Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

27 грудня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що 23 травня 2019 року між АТ «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачем було укладено кредитний договір № 26202072990002.UAH, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитний ліміт в сумі 25 000 грн. терміном користування до 23 травня 2020 року зі сплатою 52% річних. Відповідач належним чином не виконав покладені на нього зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, станом на 31 березня 2021 року утворилася заборгованість в розмірі 38\~131,78 грн., з яких: 23\~176,10 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 7\~736,89 грн. - прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 52% річних за період з 23.05.2019 р. по 23.05.2020 р., 7\~218,79 грн. - прострочені проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період з 25.05.2020 р. по 31.03.2021 р. Позивач направляв на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги та було надано строк для погашення суми заборгованості, проте відповідач проігнорував вимогу. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 38\~131,78 грн., а також стягнути судові витрати по справі. (а.с.1-10) Після надходження з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] , (а.с.79) ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.80) 22 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що підписана ним анкета-заява не має відношення до цієї справи, між сторонами не було досягнуто домовленості про установлення процентної ставки у розмірі 60% річних. Щодо стягнення простроченої заборгованості за процентною ставкою 52% річних вказує, що матеріали справи не містять інформації про те, якого саме типу кредитну картку йому було видано. Зазначив, що позивач не надав належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що при оформленні кредитної картки, його було ознайомлено саме з Публічною пропозицією на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка долучена позивачем до позовної заяви. Також зазначив, що позивач звернувся до суду із позовною заявою після спливу строку позовної давності. (а.с.84-90) Також, 22 лютого 2024 року від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності. (а.с.98-104) В судовому засіданні 22 лютого 2024 року за участю відповідача було ухвалено долучити відзив, заяву про застосування строків позовної давності до матеріалів справи та відкласти розгляд справи на 12 березня 2024 року. (а.с.105) 04 березня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій він просив позов задовольнити. В обґрунтування відповіді на відзив посилався на обставини викладені у позові, а також зазначив, що саме відповідачем було ініційовано укладення договору про комплексне банківське обслуговування. Також зазначив, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки на час подання позовної заяви у грудні 2023 року такий строк був продовжений карантинними заходами та введенням воєнного стану в Україні. Крім того, надав суду в якості доказу правила користування платіжними картками. (а.с.108-114) В судове засідання 12 березня 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 03 квітня 2024 року. (а.с.120) 12 березня 2024 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких він відмовився від заяви про застосування строків позовної давності, зазначивши, що забув що карантинні заходи та встановлення воєнного стану фактично скасовують перебіг строків позовної давності. В своїх запереченнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав того, що в АТ «ЮНЕКС БАНК» брав кредит лише один раз у 2018 року, який погасив, що підтверджується відповіддю банку, кому видавався картковий кредит у 2019 році і хто підписував документи, на які посилається позивач, йому невідомо, єдине що у документах, наданих позивачем, його це ксерокопія паспорту та РНОКПП, які від його імені хтось завірив у 2019 році. Також зазначив, що письмовий договір щодо надання банківського кредиту у даних правовідносинах відсутній, а сукупність документів, наданих позивачем у якості договору, таким не являється, крім того твердження позивача про укладений кредитний договір у даних правовідносинах суперечить висновкам Верховного Суду. (а.с.121-127) 03 квітня 2024 року було проведено розгляд справи по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача. (а.с.9) Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та в якій просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у запереченні. (а.с.138) Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 23 травня 2019 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та [PERSON] було укладено договір на підставі анкети-заяви від 23 травня 2019 року на оформлення кредитної картки та встановлення кредитного ліміту, виписки-повідомлення № 26202072990002.UАН від 23 травня 2019 року, за якими АТ «ЮНЕКС БАНК» надав [PERSON] кредитні кошти на 12 місяців до 23.05.2020 р. в сумі 25 000,00 грн. зі сплатою 52% річних з відкриттям карткового рахунку та видачею платіжної картки під розпис боржнику. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних 98,7878%. При цьому своїм підписом відповідач підтвердив своє ознайомлення та згоду на те, що така анкета-заява разом із Публічною пропозицією АТ «ЮНЕКС БАНК» складають договір про комплексне банківське обслуговування. (а.с.а.с.14, 15) До кредитного договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» додано роздруковану публічну пропозицію про укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Юнекс Банк», яка містить умови відповідного договору та розміщена на сайті www.unexbank.com.ua, а також правила користування платіжними картками. Крім того, відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому була надана інформація, в якій було зазначена реальна процентна ставка за користування кредитом та інша інформація перед укладанням споживчого кредиту. (а.с.а.с.16, 21-36, 117-118) Відповідно до розписки від 23 травня 2019 року відповідач [PERSON] підтвердив, що отримав платіжну картку емітовану на його ім`я. (а.с.18 на зв.) Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується долученими до справи виписками по особовому рахунку АТ «ЮНЕКС БАНК» з 23.05.2019 р. по 31.03.2021 р. (а.с.37-48) Відповідно до вказаних виписок по особовому рахунку [PERSON] в АТ «ЮНЕКС БАНК» з 23.05.2019 р. по 31.03.2021 р. від 23.04.2021 року також вбачається, що станом на 31.03.2021 року у відповідача наявна прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 23\~176,10 грн., за процентами, які нараховані за ставкою 52% річних за період з 23.05.2019 р. по 23.05.2020 р. в розмірі 7\~736,89 грн.; за простроченими проценти, які нараховані за ставкою 60% річних за період 23.05.2020 р. (виникнення несанкціонованого овердрафту) по 31.03.2021 р. в розмірі 7\~218,79 грн. 28 березня 2021 року на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1 до складу якого входять: Права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК». Переможцем електронного аукціону є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС», що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-РS-2021-03-19-000106-1 від 28 березня 2021 року. (а.с.66) 31 березня 2021 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» (Клієнт) та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» (Фактор) укладено Договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного Договору ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «ЮНЕКС БАНК» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 26202072990002.UАН від 23 травня 2019 року та несанкціонованою заборгованістю по рахунку № 26202072990002.UAH-NO PRO від 23 травня 2020 року, що також підтверджується актом прийому передачі Прав Вимоги до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року та Реєстром Прав Вимоги. (а.с.57-65) 14 травня 2021 року ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 04-21/443/Ф і надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором №\~26202072990002.UAH від 23 травня 2019 року, але поштове відправлення № 0500388128022 повернуто ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» «за закінченням терміну зберігання». (а.с.49-52) 08 червня 2021 року позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 06-21/1260/Ф і надано строк для погашення суми несанкціонованої заборгованості (несанкціонованого овердрафту) по рахунку № 26202072990002.UAH-NO PRO від 23 травня 2020 року, але поштове відправлення № 0500394731474 повернуто ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» «за закінченням терміну зберігання». (а.с.53-57) Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, права вимоги за договором від 23 травня 2019 року, укладеним [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС». Судом також було встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за таким договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку він наразі повинен сплатити на користь позивача. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.ст.625, 1052 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ч.1 ст.634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Вирішуючи питання про розмір заборгованості суд вказує, що згідно абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України в разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином суд вказує, що припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, суд вважає, що право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги за ч.2 ст.1050 ЦК України. При цьому в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. На підставі переліченого суд вказує, що матеріали справи не містять доказів узгодження між [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК» умов щодо пролонгації укладеного між ними договору від 23 травня 2019 року терміном на 12 місяців, як й відсутні докази щодо визначення між сторонами такого договору підвищеної відсоткової ставки за порушення умов надання кредитних коштів чи за користування такими кредитними коштами поза межами терміну кредитування, визначеного договором. Крім того матеріали справи не місять доказів щодо строків дії платіжної картки, виданої позичальнику, оскільки представник позивача посилався на такий строк, як термін у період дії якого можливо продовження дію договору від 23 травня 2019 року, укладеного первісним кредитором із відповідачем. Отже, суд відкидає посилання представника позивача на те, що [PERSON] та АТ «ЮНЕКС БАНК» узгодили відсоткову ставку в розмірі 60% річних за виникнення несанкціонованої заборгованості та про можливість нарахування таких відсотків поза межами узгодженого сторонами періоду кредитування. Суд не приймає долучені до справи Тарифи первісного кредитора, оскільки вони не містять підпису відповідача та стосуються тарифів АТ «ЮНЕКС БАНК», які діяли лише з 16 вересня 2022 року, тобто поза межами періоду нарахування боржнику прострочених відсотків. (а.с.19-20) Також суд звертає увагу на те, що публічна пропозиція банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб АТ «ЮНЕКС БАНК» знову ж таки не містить підпису [PERSON] , як сторони такого договору. Суд у цьому сенсі вказує, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Суд зазначає, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів не може бути підставою для стягнення прострочених процентів з відповідача за невиконання умов кредитного договору. Роздруківка ж з сайту позивача належним доказом бути на думку суду не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг АТ «ЮНЕКС БАНК», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату прострочених відсотків за порушення умов користування кредитними коштами, їх сплату поза межами укладеного договору без доказів його пролонгації сторонами, надані представником позивача Тарифи АТ «ЮНЕКС БАНК» та його публічна пропозиція на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Аналогічна правова позиція була викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду в постанові від 23 травня 2022 року по справі № 393/126/20. Крім того за матеріалами справи банком не було доведено перед судом факту повідомлення позичальника про встановлення та/або зміну простроченої відсоткової ставки за укладеним із ним договором від 23 травня 2019 року. Таким чином суд дійшов висновку, що за відсутності доказів погодження між сторонами договору від 23 травня 2019 року простроченої відсоткової ставки за користування наданим відповідачу кредитом, то вказане у сукупності свідчить про необґрунтоване нарахування банком позичальнику прострочених відсотків в розмірі 60% річних за таким договором після 23 травня 2020 року на суму 7\~218,79 грн. Отже, суд зазначає, що нарахування первісним кредитором [PERSON] відсотків за межами дії укладеного ним кредитного договору від 23 травня 2019 року суперечить вимогам закону. Аналогічна правова позиції була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Твердження відповідача стосовно того, що між сторонами не було досягнуто домовленості про установлення процентної ставки не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки розмір процентної ставки зазначений у п.4 паспорту споживчого кредиту. Матеріалами справи підтверджується, що кредитний договір було укладено на підставі вільного волевиявлення відповідача. На підтвердження своєї обізнаності про умови кредитування відповідач поставив свій підпис у анкеті-заяві та паспорті споживчого кредиту, тим самим підтвердивши отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, наданого згідно з обраними умовами кредитування. Крім того, відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками по рахунку. Таким чином, відповідач був обізнаний про умови кредитного договору та прийняв їх як справедливі та прийнятні для себе і не звертався до банку із заявами або скаргами щодо зміни умов кредитування та не пред`являв вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним. З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором № 26202072990002.UАН від 23 травня 2019 року, та те, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 30 912 грн. 99 коп., яка складається з 23\~176,10 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу за кредитом, 7\~736,89 грн. прострочена заборгованість за процентами, які нараховані за ставкою 52% річних за період з 23.05.2019 р. по 23.05.2020 р. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 175 грн. 88 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial