Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

У березня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , по якому просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів по виконавчому листу по справі №404/4879/17 виданого Кіровським районним судом міста Кіровограда за період з травня 2021 року по 03 серпня 2023 року в розмірі 64 045,25 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що виконавчим листом № 404/4879/17, виданим 27.10.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 07.08.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач неналежним чином ставився до виконання свого обов`язку по сплаті аліментів, сплата аліментів не проводилась, внаслідок чого виникла заборгованість за сплати аліментів станом на 01.03.2023 року і складає 64 045,25 грн.,тому змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. 31.07.2023 року позивач надала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів по виконавчому листу по справі №404/4879/17 виданого Кіровським районним судом міста Кіровограда за період з травня 2021 року по 03 серпня 2023 року в розмірі 75 703,25 грн. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.08.2023 року витребувано із Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірене виконавче провадження, яке 01.09.2023 року надійшло на адресу суду. В судове засідання позивач надала, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 07.08.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішення суду в частині стягнення аліментів звернути до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. 02.11.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий листи №404/4879/17, номер провадження 2/404/2859/17. Постановою державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області від 01.12.2017 року ВП [NUMBER] було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого документу. За розрахунком державного виконавця заборгованість відповідача зі сплати аліментів по виконавчому листу № 404/4879/17 станом на 01.07.2023 року становить 75 703,25 грн. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 08 вересня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №605 розірвано. Як вбачається із свідоцтва про шлюб від 25.06.2022 року серії [NUMBER] позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Для вирахування розміру пені позивач користувався правилом про те, що стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: Еp=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: Еp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Застосований позивачем спосіб нарахування розміру неустойки відповідає вище наведеним правовим висновкам, отже, суд приймає до уваги розрахунок пені позивача, розмір якої на утримання сина [PERSON] , [INFO] по виконавчому провадженню [NUMBER] від 01.12.2017 року за період з травня 2021 року по липень 2023 року становить 342 196,36 грн., Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідачем не спростовано, що прострочення сплати аліментів виникло з його вини, будь-яких належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для зменшення розміру неустойки з урахуванням матеріального або сімейного стану платника аліментів суду не надано. Судом з`ясовано, що сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів по ВП [NUMBER] станом на 01.07.2023 року становить 75 703,25 грн. Відповідно до вимог ст.196 СК України сума пені за несвоєчасну сплату аліментів не може перевищувати 100% заборгованості. За вказаного, позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved