Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

У вересні 2023року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 01 жовтня 2022 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АТ/3305705, на підставі якого ПАТ «НАСК «Оранта» взяло на себе зобов`язання відшкодовувати нанесену шкоду третім особам під час експлуатації водієм транспортного засобу марки «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] . 28 березня 2023 по вул. Вірменській, 21 в м. Чернівці відбулося ДТП за участі вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобілів марки «Mercedes-Benz 200D», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та марки «Citroen C4 Picasso», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Відповідно до постанов Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 травня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП. Оскільки, ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало потерпілим грошові кошти в сумі 113979 гривень 02 копійок, а відповідач в послідуючому не повернув товариству вказану суму, на підставі статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив стягнути з відповідача на користь товариства в порядку регресу понесені матеріальні збитки та судові витрати по справі. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому позов не визнав та зазначив, що факт настання страхового випадку був зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності; страховик добровільно сплатив страхове відшкодування. Однак зазначив, що відповідач був відсутній під час складання протоколу (акту) огляду транспортних засобів, експерт не попереджався про кримінальну відповідальність, а тому розрахунок спричиненої шкоди не може бути належним та допустимим доказом. Більше того, відповідно до розписки наданої [PERSON] , який являється власником автомобіля марки «Mercedes-Benz 200D», державний номерний знак [NUMBER] , останній отримав від відповідача 19000 гривень в якості відшкодування шкоди. Просив відмовити у позові за безпідставністю. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечував проти відзиву, посилаючись на те, що станом на дату виплати страхового відшкодування вищевказаний договір поліс АТ/3305705 не був ні нікчемним ні оспорюваним, що свідчить на користь правомірності виплати страхового відшкодування. Повідомлення про ДТП та заява про страхове відшкодування [PERSON] надійшла 29 березня 2023 року, водночас оплата страхового відшкодування [PERSON] відбулось 01 травня 2023 року. Водночас заява [PERSON] про відсутність претензій до [PERSON] та отримання від останнього 19000 гривень датована 18 травня 2023 року, тобто написана після звернення потерпілої сторони до ПАТ «HACK «ОРАНТА» та отримання страхового відшкодування. Просив задовольнити позов. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в задоволені позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 жовтня 2022 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АТ/3305705, на підставі ПАТ «НАСК «Оранта» взяло на себе зобов`язання відшкодовувати нанесену шкоду третім особам під час експлуатації водієм транспортного засобу марки «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] . 28 березня 2023 2019 року о 17 годині 40 хвилин по вул. Вірменській, 21 в м. Чернівці відбулося ДТП за участі вказаного автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Mercedes-Benz 200D», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Citroen C4 Picasso», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Відповідно до постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 травня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 28 березня 2023 року о 17 годині 40 хвилин по вул. Вірменській, 21 в м. Чернівці. Одночасно, з постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 травня 2023 року вбачається, що [PERSON] 28 березня 2023 року о 17 годині 40 хвилин( тобто в момент вчинення ДТП) керував транспортним засобом марки «Skoda Superb», державний номерний знак [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку відмовився, у зв`язку із чим його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП. Відповідно до вимог ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 29 березня 2023 року власник пошкодженого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz 200D», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до страхового акту № ОЦВ-СП-23-24-89281/1. У відповідь на вказану заяву, між позивачем та [PERSON] була узгоджена сума відшкодування за страховим випадком та виплачено страхове відшкодування в сумі 80000 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення АТ «Банк Кредит Дніпро» № 21881 від 01 травня 2023 року. 29 березня 2023 року власник пошкодженого транспортного засобу марки «Citroen C4 Picasso», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , також звернулась до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до страхового акту № ОЦВ-СП-23-24-89281/1. У відповідь на вказану заяву, позивач відповідно до розрахунку страхового відшкодування виплатив страхове відшкодування в сумі 33979 гривень 02 копійок, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення АТ «Банк Кредит Дніпро» № 21880 від 01 травня 2023 року. Тим самим, ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало потерпілим грошові кошти в сумі 113979 гривень 02 копійок в рахунок відшкодування понесених матеріальних збитків на страхові виплати внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди. 17 травня 2023року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулась до відповідача з претензією про відшкодування збитків у порядку регресу у сумі 80000 гривень та 33979 гривень 02 копійки, що підтверджується наявними в матеріалах регресивними вимогами № 08-03-14/1-04/3615 та № 08-03-14/1-04/3576, однак відповідачем вищевказані претензії та вимоги було проігноровано. Посилання представника відповідача, що висновок ремонтної калькуляції транспортних засобів є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відповідач був відсутній під час її проведення, суд вважає безпідставним та такими, що не знайшли свого підтвердження у зв`язку із тим, що відповідно до «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року: у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату, тобто пріоритет визначення кола осіб, присутність яких є необхідною при огляді КТЗ, в даному випадку належав виключно ПАТ «HACK «ОРАНТА». Вирішуючи цивільну справу суд має керуватися принципом змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова ВС від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Загалом\~принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні\~пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі. Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України також гарантують те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу. Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю. У справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні\~пункту 1\~статті 6 Конвенції. Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією. Застосовуючи зазначені підходи, Верховний Суд у постановах від 4 липня 2018 року у справі №369/1923/15-ц та від 26 вересня 2018 року у справі №346/2946/16-ц виходив також з того, що одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд; ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Змагальність процесу спрямована, в першу чергу, на з`ясування всіх обставини справи шляхом дослідження судом поданих доказів (пояснень) сторонами або іншими суб`єктами, але лише у межах судового процесу. Крім того, принцип змагальності має на меті унеможливлення впливу на суд доказів, які одна з сторін в силу об`єктивних та суб`єктивних причин не змогла оцінити та юридично обґрунтовано навести свої міркування. У справі, яка розглядається судом відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростували позовні вимоги та докази сторони позивача, в тому числі відповідачем не спростовано нанесення ним внаслідок ДПТ власникам пошкоджених транспортних засобів матеріальної шкоди у відшкодованому позивачем розмірі в сумі 113979 гривень 02 копійок, а тому доводи представника відповідача щодо відмови у позові з наведених мотивів є безпідставними. Також судом враховується, що заява про страхове відшкодування [PERSON] надійшла 29 березня 2023 року, водночас оплата страхового відшкодування [PERSON] відбулось 01 травня 2023 року. Водночас заява [PERSON] про відсутність претензій до [PERSON] та отримання від останнього 19000 гривень написана 18 травня 2023 року, тобто після звернення потерпілої сторони до ПАТ «HACK «ОРАНТА» та отримання страхового відшкодування. Тому, дана обставина також не є підставою для відмови у позові, оскільки потерпілий [PERSON] отримав від відповідача додаткові кошти в сумі 19000 гривень після отримання ним від позивача страхового відшкодування в сумі 80000 гривень. Відповідно до положень ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 1 ст.\~1166\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 № 4, відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, джерелом підвищеної небезпеки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 1191\~ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. За змістом підпункту «а» п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути завдані збитки у порядку регресу, оскільки в момент ДТП він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2684 гривень. На підставі\~ст.ст.\~11,\~16,\~22,\~1166,\~1187,\~1188,\~1191\~ЦК України,\~ст.ст.\~29,\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~суд

Outcome: approved