Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінасова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київо-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорчук Леся Вікторівна, в якому попросила суд визнати таким що не підлягає виконанню виконавчий напис №33558 від 21.05.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових котів у розмірі 72510,93 грн., що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору №452744854 від 24.09.2020 року в межах виконавчого провадження №66802096, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорчук Лесею Вікторівною. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що 21.05.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №33558, про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» грошових коштів у розмірі 72\~510,93 гривень, що виникла внаслідок невиконання/неналежного невиконання боржником умов кредитного договору №452744854 від 24.09.2020 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення прав Вимоги за кредитними договорами є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником усіх прав якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами є ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс». Представник позивача зазначив, що 13.09.2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Сидорук Лесею Вікторівною розглянуто заяву відповідача про примусове виконання рішення та було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №6680209 від 14.09.2021. На думку представника позивача, дії ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» є незаконними, та необґрунтованими, оскільки виконавчий напис було вчинено з порушення норм законодавства, та не відповідає вимогам закону, тому позивач звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області про визнання останнього таким, що не підлягає виконанню. Позивач заперечує факт існування заборгованості за зазначеним вище кредитним договором, та додає, що вимога про сплату заборгованості йому попередньо відповідачем не направлялась, а отже нотаріусу така вимога разом із заявою про вчинення виконавчого напису не надавалась. Також представник позивача у позові попросив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на надання правничої допомоги у розмірі 12\~000 грн., обґрунтувавши це тим, що 30.10.2023 року між представником позивача [PERSON] та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги №30-10-23/1, з якого вбачається, що загальна вартість послуг адвоката складає 12\~000 грн., яка складається з: консультування довірителя, визначення правової позиції, складання (написання) позовної заяви та подачі її до суду, складання заяви про забезпечення позову. У січні 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло заперечення від представника ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому останній зазначив, що така послуга як витребування у приватного виконавця додаткових документів, які не були розміщенні в електронному реєстру виконавчих проваджень, на його думку, не можливо розцінити як надання професійної правничої допомоги у справі, що була надана клієнту, оскільки відокремлення адвокатом такої послуги як самостійного виду є необґрунтованими, та такі послуги як: витребування у приватного виконавця додаткових документів та складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню мають бути виключенні із загальної вартості наданих представником позивача послуг правничої допомоги. Також представник відповідача зауважує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та наданих послуг, крім того для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат останній має додати детальний опис роботи виконаної адвокатом, в свою чергу, представник позивача не надав до суду касовий чек про сплату гонорару адвокату або інший документ, що свідчить про будь-які витрати пов`язанні із наданням правничої допомоги, тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволені позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12\~000 грн. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с.43). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року вжито заходи забезпечення позовних вимог позивача шляхом зупинення стягнення заборгованості на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» у розмірі 72\~510,93 грн. в межах виконавчого провадження №66802096 (а.с.44). Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровській області Сидорчук Л.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, причини неявки до суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, причини неявки до суду невідомі. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши докази з точки зору допустимості та належності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, не спростовано сторонами, що 14.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровській області Сидорук Л.В. було відкрите виконавче провадження № 66802096 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 72\~510,93 грн., на підставі виконавчого напису №33558 від 21.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. (а.с.11). Суд звертає увагу на ту обставину, що постанова про відкриття виконавчого провадження містить анкетні дані позивача, як [PERSON] , такі ж дані мітяться і у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса. Аналогічне написання прізвища боржника містяться і у інших документах, на підставі, яких було вчинено виконавчий напис. Між тим, судом встановлено, що відповідно до анкетних даних паспорта серії [NUMBER] виданого 28.09.2011 року Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області прізвище позивачки значиться, як [PERSON] . У цьому ж паспорті міститься переклад прізвища на російську мову, де прізвище позивачки зазначено мовою оригіналу « [PERSON] ». З урахуванням того, що інші дані боржника зазначені у виконавчому написі, співпадають з даними позивача, суд приходить до переконання, що в оспорюваному виконавчому написі, як і у інших матеріалах виконавчого провадження, допущена помилка, яка не спростовує факту вчинення виконавчого напису нотаріусом щодо позивачки. Положеннями статей 15, 16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 « Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (надалі Перелік), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визначено незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалю Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволені заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставне майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язанням. Суду не надано доказів укладання кредитного договору в нотаріальній формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом. Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), оскільки оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Оскільки нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не був нотаріально посвідчений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги №30-10-23/1від 30 жовтня 2023 року, ордер №11493773 від 15.11.2023 року на надання правової допомоги, на підставі договору, [PERSON] доручила представляти її інтереси [PERSON] , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002368 Пушкарьова О.О., акт прийому-передачі до договору надання правничої допомоги №30-10.20/1 від 30 жовтня 2023 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Пушкарьовим О.О. на виконання умов до Договору про надання правової допомоги №30-10-23/2 від 24.10.2023 року з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом(а.с.23-32). Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно ч.ч. 1, 2\~ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Суд звертає увагу на те, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022\~року у справі №\~922/1964/21, провадження №\~12-14гс22, сторона не позбавлена права доводити неспівмірність витрат на правову допомогу у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару. Разом з тим, в матеріалах справи містяться квитанції про сплату судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, а також заяви про забезпечення позову на загальну суму 1\~610,40 грн. (а.с.1,33). З урахуванням вищенаведеного, суд уважає за можливе стягнути з ТОВ «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., а також судовий збір у розмірі 1 610,40 грн. Також, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Разом з\~тим,\~відповідно до\~ч.\~1,\~ч.\~7,\~ч.\~8\~ст.\~158\~ЦПК України суд\~може скасувати\~заходи забезпечення\~позову з\~власної ініціативи\~або за\~вмотивованим клопотанням\~учасника справи.\~У разі\~ухвалення судом\~рішення про\~задоволення позову\~заходи забезпечення\~позову продовжують\~діяти протягом\~дев`яноста днів\~з дня\~набрання вказаним\~рішенням законної\~сили або\~можуть бути\~скасовані за\~вмотивованим клопотанням\~учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З урахуванням зазначених вище норм, підстав для скасування заходів забезпечення позову цим судовим рішенням, суд не вбачає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved