Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дітей, за їх спільною згодою з відповідачем [PERSON] на підставі ст. 135 СК України зі слів матері. Діти були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , в будинку матері відповідача. Діти перебувають на його утриманні, він піклується про їх фізичний стан, приймає участь у їх вихованні. У 2017 р. вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, внаслідок чого відповідач залишила сім`ю. Дітей відповідач забрала спочатку з собою, проживала з новим чоловіком. В липні 2018 р. діти були у нього деякий час, однак на зв`язок відповідач не виходила, фактично залишивши дітей з ним. Потім йому стало відомо, що відповідач [PERSON] разом зі своїм новим чоловіком поїхали до Польщі. З того часу, відповідач не цікавиться дітьми, не спілкується з ними. Діти проживають разом з ним за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що він є біологічним батьком дітей, а він не зазначений їх батьком у свідоцтві про народження, тому вказані обставини порушують його права як батька дітей та не дає йому можливості в повній мірі як батьку виконувати свої батьківські обов`язки та порушує також права дітей. Просить суд: визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни у актові записи про народження дітей. У судовому засіданні позивач [PERSON] та адвокат Біцан О.М. позов підтримали, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник третьої особи Управління Служба у справах дітей СМР у судове засідання не з`явився. Допитана у судовому засідання у якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю позивача [PERSON] , діти проживають разом з сином за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] з 2018 р. виїхала до Польщі де і мешкає на даний час. Допитана у судовому засідання у якості свідка [PERSON] зазначила, що вона є сестрою відповідача [PERSON] . Пояснила, що відповідач [PERSON] мешкає у Польщі з 2018 р., діти проживають разом з [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та докази на їх підтвердження; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилися донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що на час народження дітей позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводився за прізвищем матері, а батько дитини був записаний з її слів, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до частини першої та другої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Крім того, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). За змістом ст. 126 СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У ст. 128 СК України насамперед йдеться про «визнання», а не «встановлення» батьківства, адже визнання правовідношення як спосіб захисту ґрунтується на встановленні певних обставин. Відповідно до цього визнання батьківства судом можливе лише завдяки встановленню кровного споріднення між дитиною і певним чоловіком. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved