Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Заявник звернувся до суду 06.03.2024 року з даною заявою, та просить постановити рішення, яким: - оголосити його батька [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Дмитрівка, Болградського району, Одеської області - померлим. Свої вимоги мотивує тим, що оголошення його батька [PERSON] , померлим, необхідне для реалізації його права на отримання спадщини, зокрема житлового будинку, власником, якого є [PERSON] . \~ \~ \~ \~Стверджує, що батько більш як 19 років потому пішов з дому і до теперішнього часу його місце перебування не відомо, зв`язок з ним втрачено. Пошуки ніякого позитивного результату не дали. Проживав батько постійно за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.11.2000 року, справа №497/958/2020 [PERSON] , [INFO] , постійне місце проживання: [ADDRESS] визнано безвісно відсутнім. З часу набрання рішення законної сили минуло понад 3 роки, однак відомостей про місце перебування батька так і не надійшло. Зазначене стало підставою звернення до суду. Ухвалою суду від 08.03.2024 року провадження в справі відкрито та призначено до судового засідання на 21.03.2024 року о 11:00 годині (а.с.27). В судовому засіданні 21.03.2024 року Заявник підтримав вимоги своєї заяви, та вказав на те, що батько зловживав алкогольними напоями, та коли пішов з дому і не повернувся, ніхто з цього приводу не сумував, і ніяких пошуків не здійснював, заяв до правоохоронних органів не подавали, намагалися самостійно відшукати. Батько лікувався в психіатричній лікарні, а тому здійснювали пошук на території Білгород-Дністровського району. Згодом він, заявник звертався до правоохоронних органів, однак і це не надало позитивного результату. Оскільки сплило досить багато часу, батько не віднайшовся, а він заявник має потребу в розпорядженні майном, яке належало батьку, просить вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.30). Вивчивши письмові матеріали справи, вислухавши заявника, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи, розглянувши письмові докази, оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду заяви у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), від 30.01.2020 року, де в графі батько зазначено « [PERSON] » (а.с.9). З вересня 2004 року [PERSON] , [INFO] , уродженець Одеської області, Болградського району, села Дмитрівка, залишив своє місця проживання за адресою: [ADDRESS] , та по теперішній час місцезнаходження останнього не відоме. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 25.11.2020 року по справі №497/958/2020 [PERSON] , [INFO] , постійне місце проживання, якого за адресою: [ADDRESS] , визнано безвісно відсутнім (а.с.10-11). З того часу минуло більше трьох років, однак ніяких відомостей про місце перебування [PERSON] так і не надійшло. Відповідно до Довідки наданої Болградським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області від 21.12.2023 року № 64/1-Б-446, відносно громадянина [PERSON] , [INFO] , згідно бази даних ШНП «Цунамі» вищевказаний громадянин не значиться (а.с.14). За повідомленням Болградського РВП ГУНП України в Одеській області від 26.02.2024 року №64/1-5/Іі, під час перевірки [PERSON] за наявними базами, відомості, щодо притягнення останнього до адміністративної та кримінальної відповідальності відсутні. Під час виконання запиту, було здійснено виїзд до місця останнього мешкання [PERSON] , а саме в с.Дмитрівка, Болградського району, Одеської області, де під час проведення усної бесіди з мешканцями села, встановлено, що [PERSON] на протязі тривалого часу в селі не мешкає, місцезнаходження останнього не відоме (а.с.15). Згідно довідки № 1184 від 22.12.2023 року, виданої виконкомом Городненської сільської ради Болградського району Одеської області село Дмитрівка, [PERSON] , 1933 року народження, у селі не знаходиться та не проживає з 2004 року по теперішній час (а.с.12). Відповідно до Акта підтвердження фактичного місця проживання [PERSON] від 28.02.2024 року, комісією в складі старости с. Дмитрівка Городненської сільської ради - [PERSON] , депутата с. Дмитрівка Городненської сільської ради - Станчева В.М. та двох свідків: [PERSON] [PERSON] проведено обстеження та підтвердження фактичного не проживання громадянина [PERSON] з вересня 2004 року (а.с.16). Перевіркою встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] дійсно не проживав на території села Дмитрівка з вересня 2004 року по теперішній час. Місцезнаходження громадянина [PERSON] на цей час невідомо. У сільській раді стосовно громадянина [PERSON] інформації не має. Інша будь-яка інформація, яка б давала підстави стверджувати про місце проживання або перебування громадянина [PERSON] , [INFO] , на території с.Дмитрівка - відсутня. Відповідно до довідки «Про склад сім`ї» № 1183 від 22.12.2023 року, виданої виконкомом Городненської сільської ради Болградського району Одеської області село Дмитрівка, по вул. Курогло, 36, с. Дмитрівка, значиться - [PERSON] , 1959 року народження та його дружина - [PERSON] , 1959 року народження. Свідки: [PERSON] , [INFO] - сусід заявника, [PERSON] , [INFO] дядько заявника, підтвердили, що дійсно [PERSON] , [INFO] , який є батьком заявника [PERSON] , з 2004 року не проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] хворів на психічну хворобу, та інколи траплялося, що ішов з дому, а родичі його шукали і повертали. Однак, в 2004 році [PERSON] пішов з дому і більше не повернувся, активні пошуки результату не дали. Наразі заявнику необхідно прийняти спадщину, а тому є необхідність оголосити батька [PERSON] померлим. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , окрім заявника, яка є його сином [PERSON] не має. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки є близькими сусідами, родичами [PERSON] , який відсутній за місцем проживання з 2004 року і добре знали його і його сім`ю. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. А відтак, судом встановлено, що [PERSON] , вже більше 19-ти років не з`являється за місцем проживання і відносини ні з ким не підтримує. З того часу будь-який зв`язок з ним втрачено. Він жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Відповідно до\~ст. 305 ЦПК України\~заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України\~суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 46 Цивільного кодексу України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ч. 1ст. 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.\~У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. Заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість в зміні правового статусу особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини, матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Підставою для визнання [PERSON] померлим, а отже і звернення до суду, стало необхідним заявнику для вирішити питання щодо оформлення його спадкових прав. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а вразі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника уразі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Уразі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні ,в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Таким чином, з урахуванням того, що відомості про місце перебування [PERSON] , [INFO] , з вересня 2004 року відсутні, проведені заходи щодо його розшуку правоохоронними органами не дали позитивних результатів, суд вважає, що викладені обставини у заяві доведені заявником та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак, заява підлягає задоволенню. Згідно з ч. 3ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Отже, оскільки [PERSON] як у місці свого постійного проживання, [ADDRESS] , так і в будь-якому іншому місці не з`явився впродовж останніх дев`ятнадцяти років, то на даний час є всі підстави для оголошення його померлим. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] у точності не може бути встановлено, то необхідно оголосити його померлим з дня набрання рішенням суду законної сили. При цьому, суд роз`яснює заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місце перебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до положень ст. ст.:3,4, 13,19,23,76-83,89,258-259,263-265 , 268, 308 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved