Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

22.02.2024\~до Садгірського\~районного суду\~м.\~Чернівці надійшла\~заява [PERSON] від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення у якій представник заявниці просить суд встановити факт належності [PERSON] трудової книжки [NUMBER] від 18 липня 1983 року. У заяві вказує, що [PERSON] зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою призначення пенсії за віком, однак листом від 13.12.2023 їй повідомлено, що прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Підставою відмови стало не зарахування пенсійним фондом да наявного страхового стаду періодів згідно з трудовою книжкою [NUMBER] від 18 липня 1983 року, оскільки у ній на титульній сторінці дошлюбне прізвище зазначено як « [PERSON] инина» (російською мовою), а у свідоцтві про шлюб [NUMBER] «Маренина». Представник вказує, що допущені помилки на титульній сторінці трудової книжки позбавляють заявницю можливості врахування відображених у ній періодів до трудового стажу, а тому встановлення факту має для [PERSON] має юридичне значення та необхідне для реалізації передбаченого законом права на зарахування пенсійним органом до страхового стажу відповідних періодів. З посиланням на відповідні докази та норми, просить суд задовольнити заяву. Така заява того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 26.02.2024 відкрито провадження у справі за вказаною заявою та визначено розглядати її за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 11.03.2024, про що повідомлено сторони. У зв`язку із неявкою заінтересованої особи та відсутністю від неї заяв чи клопотань судове засідання відкладено на 21.03.2024. У судове засідання заявниця [PERSON] та її представник адвокат Ткачук О.С. не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 11.03.2024 скерували на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не забезпечила участь представника у судовому засіданні, двічі не з`явилися до суду, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи, що не позбавляє суд можливості розглянути справу за їх відсутності. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає що вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як зазначено\~в п.12\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України \~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№5\~від 31\~березня 1995\~року,\~при розгляді\~справи про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючих\~документів особі,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~місце і\~час \~народження якої,\~зазначені в\~документі,\~не збігаються\~з ім`ям,\~по батькові,\~прізвищем,\~ місцем\~і часом\~народження цієї\~особи,\~вказаними у\~свідоцтві про\~народження або\~в \~паспорті,\~у тому\~числі,\~факту належності\~правовстановлюючого документа,\~в якому\~допущені помилки\~у прізвищі,\~імені,\~по батькові\~або замість\~імені чи\~по батькові\~зазначені \~ініціали,\~суд повинен\~запропонувати заявникові\~подати докази\~про те,\~що правовстановлюючий\~документ належить\~йому і\~що організація,\~яка видала\~документ,\~не \~має можливості\~внести до\~нього відповідні\~виправлення.Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Відповідно до п. 1 цієї ж постанови порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно із ч.1 ст. 318 ЦПК у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. При цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Згідно із положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Відповідно до п.2 Інструкції, що містить загальні вказівки щодо заповнення трудових книжок вказано, що трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Поряд із цим варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Як встановлено судом, згідно із даних копії трудової книжки [NUMBER] від 18 липня 1983 року, титульна сторінка якої містить інформацію, що вказується російською мовою, дошлюбне прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] инина» та викреслено і далі вказано «Бобык» [PERSON] -, [INFO] . Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.04.1980, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено запис за № 31. Відповідно до даних довідки про укладання шлюбу № А-00100 від 22.01.2021 наявні відомості про укладення шлюбу 11 лютого 1983 року (запис № 41) між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу прізвище дружина вказано як « [PERSON] ». Згідно із даними копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно 03.02.2021, 22 березня 1985 року розірвано шлюб, про що зроблено запис за № 34, та прізвище дружини зазначено як « [PERSON] ». Разом із тим, відповідно до даних копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.05.1985 « [PERSON] , [INFO] уклала шлюб із [PERSON] та після укладення шлюбу прізвище заявниці вказано « [PERSON] ». Згідно із даними, що вказані у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Садгірським РВУМВС України в Чернівецькій області 02 червня 1998 року, дані заявниці вказані як [PERSON] , [INFO] . Також суду надано копію Картки фізичної особи платника податків на ім`я [PERSON] , [INFO] . Згідно із даних Листа відділу обслуговування громадян № 3 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2400-1706-8/52239 від 13.12.2023, [PERSON] 04.12.2023 зверталася із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої прийнято рішення № 241670066107 від 05.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком. Відповідно до копії вказаного рішення № 241670066107 від 05.12.2023, за доданими документами не зараховано до страхового стажу періоди згідно із трудової книжки [NUMBER] від 18 липня 1983 року, оскільки дошлюбне прізвище заявниці на титульній сторінці зазначено « [PERSON] » (рос. мовою), а згідно із свідоцтва про шлюб [NUMBER] « [PERSON] ». Таким чином судом встановлено, що метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є надання можливості заявниці реалізувати своє право на призначення пенсії за віком та підтвердження страхового стажу періоди згідно із трудової книжки [NUMBER] від 18 липня 1983 року. Вказівка на титульній сторінці трудової книжки дошлюбного прізвища заявниці « [PERSON] инина», російською мовою, та встановлені судом розбіжності у написанні прізвища із даними свідоцтва про шлюб [NUMBER] , відповідно до якого « [PERSON] , [INFO] уклала шлюб із [PERSON] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », змушують уповноважених осіб Пенсійного фонду ставити під сумнів належність [PERSON] трудової книжки та її відповідність, а без прийняття трудової книжки унеможливлюється призначення пенсії за віком. З наведених вище обставин, враховуючи, що заявниця позбавлена можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто, в інший спосіб позбавлена можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту її прав у судовому порядку. Таким чином на підставі досліджених вище доказів судом встановлено, що трудова книжка [NUMBER] від 18 липня 1983 року належить [PERSON] , [INFO] . При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працювала заявниця, а лише підтверджує належність такого документу останній, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Враховуючи викладене, відсутність заперечень заінтересованої особи щодо справи, оскільки в іншому порядку встановити такий юридичний факт заявниця немає можливості, суд, виходячи із наданих доказів, приходить до висновку про доведеність факту належності вищевказаної трудової книжки [PERSON] , що свідчить про наявність підстав для задоволення її заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved