Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У вказаній позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб, укладений 24 грудня 2022 року між ним та відповідачем по справі [PERSON] . Позовна заява мотивована тим, що з 2012 року сторони проживали у фактичних шлюбних відносинах, а в зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2022 року. Від спільного проживання в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні інтереси та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, в зв`язку з чим кожен з них живе окремим життям, а їхня сім`я фактично припинила своє існування, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу між ними буде шкодити їхнім інтересам, та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Ухвалою суду від 20 жовтня 2023 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій позов підтримує, просить розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище " [PERSON] ". Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у судовому засіданні, немає. Також, враховуючи, що сторони не прибули у судове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24\~грудня 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 411. Від спільного проживання в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач та відповідач не бажають миритися, мають стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається зі змісту позовної заяви та заяви відповідача про визнання позовних вимог. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного, у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач наполягає на розлученні з підстав, що наведені в позові та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved