Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

представник позивача\~звернувся з\~позовом до\~суду,\~просить стягнути\~з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 4662940 від 23.02.2021 на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» в розмірі 30 387,00 грн. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 23.02.2021\~року між\~ [PERSON] та\~ТОВ «Мілоан»\~був укладений\~кредитний договір\~№ 4662940,\~згідно з\~умовами якого\~відповідач отримав\~6\~800\~грн,\~зі сплатою\~процентів за\~користування кредитом\~та інших\~платежів та\~можливих штрафних\~санкцій,\~що передбачені\~Кредитним договором. ТОВ «Мілоан»\~умови Кредитного\~договору виконав\~в повному\~обсязі,\~надавши відповідачеві\~кредит на\~потрібну їй\~суму.\~Відповідач зі\~свого боку\~не виконав\~умов Кредитного\~договору.\~Відповідно до\~умов кредитного\~договору,\~27.05.2021\~р.,\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ТзОВ «ФК\~«Кредит-Капітал»\~відповідно до\~чинного законодавства\~України укладений\~Договір відступлення\~прав вимог\~№69-МЛ\~від 27.05.2021\~р.\~За умовами\~даного Договору\~відбулося відступлення\~права вимоги\~і за\~Кредитним договором\~№4662940\~від 23.02.2021\~року,\~що укладений\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ [PERSON] .\~Зазначає,\~що сума\~та розрахунок\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№4662940\~від 23.02.2021\~року було\~передано позивачу\~від первинного\~кредитора ТОВ\~«Мілоан» згідно\~Договору відступлення\~прав вимог\~№69-МЛ\~від 27.05.2021\~р.\~Сума заборгованості\~відповідача становить\~30\~387,00\~грн. відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимог №69-МЛ від 27.05.2021 р Ухвалою суду від 22.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав. Враховуючи те, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, у відповідності до вимог ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи, розглянути справу за відсутності учасників процесу, ухваливши заочне рішення. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 23.02.2021 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений Кредитний договір № 4662940 (а.с. 18-25), згідно з умовами якого Відповідач отримав 6800 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток № 1 до Кредитного договору №4662940) платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений Відповідачем 25.03.2021. Згідно п.7.1. Кредитного договору № 4662940 від 23.02.2021 Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов?язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов?язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 24). Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем Кредитного договору є Анкета-заява Позичальника (а.с. 16), в якій зазначені особисті дані Відповідача. Після чого, укладенні Кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п. 2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням. Таким чином судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Однак Відповідач взяте на себе зобов`язання за договором не виконав. 27.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги № 69-МЛ/Т від 27.05.2021 року (а.с. 39-47). Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги у тому числі і за Кредитним договором №4662940 від 23.02.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що підтверджується витягом з ресстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги № 69-МЛ/Т від 27.05.2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором сума заборгованості Відповідача становить 30 387 грн, з них: заборгованість за сумою кредиту становить - 6800 грн; заборгованість за відсотками становить 22907 грн; 680 заборгованість по комісії. Таким чином позивач набув право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором та заборгованістю у розмірі 30 387 грн. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попереднього кредитора. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, загальний розмір заборгованості становить 30 387 грн. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок розподілу судових витрат визначений ст. 141 ЦПК України. Як вбачається з оригіналу платіжного доручення (а.с. 5), позивачем при пред`явленні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 2684 грн. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджений судовий збір в розмірі 2684 грн.

Outcome: approved