 33000 грн. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, то суд зазначає таке. Відповідно до статті 23 ЦК України кожна особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою зокрема щодо членів її сім`ї. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зміст статей 11 та 1167 ЦК Українидозволяє зробити висновок, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (13 липня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 454/289/22, провадження № 61-2200св23 (ЄДРСРУ № 112202578). Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. В обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди позивач вказує на те, що після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.11.2022 року та пошкодження належного йому транспортного засобу, позивач та його сім`я змушені були пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Позивач через втрату автомобіля, не міг виконувати деякі доручення керівництва, що були пов`язані з переїздом, що спричинило зменшення заробітної плати. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, суд враховує, що подія ДТП сталася за взаємодії двох транспортних засобів,відсутність наданих позивачем доказів на підтвердження викладених у позові обставин перенесених моральних траждань на незручностей у повсякденному житті, Отже, з урахуванням принципу розмумності та справедливості , суд приходить до висновку про те, що розмір компенсації моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок вказаної події ДТП, слід визначити у розмірі 5 000 грн 00 коп. З огляду на викладені вище обставини така сума на думку є обґрунтованою та співмірною із завданою позивачу моральною шкодою. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, відповідно до приписів статті 137 та 141 ЦПК України з відповідача на його користь слід стягнути судові витрати у розмірі 2684 грн 00 коп.

Outcome: partial