Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 631424863 в розмірі 56538,89 гривень. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 29 липня 2020 року між АТ «Альфа Банк», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631424863, відповідно до умов якої АТ «Альфа Банк» зобов`язався надати [PERSON] кредит, а останній зобов`язався повернути кредит, в поряду та на умовах, визначених кредитним договором, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені вказаним договором. Відповідно до умов кредитного договору, у випадку невиконання умов договору відповідач зобов`язався достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання інформації від банку. АТ «Альфа Банк» повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором №631424863 від 29 липня 2020 року та надав відповідачу кредит, відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 22 січня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 56538,89 гривень, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського\~районного суду\~Харківської області\~від 11\~липня 2023\~року відкрито\~провадження по\~справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів, але вказані документи відповідачу не вручені та 11 жовтня 2023 року повернуті до суду. 12 жовтня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви [PERSON] про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк» від 03 жовтня 2019 року відповідач підтвердив акцепт Публічної пропозиції та укладення договору між ним та АТ «Альфа Банк» на умовах, викладених в Публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку. В якості доказів позивач надав суду копії анкети-заяви [PERSON] про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк» від 29 липня 2020 року та паспорту споживчого кредиту, підписані відповідачем за даними яких відповідачу встановлена сума кредитного ліміту 38350,00 гривень, з процентною ставкою 39,99% річних, на споживчі цілі, зі строком кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Відповідно до даних паспорту споживчого кредиту, підписаного відповідачем, [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його використання щомісячно в розмірі не менш ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5% від суми заборгованості, мінімум 50 гривень. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 631424863 від 29 липня 2020 року станом на 22 січня 2023 року складає 56538,89 гривень, з яких: - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 39869,07 гривень; - прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14889,46 гривень; - заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 526,90 гривень; - заборгованість за відсотками за прострочену заборгованість в розмірі 1253,46 гривень. Також судом встановлено, що найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа банк») змінено на Акціонерне товариство «Сенс банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно зі\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Частиною першою\~статті 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 631424863 від 29 липня 2020 року, тому суд вважає що сума заборгованості в загальному розмірі 56538,89 гривень підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при цьому виходить з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 631424863 від 29 липня 2020 року в добровільному порядку, відповідач ознайомлений з умовами надання кредиту, про що свідчить підпис останнього у анкеті-заяві від 29 липня 2020 року та паспорті споживчого кредиту, а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. Відповідно до меморіального ордеру № 1714866529 від 26 квітня 2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved