Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

в листопаді 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в якій позивач просить суд: 1) визнати відмову товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» провести реструктуризацію споживчого кредиту [PERSON] за Договором про іпотечний кредит № 1.07091571 від 03.09.2007 року відповідно до умов Закону України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» - незаконною; 2) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» провести реструктуризацію споживчого кредиту [PERSON] за Договором про іпотечний кредит № 1.07091571 від 03.09.2007 року відповідно до умов Закону України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті». Також позов містить вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 03.09.2007 року між закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк» та [PERSON] (надалі - Ппозивач) було укладено Договір про іпотечний кредит № 1. 07091571 (надалі - Кредитний договір). Вподальшому, 03.09.2007 року, на виконання положень Кредитного договору, між Закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк» і позивачем було укладено Іпотечний договір № 1. 07091571 (надалі - Договір іпотеки). 04.09.2020 року на підставі договору № 401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, та договорами іпотеки фізичних осіб, укладеного між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником ЗАТ «Міжнародний іпотечний Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», права вимоги за Кредитним договором та майнові права за Договором іпотеки були передані товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 22.07.2021 року позивач звернувся до ТОВ «Вердикт Капітал» (надалі - відповідач) із заявою про реструктуризацію зобов`язань, передбачених Кредитним договором, в порядку пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Сторона позивача зазначає, що заяву про реструктуризацію зобов`язань, передбачених Кредитним договором позивач надіслав на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з описом вкладення в цінний лист. А копію заяви про реструктуризацію було надіслано Національному банку України. Сторона позивача в позові також зазначила про відсутність вимог до розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно при поданні заяви про реструктуризацію споживчих кредитів, встановлених пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», зокрема у випадках відсутності певної інформації в зазначених реєстрах та просила відповідача провести реструктуризацію у відповідності до заяви про реструктуризацію від 22.07.2021 року у встановлений строк. У відповіді від 06.08.2021 року відповідач зазначив, що звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за Кредитним договором у зв`язку з ненаданням позивачем необхідних для проведення реструктуризації документів, а саме документального підтвердження наявності зареєстрованого права власності на квартиру [ADDRESS] та відсутності будь-яких відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно в наданій Інформаційній довідці №266461326 від 19.07.2021 року. Разом з тим, позивач вказує, що в наданій відповідачу Інформаційній довідці №266461326 від 19.07.2021 року наявні відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно яких власником зазначеної квартири є Позивач. Відтак, в позові позивач резюмує, що він виконав вимоги пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в повному обсязі, тому у відповідача були відсутні будь-які законні підстави не проводити реструктуризацію за заявою Позивача, а обґрунтування підстав для відмови у проведенні реструктуризації не передбачені чинним законодавством. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовуються тим, що через порушення відповідачем умов реструктуризації, передбачених пунктом 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», [PERSON] вимушений звернутися за захистом порушених прав до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 02.01.2024 на адресу суду від відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позов в якому сторона відповідача заперечувала проти пред`явлених позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність. У відзиві зазначено, що на адресу відповідача від позивача не надходило заяви про здійснення реструктуризації зобов`язань за договором про іпотечний кредит №1.07091571 від 03.09.2007, яка б відповідала вимогам п.п.4 п.7 Розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», оскільки стороною позивача не було надано розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно при поданні заяви про реструктуризацію споживчих кредитів. А в наданій [PERSON] в Інформаційній довідці №266461326 від 19.07.2021 року не містилось відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно та не надано розширену інформацію з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно. До цього ж повідомляє, що ТОВ «Вердикт капітал» фактично не відмовило у проведенні реструктуризації, а лише повідомлено про невідповідність його заяви вищевказаним вимогам закону, а тому право позивача не є порушеним і підстави для задоволення позову відсутні. Через систему «Електронний суд» 06.02.2024 надійшла відповідь на відзив в якій позивач заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову і просила відмовити в його задоволенні повністю у зв`язку із безпідставністю заявлених позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Так, судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що 03.09.2007 року між ЗАТ «Міжнародний іпотечний Банк» та [PERSON] було укладено Договір про іпотечний кредит № 1. 07091571. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору, закрите акціонерне товариство «Міжнародний іпотечний Банк» надало Позивачу грошові кошти в сумі 102 000,00 доларів США 00 центів, на строк користування 240 місяців, а позивач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за його користування, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (копія Кредитного договору додається). Згідно пункту 1.2. Кредитного договору, кредит було надано позивачу на придбання квартири [ADDRESS] . Пунктом 5.1. Кредитного договору встановлено, що забезпеченням зобов`язань позивача за перед ЗАТ «Міжнародний іпотечний Банк», в тому числі щодо повернення кредиту, сплати процентів за його користування та виконання інших платіжних зобов`язань за цим договором, є житлова нерухомість, зазначена в пункті 1.2 цього договору, яка передається в іпотеку за іпотечним договором. 03.09.2007 року, на виконання зазначених положень Кредитного договору, між закритим акціонерним товариством «Міжнародний іпотечний Банк» і позивачем було укладено Іпотечний договір № 1. 07091571. Відповідно до пункту 1.1. Договору іпотеки, позивач передав в іпотеку закритому акціонерному товариству «Міжнародний іпотечний Банк» в якості забезпечення виконання всіх своїх зобов`язань нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , яка належить Позивачу на праві власності згідно Договору купівлі-продажу квартири від 03.09.2007 року . 04.09.2020 року на підставі договору № 401 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки фізичних осіб укладеного між ПАТ «Платинум Банк», правонаступником ЗАТ «Міжнародний іпотечний Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», права вимоги за Кредитним договором та майнові права за Договором іпотеки були передані товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 22.07.2021 року позивач звернувся до ТОВ «Вердикт Капітал» із заявою про реструктуризацію зобов`язань, передбачених Кредитним договором, в порядку пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (а.с. 26-32). Заяву про реструктуризацію позивач надіслав на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з описом вкладення в цінний лист (а.с. 26-35). Копію заяви про реструктуризацію також було надіслано Національному банку України. На підтвердження інформації, зазначеної у заяві про реструктуризацію, згідно опису вкладення в цінний лист, до заяви було додано, серед іншого: п.4 - Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно позичальника [PERSON] ; п.10 - Інформація про членів сім`ї (копії паспортів, документів про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків, свідоцтво про народження дитини; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про членів сім`ї тощо)(а.с. 32). 16.06.2021 року, за відсутності відповіді відповідача на заяву про реструктуризацію, позивач звернувся до Національного банку України та відповідача з вимогою надати роз`яснення, чи підлягає реструктуризації кредит за Кредитним договором відповідно до умов Закону України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (копії вимоги та доказів її надсилання додаються). 26.08.2021 року Національний банк України повідомив, що згідно отриманої від відповідача інформації, до заяви про реструктуризацію Позивач додав інформаційну довідку № 266461236 від 19.07.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (надалі - Інформаційна довідка № 266461236 від 19.07.2021 року), в якій відсутні будь-які відомості про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна за Позивачем. Відповідь на заяву про реструктуризацію, за повідомленням Відповідача, було направлено на поштову адресу Позивача 06.08.2021 року (а.с. 48-52). 27.10.2021 року Національний банк України надав відповідь на повторне звернення возивача від 22.09.2021 року та повідомив, що згідно отриманої від Відповідача інформації, возивачу було відмовлено у проведенні реструктуризації, через недодану до заяви про реструктуризацію розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. У відповідь на заяву позивача про реструктуризацію боргу, відповідач своїм листом від 06.08.2021 повідомив [PERSON] про наслідки розгляду його заяви, а саме зазначив, що у наданій позивачем інформаційній довідці №266461236 від 19.07.2021 відсутні будь-які відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно і тому станом на дату даної відповіді та фактом ненадання необхідних для проведення реструктуризації документів, ТОВ «Вердикт Капітал» звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за договором про іпотечний кредит (а.с. 65). Таким чином, заперечення сторони відповідача, викладенаі у відзиві, щодо відсутності фактичної відмови позивачу в задоволенні заяви про реструктуризацію боргу, спростовується змістом вищевказаних письмових документів як НБУ, так і ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно з п. 2 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом, крім пункту 6 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, та пункту 7 цього розділу, дія якого поширюється на всі договори про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, які відповідають викладеним у зазначеному пункті критеріям. Відповідно до п. 7 розділу ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції від 23 квітня 2021 року) зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі). Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям (незалежно від дати укладення договору), та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника: у разі пропуску позичальником строків, на подачу заяви, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим законом (абзац 7 підпункту 3 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»); у разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом (абзац 9 підпункту 4 пункту 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»). В той же час підпунктом 4 визначено, що у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). Положення Закону України «Про споживче кредитування», не містять спеціальних вимог щодо розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, необхідної для подання заяви про реструктуризацію, та не містять наслідків у разі відсутності відомостей у одному чи одночасно обох реєстрах. Натомість, зміст Інформаційної довідки №266461326 від 19.07.2021 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон) підтверджує наявність відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно яких власником зазначеної квартири [ADDRESS] є [PERSON] , про що безпосередньо вказано в розділі Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є складовою частиною всієї Інформаційної довідки №266461326 від 19.07.2021 (а.с.58). Таким чином, твердження відповідача про відсутність документального підтвердження наявності зареєстрованого права власності на квартиру [ADDRESS] є таким, що не відповідає дійсності, При цьому, як вже зазначалось, Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин при яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, та не передбачає такої підстави для відмови у проведенні реструктуризації за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, як відсутність будь-яких відомостей в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. За таких обставин, висновки відповідача про ненадання позивачем розширеної інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно позивача та документального підтвердження наявності зареєстрованого права власності на квартиру [ADDRESS] , - не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому суд прийшов до висновку, що позивач виконав вимоги пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» і у відповідача були відсутні визначені законом підстави не проводити реструктуризацію за заявою Позивача, а тому позовні вимоги визнати незаконною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» у проведенні реструктуризації кредитної заборгованості за договором про іпотечний кредит № 1.07091571 від 03 вересня 2007 року, відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та зобов`язати ТОВ «Вердикт капітал» провести реструктуризацію споживчого кредиту за договором про іпотечний кредит №1.07091571 від 03 вересня 2007 року, відповідно до Закону України № 1381-ІХ «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», - є обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору, при цьому інші доводи сторін, викладені в їх заявах по суті, не впливають на вищевказані висновки суду. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, з огляду на предмет та підстави позову, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved