Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» 4 січня 2024 року звернулося до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. 23 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 4836599 (далі Договір). Договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника на умовах пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що підписана електронними цифровими підписами ТОВ «Мілоан» та акцептований [PERSON] шляхом підписання електронним підписом. За умовами Договору [PERSON] кредитодавець надав (перерахував) відповідачці грошові кошти (кредит) у гривні у розмірі 20000,00 грн., а відповідачка зобов`ячалася повернути кредит та сплатити комісію, проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 30 днів, відсоткова ставка в день за користування коштами кредиту становить 5%, від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі та надав (перерахував) грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. на картковий рахунок. Відповідачка свої зобов`язання за договором позики не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором позики. ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» 15.12.2021 року було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Міолан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4836599 від 23.07.2021 року. В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договором № 4836599 від 23.07.2021 року ТОВ «Колект Центр» за договором відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року. Станом на 11.12.2023 року заборгованість відповідачки становить 116944,79 грн., з яких: 19167,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 96377,79 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 1400,00 грн. заборгованість з комісії. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість, а також витрати, понесені при сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати, понесені на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн. (а.с.1-5). Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 08.01.2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.48). Ухвалою суду від 09 січня 2024 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачці запропоновано надати відзив на позовну заяву (а.с.49). Судові засіданні у справі призначалися на 06.02.2024 року, 29.02.2024 року, 28.03.2024 року. Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у відсутності його представника, не заперечуючи проти заочного розгляду справи (а.с.4 зворот). Відповідачка, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, шляхом отримання повісток, не з`явилася в судове засідання, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала (а.с.51, 53, 55). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За вказаних обставин, відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалою суду від 28 березня 2024 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. ст.\~ 526,\~ 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч. 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч. 8\~ст. 11 цього Закону\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 цього Закону\~передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно із частиною третьою статті 1079 ЦК України у договорах факторингу - фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини другої\~статті 129 Конституції України). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша\~статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як встановлено судом між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» 15.12.2021 року було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Міолан» відступило за плату ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, що належить первісному кредитору (а.с.18-20). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 15/12-2021-22 до ТОВ «Вердикт Капітал» надійшло право вимоги за договором № 4836599 від 23.07.2021 року про стягнення з [PERSON] загальної суми 48901,94 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту 19167,00 грн., заборгованість по процентам 28334,94 грн., заборгованість по комісії 1400,00 грн. (а.с.23). Аналогічну суму\~заборгованості зазначено\~в іншому\~документі \~відомості про\~щоденні нарахування\~та погашення\~за договором\~№ 4836599, складену ТОВ «Мілоан» (а.с.14-15). Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Колект Центр» 10.01.2023 року укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило шляхом продажу ТОВ «Колект Центр» право грошової вимоги до боржників, що належить йому (а.с.24-25). Згідно Витягу з реєстру боржників до Договору №10-01/2023 до ТОВ «Колект Центр» надійшло право вимоги за договором № 4836599 від 23.07.2021 року про стягнення з [PERSON] загальної суми 116944,79 грн., з яких: 19167,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 96377,79 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 1400,00 грн. заборгованість з комісії (а.с.29). Позивач в позовній заяві зазначає, що 23 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладений договір про споживчий кредит № 4836599. При цьому до матеріалів справи зазначений договір не доданий, замість нього додано копію договіру, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 26 липня 2021 року за № 3642366 (а.с.6-10). Також в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту до Договору про споживчий кредит № 3642366 від 26 липня 2021 року (а.с.11) та Анкета-заява на кредит № 3642366 від 26 липня 2021 року на суму 15000,00 грн. від позичальника [PERSON] (а.с.12). Кредитний договір є результатом точної, досягнутої раніше сторонами домовленості в цивільному обігу про порядок взаємовідносин щодо надання та повернення грошових коштів, де перераховані всі права і обов`язки сторін, в тому числі чітко визначено його ціну, порядок розрахунків, терміни виконання умов й інші необхідні елементи, тобто породжує цивільно-правові наслідки для сторін (Постанова ВП ВС від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц). Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, позивач повинен довести (підтвердити) в установленому законом порядку наявність між сторонами договірних відносин, умови договору, наявність заборгованості. Втім, позивачем не надано суду доказів щодо укладання договору № 4836599 від 23 липня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , тому суд не може дослідили зміст кредитного договору, з`ясували, на які потреби був виданий кредит, чи є цей кредит споживчим, а отже, не може з`ясували, які права й обов`язки мали сторони таких відносин при укладенні та виконанні умов кредитних договорів. Оскільки згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, то недоведеність наявності у первісного кредитора ТОВ «Мілоан» права вимоги до [PERSON] , позбавляє суд можливості перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, за укладеними договорами між ТОВ «Міолан» та ТОВ «Вердикт Капітал» від 15.12.2021 року № 15/12-2021-22, та між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Колект Центр» № 4836599 від 23.07.2021 року. \~ \~ \~ \~За загальним правилом суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування. Виходячи з наведеного, в сукупності встановлених у справі обставин суд вважає, що позивачем не доведені його позовні вимоги, а отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Згідно до вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать,\~зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 2684,00 грн., що підтверджено наданою позивачем квитанцією (а.с.1). Також між ТОВ «Колект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02 січня 2023 року був укладений договір про надання правової допомоги, за умовами якого товариству надані послуги по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] на суму 25000,00 грн. (а.с.40-41, 42,43, 44, 45). Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed