Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

05.03.2024 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до [PERSON] в якій просить: - припинити стягнення з неї аліментів на користь [PERSON] на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що стягуються згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.04.2023 у справі № 750/4412/23, починаючи з 24.02.2024; - стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2024 та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 07.03.2024 відведено суддю [PERSON] від розгляду даної справи. 07.03.2024 автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі за текстом - ЦПК України), дану справу розподілено для розгляду судді Супруну О.П. Ухвалою судді від 14.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.03.2024. У підготовче засідання 28.03.2024 учасники судового процесу не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку. Сторони у поданих через канцелярію суду письмових заявах просили розглядати справу за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною третьою\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2012, який було розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.09.2012 у справі № 750/6993/17. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , № [NUMBER] відповідно (а.с. 6, 9). 14.04.2023 позивач подала до Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради заяву, в якій дала згоду на визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з батьком. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.06.2023 задоволено позов [PERSON] ; стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2023 та до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 13-14). Позивач стверджує, що з 17.02.2024 відповідач не цікавиться місцем знаходженням дітей та не надає їм доступу до свого житла, де вони разом мешкали за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідач не відповідає на її телефонні дзвінки, а особисті речі та документи дітей знаходяться за місцем проживання батька, до якого у дітей немає доступу. У зв`язку з цим, неповнолітні діти з 17.02.2024 проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача від 24.02.2024, зафіксованими ВКП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, а також витягами з реєстру територіальної громади від 03.03.2024 № 2024/002194518, №2024/002194517, № 2024/002194451 (а.с.10-12, 19). Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України)\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Судом встановлено та визнається відповідачем, що неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] , з лютого 2024 року проживають з позивачем та фактично знаходяться на її утриманні, але остання продовжує сплачувати аліменти на утримання дітей на користь відповідача згідно рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.06.2023. За приписами частини четвертої\~статті 273 ЦПК України,\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зважаючи на зазначене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено підстави припинення стягнення з неї аліментів на утримання дітей на користь відповідача у зв`язку зі зміною обставин, а саме те, що діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16, відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Обрахування часу, з якого необхідно припинити стягнення аліментів, пов`язане з моментом зміни обставин, що впливають на стягнення аліментів, тобто з 24.02.2024. Виходячи з того, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, сплата позивачем аліментів на користь відповідача на утримання дітей, в силу вимог\~статті 181 СК України\~та\~статті 273 ЦПК України,\~підлягає припиненню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною другою статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вимоги закону, обов`язок відповідача утримувати неповнолітніх дітей, визнання ним позову, суд вважає необхідним та достатнім стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 СК України). За правилом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у сумі 1\~211,20 грн. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved