Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду [PERSON] , третя особа Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилався на те, що він є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , [INFO] , з квітня 2021 року змінила місце проживання і проживає окремо від них з донькою. З початку бойових дій, він з донькою виїхав, тоді як відповідач залишилася на окупованій території і з ними не спілкується. Мати дитини свідомо не бажає брати участь у її вихованні, виявляти турботу щодо неї, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, оскільки перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною їй ніхто не чинить. На підставі зазначеного, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року відкрито провадження, у відповідності до ч. 4, 5 ст. 19 СК України доручено Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради в судове засідання надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року закрито підготовче провадження по справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Зокрема пояснив, що відповідач свідомо не спілкується з донькою тривалий час, хоча їй ніхто не перешкоджає в цьому. З січня 2021 року відповідач переїхала проживати до своїх батьків, влітку 2021 року 2 рази запрошувала доньку до себе, проте донька через два дні просилася додому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином через сайт «Судова влада України». Своїм правом надання відзиву на позов не скористалася. Представник третьої особи Проскуріна Є.К. в судовому засіданні підтримала наданий висновок та просила ухвалити рішення з урахуванням висновку, думки дитини, згідно чинного законодавства в інтересах дитини. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, думку дитини [PERSON] , [INFO] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Виконкомом Новоукраїнської сільської ради Мар`їнського району Донецької області, актовий запис №8. Актом від 07 вересня 2021 року, складеним Новоукраїнською сільською радою, підтверджено, що [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , з 2012 року по теперішній час. Довідками від 08.09.2021 виданими Новоукраїнською сільською радою, підтверджено, що [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] , 2012 року народження, яка перебуває на утриманні батька. Сім`я [PERSON] перебувала на обліку Вугледарського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з березня по червень 2021 року, як така, що опинилася у складних умовах у зв`язку із вживанням алкогольних напоїв матір`ю дитини - [PERSON] . Крім того, остання не приділяла достатньої уваги доньці, у зв`язку із чим з [PERSON] неодноразово проводилися профілактичні бесіди. З квітня 2021 року [PERSON] змінила місце проживання і дитина залишилася проживати з батьком [PERSON] . У зв`язку з активними бойовими діями, донька з батьком вимушені були евакуюватися. Мати дитини [PERSON] не приділяє увагу дитині, зловживає алкогольними напоями, проживає в с. Максимівка Донецької області. Дані обставини підтверджені листом Вугледарського Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 12.09.2023. Характеристикою Новоукраїнського закладу загальної середньої освіти Вугледарської міської ради від 03 квітня 2023 року зазначено, що вихованням дитини [PERSON] займається батько [PERSON] . Висновком Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №4/5-199 від 19.03.2024 визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1977 року народження, відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На засідання комісії і до суду з`явилася дитина сторін - [PERSON] , яка пояснила, що мати не бере участь у її житті. Зібраними по справі письмовими доказами, встановлено, що відповідач [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, станом здоров`я не цікавиться, не надає матеріальної допомоги на її утримання тривалий час і така поведінка є свідомою. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). У справі «Хант проти України» ЄСПЛ вказав, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Проаналізувавши встановленні обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, а саме слід позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дитини - доньки [PERSON] , [INFO] . За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , вона зобов`язана надавати матеріальну допомогу на її утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. за вимоги про стягнення аліментів та на користь [PERSON] судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved