Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. В обґрунтування заяви посилалася на те, що з 14 лютого 1981 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] , до його смерті [INFO] . Все життя вони проживали разом, хоча зареєстровані за різними адресами. Від шлюбу мають двох дітей. Після смерті чоловіка, заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, але отримала відмову, оскільки була зареєстрована з чоловіком за різними адресами. На підставі викладеного, просила суд - встановити факт перебування [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~на утриманні\~чоловіка [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] . У судове засідання адвокатом Гунько А.П. представником заявника [PERSON] надано заяву про підтримання заяви у повному обсязі та її задоволення з підстав викладених у ній та наданих доказів. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду не з`явився, надавши заяву щодо розгляду справи за їх відсутності згідно вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Листом від 29 січня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області\~повідомило [PERSON] про те, що для оформлення пенсії по втраті годувальника заявниці необхідно надати документ про перебування на утриманні померлого годувальника, [PERSON] . Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3\~статті 294 ЦПК України). Пунктом 2 частини 1 \~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1.Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. 2. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). 4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. За змістом ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно до вимог ст. 32 Закону України\~«Про пенсійне\~забезпечення осіб,\~звільнених з\~військової служби,\~та деяких\~інших осіб»\~ члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Відповідно до частини 10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України\~«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого\~Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Як роз`яснено в пункті 8\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, [PERSON] посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , проживала з ним спільно, і заробітна плата, а в подальшому пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для її існування. Факт перебування заявниці на утриманні померлого підтверджено наданими та дослідженими письмовими доказами. Виходячи з вищевикладеного та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення пенсії, суд дійшов до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту перебування її на утриманні покійного чоловіка, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7\~ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved