Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , батько заявниці. На день своєї смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю дочкою, заявником по справі - [PERSON] , а також іншими співмешканцями, що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради №2578 від 28 березня 2023 року. До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 30 липня 1990 року на підставі рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради №152 від 11 липня 1990 року; право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 7410100000:01:012:5066, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі Державного акту направо власності на земельну ділянку серія ЯЖ №372452, виданого 29 жовтня 2008 року на підставі рішення Чернігівської міської ради. Всю спадщину після смерті [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, прийняла його дочка, заявник по справі - [PERSON] , яка своєчасно звернулася до Другої чернігівської державної нотаріальної контори, де і була заведена спадкова справа щодо майна померлого. Інші спадкоємці до майна померлого спадкодавця за законом або заповітом відсутні. Проте, під час оформлення заявником спадкових прав на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , державним нотаріусом йому було відмовлено у цьому в усній формі у зв`язку з тим, що наданим правовстановлюючим документом - Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 30 липня 1990 року не підтверджується достеменно факт його належності саме померлому спадкодавцю - [PERSON] , оскільки у ньому прізвище померлого спадкодавця зазначено « [PERSON] » російською мовою. Розбіжності у написанні прізвища унеможливлюють подальше оформлення заявником спадкових прав. Помилка виникла, ймовірно, внаслідок описки та невірного перекладу прізвища на українську мову. Просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 30 липня 1990 року, видане на підставі рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів № 152 від 11 липня 1990 року. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник адвокат Кравченко В. В. не з`явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник Чернігівської міської ради Кудрик В. Г. письмово повідомив суд про відсутність заперечень проти задоволення заяви [PERSON] та просить провести судове засідання за відсутності представника міської ради. Друга чернігівська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, письмово повідомила суд про те, що при ухваленні рішення покладається на розсуд суду та просить розглянути справу у відсутність її представника. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність заявника та заінтересованих осіб на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з вимогами ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до\~ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого: Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , всі прізвища зазначені російською « [PERSON] » (с.17). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] (с.18). Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим 16 вересня 2008 року, серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у місті Чернігів (с.14). Згідно зі свідоцтвом про смерть, виданим 22.03.2023, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Чернігів (а.с.15). Згідно з довідкою № 2578 від 28.03.2023 року, виданою Управлінням адміністративних послуг ЧМР, на день своєї смерті 19.03.2023, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з [PERSON] (с.16). Згідно зі Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 30 липня 1990 року, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів №152 від 11 липня 1990 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (російською мовою « [PERSON] ») (а.с.20). Державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , виданий на ім`я [PERSON] (а.с.19). Відповідно до особистих документів: паспорта, посвідчення ветерана праці, пенсійного посвідчення [PERSON] носив прізвище « [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] за життя отримав право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , у той час як у Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 30 липня 1990 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Новозаводської районної ради народних депутатів №152 від 11 липня 1990 року допущена описка у написанні прізвища власника « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Суд виходить з того, що земельна ділянка під будинком належить [PERSON] , а помилки у написанні прізвища члені родини носять систематичний характер, як через неуважність виконавців, які складали правовстановлюючі документи, так і через довільний переклад прізвища з російської мови на українську. Однак, поза розумним сумнівом, будинок належав померлому батьку заявниці, оскільки він згідно з записами у домовій книзі з 1985 року у ньому проживав. На підставі наведених доказів, які не містять суперечностей між собою, суд дійшов висновку, що зазначення прізвища власника будинку « [PERSON] » у Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 30 липня 1990 року є результатом описки. З огляду на повну тотожність прізвища та по батькові спадкодавця, адреси розташування нерухомого майна, яка співпадає з місцем проживання спадкодавця та [PERSON] , факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу суд вважає повністю доведеним. Факт, що просить встановити заявник, має юридичне значення. Спору про право суд не вбачає. Встановлення факту заявнику потрібно для реалізації спадкових прав.

Outcome: approved