Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №501049282 від 27.07.2018 року у розмірі 112 213,58 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн.. Позов обґрунтовано тим,що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. Вказує, що відповідачка 27.07.2018 підписала угоду з АТ «Альфа Банк» про надання кредиту № 501049282 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 66 171,79 грн. строком на 42 місяці до 27.01.2022 року, а відповідач, в свою чергу, зобов`язалась в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Проте, відповідачка свої зобов`язання перед позивачем не виконує і станом на 21.07.2021 року має заборгованість у розмірі 112 213,58 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 60 184,40 грн., заборгованість по відсоткам - 16 951,78 грн., комісії - 29 777,40 грн., штраф - 5300,00 грн., яку позивач просить стягнути. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2021 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Стороною позивача подано заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки до суду не повідомила, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У постановах від 14.08.2020 від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно із витягом зі Державного реєстру банків та випискою з ЄДРПОУ підтверджується, що найменування АТ «Альфа-Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». Позивач є юридичною особою (код ЄДРПОУ 2349714), зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Судом установлено, що 27.07.2018 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом акцептування пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №501049282, відповідно до умов якого, Банк на підставі Анкети - Заяви про Акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа - Банк» на укладання Угоди про надання кредиту №501049282, надав [PERSON] суму кредиту у розмірі 66171,79 грн., строком на 42 міс. до 27.01.2022 року, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 2,25 % річних. Відповідно до ст. 638 ЦК України Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно до п. 4 Акцепту пропозиції про укладання угоди про надання особистого кредиту №501049282, складові загальної вартості кредиту, графік платежів з повернення Кредиту та сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за Угодою, який є Додатком №1 до цього Акцепту пропозиції про укладення Угоди про надання кредиту є невід`ємною частиною Угоди про надання кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст.610,611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21.07.2021 року має загальну заборгованість у розмірі 112 213,58 грн., з якої: заборгованість за кредитом - 60 184,40 грн., заборгованість по відсоткам - 16 951,78 грн., комісії - 29 777,40 грн., штраф - 5300,00 грн., яку позивач просить стягнути. Оскільки відповідачкою не надано доказів помилковості чи неправильності такого розрахунку, суд вважає його достовірним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст.ст. 526,629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно вимог ст. ст. 76,77,79,80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, та підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду у розмірі 2270,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved