Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначив, що в жовтні 2023 року дізнався, що на його користь [PERSON] склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку, яка належала їй на праві приватної власності. [PERSON] померла [INFO] , але до натаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, тому позивачу не повідомили про відкриття спадщини та наявність заповіту. На підставі викладеного позивач просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 01.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 10.11.2023 року надійшла заява від відповідача про розгляд справи без його участі. В задоволенні заявлених вимог відповідач не заперечує. 19.03.2024 року закрито підготовче провадження. Враховуючи, що представник позивача надала заяву про подальший розгляд справи за її відсутності, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження. За приписами ч. 13 ст. 7 ЦПК України \~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. [PERSON] 5 квітня 2012 року склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку площею 2,00 га, яка розташована на території Жашківської міської ради Черкаської області заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Згідно витягу зі Спадкового реєстру станом на 19 жовтня 2023 року у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про будь яке майно, яке належало б [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відсутні. Відповідач у заяві від 6 листопада 2023 року № 660/01-20 зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, не має наміру звертатись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюєтьсяза заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникаєу день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщинине проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починаєтьсяз часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заявипро прийняття спадщини. Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та врахувавши позицію сторін, виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання позивачем заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, зокрема те, що він не проживав спільно зі спадкодавцем, не мав спільного побуту, не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього лише у жовтні 2023 року, вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, спадкова справа не заводилась, тому нотаріус про заповіт позивача не повідомив, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Такі висновки суду узгоджуються з позицією, неодноразово викладеною у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України, практика у справах цієї категорії є сталою та незмінною. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідачем не вчинялося жодних дій, які порушували б права позивача, причиною звернення позивача до суду є пропущення ним строку прийняття спадщини з незалежних від відповідача обставин, суд вважає за можливе не покладати судовий збір на відповідача. На \~підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved