Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» звернувся в суд із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» від 23.10.2021 в сумі 54606,16 грн., з яких 2445,36 грн. строкова заборгованість по кредиту, 35277,64 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 1205,94 грн. - строкова заборгованість по процентах, 15677,22 грн. - прострочена заборгованість по процентах, а також судові витрати у розмірі 2684 грн. судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.10.2021 між АТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування шляхом подачі зщаяви-анкети на приєднання до вказаного договору. Сума кредиту становить 40198 грн., строк кредитування 24 місяці (з 23.10.2021 по 22.10.2023), пільговий період - 9 місяців з 23.10.2021 по 23.07.2022, комісія за управління кредитом 3,00 % у місяць, реальна процентна ставка 46,18% річних. Відповідачем не здійснено погашення (повернення) грошових коштів відповідно до графіку платежів та договору, грубо та систематично порушено умови договору. У випадку невиконання клієнтом вимоги про дострокове виконання зобов`язань за договором банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за договором. Отже, відповідач за кредитним договором свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим просить стягнути з останньої вказану заборгованість. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23.10.2021 між ПАТ «КБ «Глобус» та [PERSON] укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус» шляхом подачі заяви-анкети на приєднання до вказаного договору від 23.10.2021 за №41505014, у якій позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів. Сума кредиту становить 40198 грн., строк кредитування 24 місяці (з 23.10.2021 по 22.10.2023), комісія за управління кредитом 3,00 % у місяць, реальна процентна ставка 46,18% річних. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту - 50% річних, що нараховується на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту з дати її виникнення до дати її повного погашення. Комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу (нараховується за кожне таке порушнення) - 200 грн. Відповідно до умов заяви-анкети на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «Глобус», відповідач підтвердила, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Договором по надання споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають договір. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору. Відповідно до наведеного в заяві-анкеті графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до 23 (двадцять третього) числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу. Відповідач вказує, що взяті грошові зобов`язання [PERSON] не виконує, внаслідок чого станом на 01.09.2023 утворилася заборгованість за договором в сумі 54606,16 грн., з яких 2445,36 грн. строкова заборгованість по кредиту, 35277,64 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 1205,94 грн. - строкова заборгованість по процентах, 15677,22 грн. - прострочена заборгованість по процентах. 01.02.2023 банк на адресу відповідача направив вимогу про погашення заборгованості, що утворилася станом на 30.12.2022 в сумі 44958,64 грн., яка залишена без виконання. Пунктом 2.1.15.4 Додатку до договору 1 встановлюється, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по споживчому кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів, клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Відповідно до п. 2.2.11 Додатку 1 до Договору, погашення заборгованості за договором наявної на поточну дату здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по споживчому кредиту та прострочених процентів за користування споживчим кредитом, 2) на сплату строкової заборгованості по споживчому кредиту та нарахованих процентів за користування споживчим кредитом, 3) на сплату штрафних снкцій(пені,штрафи), інших платежів за договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушила умови договору про надання банківських послуг, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, що не спростовано [PERSON] , суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаннях з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Як вбачається із матеріалів справи 05.12.2022 між позивачем та адвокатом Прохоренком В.П. (що діє на підставі Свідоцтва про на заняття адвокатською діяльністю №3352 від 29.05.2008 виданого КМКДКА) укладено договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №051222. Представництво інтересів позивача у суді адвокатом здійснювалося на підставі довіреності від 05.12.2022. У позовній заяві позивач в особі представника просить стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6000 грн. Згідно з ч. 2 ст. 137 цього Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами ч. 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно акту №41505014 прийому-передачі послуг за договором №051222, загальна вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 6000 грн. за 4 години витраченого часу. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу за гонорар за наданні послуги позивач також подав платіжну інструкцію кредитового переказу коштів №2356 від 05.10.2023 на суму 6000 грн. Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 № 13-рп/2000, від 30.09.2009 № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.10.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 6000 грн є обґрунтованими та співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, а тому такі підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved