Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина. [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом, прийнявши спадщину шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час її відкриття, звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Франкевич І.М. з приводу посвідчення своїх спадкових прав. Проте нотаріус відмовила заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] (заявниця (яка не подавала заяву про прийняття спадщини) та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами). У зв`язку з цим [PERSON] просила про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в судовому порядку, вказуючи на те, що можливість встановлення такого факту в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи втрачена, що фактично позбавляє її права на спадкування. В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі заявниці, її представник [PERSON] заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтримав. Представник заінтересованої особи Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи інформацію та докази, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі заявниці та представника заінтересованої особи. Заслухавши пояснення представника заявниці [PERSON] , показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] . За життя останній склав заповіт від 10 липня 2014 року, згідно якого заповів усе своє майно [PERSON] . Заповіт у день складання був посвідчений нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за №1-545. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [PERSON] , як спадкоємиця за заповітом, прийнявши спадщину шляхом постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час її відкриття, звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Франкевич І.М. з приводу посвідчення своїх спадкових прав. Проте нотаріус відмовила заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю доказів, що підтверджують факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] (заявниця (яка не подавала заяву про прийняття спадщини) та спадкодавець були зареєстровані за різними адресами). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження\~ це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Зокрема, згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Факт постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини повністю підтвердився дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - показаннями свідка [PERSON] , який пояснив, що в останні роки життя [PERSON] [PERSON] , яка є його донькою, періодично проживала з [PERSON] по [ADDRESS] , однак безпосередньо перед його смертю проживала з ним постійно за вказаною адресою. Інших близьких родичів у [PERSON] немає; - показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , згідно яких у 2013 році різко погіршився стан здоров`я [PERSON] . З цього часу [PERSON] , яка є його донькою, переїхала на постійне місце мешкання до батька та постійно проживала з [PERSON] по [ADDRESS] до його смерті, здійснювала догляд за ним, після його смерті спадкодавця поховала його власними силами. Інших близьких родичів у [PERSON] немає; - копією довідки квартального комітету №85 м. Вознесенська від 12 лютого 2024 року, згідно якої [PERSON] на момент смерті [PERSON] мешкала разом з батьком по [ADDRESS] та вели спільне господарство. Встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в адміністративному чи іншому порядку на час розгляду справи неможливе, внаслідок чого остання позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину. Під час розгляду справи не встановлено наявності спору про право. Враховуючи встановлені судом обставини, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved