Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло видане Органом приватизації при ВАТ «Ніжинського механічного заводу» від 30 січня 1998 року і зареєстроване Ніжинським МБТІ та записане у реєстрову книгу за № 8683 від 30.01.1998 року, який посвідчує, що квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві приватної, спільної часткової власності у розмірі 1/4 частки заявнику, Харицькій (прізвище до одружень [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , що проживає та зареєстрована у [ADDRESS] , паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданого Ніжинським MB УМВС України в Чернігівській області 09.09.2011 р. Заявник вказує, що свідоцтво про її народження виписано на ім`я [PERSON] , що підтверджується відповідним актовим записом № 61 від 01 лютого 1970 року, який зберігається за місцем державної реєстрації у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області, Україна. Заявник зазначає, що протягом життя, двічі виходила заміж і обидва рази змінювала прізвище. У неї зберіглося свідоцтво про укладення шлюбу, видане 26 вересня 1992 року у м. Ніжин м/в ЗАГС. У ньому зазначено про проведений запис № 451 у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 26 вересня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] , а після укладення шлюбу обом присвоєні прізвища [PERSON] . Звертає увагу, що тривалий час не змінювала паспорт, який був виданий їй на дівоче прізвище [PERSON] . У виданому свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] стоїть відмітка про видачу їй на підставі цього свідоцтва паспорта 07 травня 1998 року. Тобто, у вересні 1992 року вона змінила прізвище, а за заміною паспорта у зв`язку\~зі зміною прізвища звернулася лише через шість років - у травні 1998 року. Також вказує, що після народження [INFO] її доньки [PERSON] , було виписане свідоцтво про її народження, де прізвище заявника, на підставі наданих документів, зазначене [PERSON] . На момент проведення приватизації квартири (наприкінці 1997 року - січень 1998 року) паспорт заявника був виписаний на прізвище [PERSON] , хоча мав бути змінений нею ще у 1992 році на прізвище [PERSON] . Відповідно, свідоцтво про право власності на житло, яке видане Органом приватизації при ВАТ «Ніжинського механічного заводу» від 30 січня 1998 року, підтверджує, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить чотирьом особам, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 30 січня 1998 \~ \~ \~ \~року у реєстровій книзі за № 8683 Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації було проведено реєстраційний запис, який дублює інформацію зазначену у свідоцтві про право власності на житло, оскільки право власності на квартиру підлягало обов`язковій державній реєстрації. Тобто, 1/4 частка квартири зареєстрована за [PERSON] . Співвласниця [PERSON] померла [INFO] і її 1/4 частка квартири перейшла у власність [PERSON] на 1/12 частку у праві власності на квартиру, а 1/6 частка квартири перейшла у власність заявника у порядку спадкування. Підкреслює, що наразі у квартири [ADDRESS] три власники. Власниками є донька заявника [PERSON] - власниця 1/4 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, брат заявника [PERSON] - власник 1/4 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло та 1/12 частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину. Право власності заявника на частку квартири підтверджується двома документами. На 1/6 частку квартири підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, де її прізвище зазначено « [PERSON] ». Також спільне свідоцтво про право власності на житло від 30 січня 1998 року, яке має підтверджувати її право на 1/4 частку квартири, і у якому її прізвище зазначене « [PERSON] », як було у свідоцтві про народження та у першому паспорті, а не, як мало бути зазначено у зв`язку із тим, шо після укладення шлюбу 26 вересня 1992 року заявнику було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Зазначає, що спільно із співвласниками квартири, яка знаходиться у спільній частковій власності, було прийняте рішення про відчуження нерухомості шляхом продажу. Однак, свідоцтво про укладення шлюбу, що підтверджує зміну прізвища заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] », не може підтвердити належність заявнику свідоцтва про право власності на житло саме на прізвище « [PERSON] » у 1998 році, оскільки особи, яка зазначена у правовстановлюючому документі, як « [PERSON] » на той час вже не було, а необхідно було зазначити « [PERSON] ». В свою чергу, організація, що видавала правовстановлюючий документ на квартиру, використала дані, які містились у паспорті, тобто зазначили виникнення права власності на 1/4 частину квартири у [PERSON] і не використали дані із свідоцтва про укладення шлюбу, де було зазначено про зміну її прізвища на « [PERSON] ». Встановлення судом даного факту є необхідним для відчуження частки квартири, яка належить заявнику на підставі даного правовстановлюючого документа. 15\~січня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської було відкрито провадження у справі, справу було призначено до судового розгляду по суті. Заявник у судове засідання не з`явилася, 06.03.2024 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересовано особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, 28.02.2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві підтвердив обставини вказані заявником та просив встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заінтересовано особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 26.02.2024 року подала до суду заяву, в якій підтвердила обставини вказані заявником та просила встановити факт належності правовстановлюючого документу, справу слухати без її участі. Представник заінтересованої особи ПАТ «НІЖИНСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД» в судове засідання не з`явився, 26.02.2024 року від представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій зазначено, що підприємство не заперечує проти встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло заявнику, розгляд прави просить проводити за відсутності представника підприємства. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що свідоцтво про народження заявника виписано на ім`я [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області, Україна, актовий запис № 61. Протягом життя заявниця двічі змінювала прізвище, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.09.1992 року, де ПІБ заявника [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 08.07.2011 року, прізвище заявника [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Судом також встановлено, що заявниця після укладення першого шлюбу тривалий час не змінювала паспорт, який був виданий їй на прізвище [PERSON] . В наданій копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] стоїть відмітка про видачу на підставі цього свідоцтва паспорта лише 07 травня 1998 року. Також, із копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , від 23.06.1993 року, актовий запис № 431, вбачається, що матір`ю записана [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, яке видане Органом приватизації при ВАТ «Ніжинського механічного заводу» від 30 січня 1998 року, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить чотирьом особам, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується довідкою КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 18.12.2023 р. Таким чином, на момент проведення приватизації зазначеної квартири, паспорт заявника не був замінений у зв`язку зі зміною прізвища на шлюбне прізвище « [PERSON] ». Співвласниця [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.09.2020 р. В свою чергу, 1/4 частка померлої у праві власності на квартиру, відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2021 р., зареєстровано в реєстрі за № 2431 та копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2021 р., зареєстровано в реєстрі за № 2430, перейшла у власність [PERSON] на 1/12 частку у праві власності на квартиру, а 1/6 частка квартири перейшла у власність [PERSON] . Як стверджує заявник, квартира [ADDRESS] належить трьом власникам, якими є: донька заявника - [PERSON] - власниця 1/4 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, брат заявника [PERSON] - власник 1/4 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло та 1/12 частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину, а також сама заявник. Право власності заявника [PERSON] на 1/6 частку квартири за вказаною адресою підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.2021 р., зареєстровано в реєстрі за № 2431. В свою чергу, [PERSON] не може довести, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, яке видане Органом приватизації при ВАТ «Ніжинського механічного заводу» від 30 січня 1998 року, 1/4 частка квартири за вказаною адресою, також належить їй, оскільки у зазначеному свідоцтві її прізвище зазначено як « [PERSON] », замість - « [PERSON] », яке вона фактично мала після укладення шлюбу. Встановлення судом даного факту необхідне заявниці з метою можливості в подальшому реалізувати своє право власності на частку у нерухомому майні, а саме для відчуження частки квартири, яка належить заявнику на підставі правовстановлюючого документа. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що зазначений факт належності заявнику свідоцтва про право власності на житло видане Органом приватизації при ВАТ «Ніжинського механічного заводу» від 30 січня 1998 року і зареєстроване Ніжинським МБТІ та записане у реєстрову книгу за № 8683 від 30.01.1998 року знайшов своє підтвердження, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved