Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

09.11.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що з відповідачем спільно проживала, за час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вказує, що відповідач аліменти іншим особам не сплачує, є працездатним та працевлаштованим. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого розгляду (а.с.13). Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначначено справу до судового розгляду. (а.с.74). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача надав заявупро розгляд справи без їх участі, проти винесення рішення по справі не заперечують. Представник відповідача скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву (а.с.32-34), відповідно відзиву, проти позову заперечив, вказавши за необхідне стягнути аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказуючи що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає добровільно, кожного тиждня надає сину 500 гривень, оплачує придбання одягу, окремо переказує кошти на картковий рахунок сина сумами від 1500 гривень до 3000 гривень, але позивач останнім часом почала вимагати більші суми - 4000, 5000 гривень, разом з тим, він не може виконувати такі вимоги. Також вказав, що [PERSON] перебуває у шлюбі, має на утриманні дочку [PERSON] , 2018 року народдження, яка в свою чергу хворіє, має вади зорупотребує постійного лікування. Відтак, доходи відповідача є не значними, за 2022 рік склали 5710 гривень, має і не офіційний дохід в межах мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Відповідно довідки, виданої виконкомом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 02.11.2023 року, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , має неповнолітню дитину - [PERSON] , 2010 року народження; дитина перебуває на утриманні матері. (а.с.8). В обґрунтування доводів відзиву на позов про необхідність стягнення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку відповідач посилався на наявність на його утриманні іншої дитини, яка хворіє та відсутність фінансової спроможності сплачувати аліменти відповідно до позовних вимог, на підтвердження чого надав суду наступні письмові докази: Відповідач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 14 червня 2018 року, від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.35, 36) Відповідно медичного висновку КНП "Дитяча міська лікарня" Кропивницької міської ради", зазначений діагноз [PERSON] , 2018 року народження, - хвороби по зору, є направлення на офтальмологічне обстеження, на консультацію офтальмолога дитячого, вказана необхідність проходження курсів апаратного лікування 2 рази на рік. (а.с.37). Відповідно виписки з медичної карти, [PERSON] має ваду зору, з 2021 року перебуває на "Д" обліку, оглядається окулістом один раз на 6 місяців.(а.с.39). Відповідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, у 2022 році відповідач отримав 5170 гривень доходу. Разом з тим, відповідач не надав доказів, які б свідчили про його доходи у 2023 році. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує матеріальний стан сторін, враховуючи що відповідач не надав доказів неможливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Укладення відповідачем шлюбу з [PERSON] , та народження у такому шлюбі дочки [PERSON] , 2018 року народження, не можуть вважатися достатніми правовими підставами для визначення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання відповідача на добровільне надання допомоги сину особисто щотиждня по 500 гривень та надсилання коштів на особистий рахунок дитни, не є належним та гарантованим утриманням щомісячно неповнолітньої дитини. Враховуючи викладені обставини справи, а також те, що відповідач є батьком дитини і зобов`язаний її утримувати, але не виконує свого обов`язку щодо утримання сина, при цьому, судом під час розгляду справи, з урахуванням положень ч.1 ст.182 СК України та наявних у справі доказів встановлено, що відповідач є фізичною особою - підприємцем (виходячи зі змісту наданої суду податкової декларації), має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі, визначеному позивачем та доказів протилежного матеріали справи не містять, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні відносини, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved