Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач 19.12.2023 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» суму заборгованості за кредитним договором № 670109741 в розмірі 30059 грн. 87 коп., з яких: 10919 грн. 07 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19140 грн. 80 коп. - сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.06.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 670109741, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), про що свідчить п.4.4 Кредитного договору. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 додаткову угоду до договору, згідно з умовами яких ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 670109741 від 22.06.2019. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 20.10.2022 до договору факторингу №20102022 ТОВ«ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30059,87 грн., з яких: 10919,07 грн - сума заборгованості по основному боргу; 19140,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.10.2022 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ«ФК «ЄАПБ» за договором позики № 670109741 в розмірі 30059,87 грн. Ухвалою судді 15.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить здійснювати розгляд справи за відсутністю представника позивача та у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Про час і місце розгляду справи сповіщався засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Встановлено, що 22.06.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яке є фінансовою установою, та [PERSON] укладено договір № 670109741 про надання кредиту (а.с. 5-6). Згідно п.п. 1.1, 1.2 товариство надає клієнту кредит строком на 30 днів без конкретної споживчої мети, в сумі 10920 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Згідно п. 1.4 нарахування процентів здійснюється у розмірі 0,79% від суми кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного п. 1.3 договору, тобто 30 днів. Пунктом 4.2 визначено що у випадку користування позичальником кредитом понад строк, встановлений п.1.3 договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період фактичного користування кредитом, при цьому, якщо встановлена п. 1.4 договору процентна ставка менша 1,7% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, то правила нарахування процентів за ставкою визначеною п.1.4.-1.5 договору скасовуються з моменту початку їх застосування і застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом , а саме 1,7 за кожен день користування кредитом і до дня повернення кредиту. 19.07.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 670109741 від 22.06.2019, згідно з якою сторони погодили продовження строку кредитування на 25 днів і з 22.07.2019 позичальник сплачує товариству за користування кредитом 1,31% в день від суми кредиту. В подальшому 16.08.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено другу додаткову угоду до договору № 670109741 від 22.06.2019, згідно з якою, у зв`язку з неможливістю виконання позичальником умов договору, на підставі звернення позичальника, сторони погодили продовження строку кредитування ще на 30 днів і з 16.08.2019 позичальник сплачує товариству за користування кредитом 1,31% в день від суми кредиту. \~ \~ Для підписання кредитного договору та додаткових угод позичальник та товариство використали електронні підписи, що відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 додаткову угоду до договору, згідно з умовами яких ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 670109741 від 22.06.2019 (а.с. 10-12). 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 13-14). Відповідно до реєстру боржників № 1 від 20.10.2022 до договору факторингу №20102022 ТОВ«ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 30059,87 грн., з яких: 10919,07 грн - сума заборгованості по основному боргу; 19140,80 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.15). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №670109741 від 22.06.2019 [PERSON] за період з 21.10.2022 по 30.11.2023 не здійснював жодних платежів для погашення кредитної заборгованості, заборгованість становить 30059,87 грн.(а.с. 15) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). \~ \~ \~ \~Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. \~ \~Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. \~ \~ \~ \~Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. \~ \~ \~Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). \~ \~ Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитними договором №670109741 від 22.06.2019, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] підтверджується копіями договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковою угодою від 31.12.2020 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ТАЛІОН ПЛЮС», витягу з реєстру прав вимог № 1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 (а.с. 10-15). Так як відповідачем відзиву не подано, суд вважає доведеним факт невиконання ним умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки, а відтак підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 10919,07 грн. \~ \~ \~ \~Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених розмірів процентів за кредитними договорами позивачем надано витяг з реєстру прав вимог № 1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості за відсотками 19140,80 грн. \~ \~ \~ \~При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. \~ \~ \~ \~Надані позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 20102022 і розрахунок заборгованості за кредитним договором № 670109741 від 22.06.2019 за період з 21.10.2022 по 30.11.2023 не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингу, зокрема і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам, тобто розрахунок заборгованості складений ТОВ «ФК «ЄАПБ», а не первісним кредитором. Ненадання такого розрахунку не дає можливості перевірити обґрунтованість заявленої до стягнення суми процентів. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного суд вважає, що заявлений позов товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором і вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10919,07 грн. основної суми заборгованості, так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 36,3 % (10919,07 : 30059,87 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 974,29 грн (2 684 х 36,3%). \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial