Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач Військова частина [NUMBER] \~ звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача на користь Військової частини кошти у розмірі 2893,42 грн. за недонос речового майна. Посилається на те, що Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.03.2019 №62 солдата [PERSON] , як військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував в розпорядженні командира військової частини [NUMBER] звільнено з військової служби відповідно до підпункту «е» (у зв`язку із набранням законної сили обвинувальним вироком суду) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вважати таким, що 19 березня 2019 року справи у військовій частині [NUMBER] здав і вибув до [INFO] для постановки на військовий облік. На момент виключення із списків особового складу військової частини [NUMBER] та зняття з усіх видів забезпечення, згідно Довідки-розрахунку №18 за Відповідачем рахувалося речове майно, строки носіння якого не закінчилися, на загальну суму 3427,22 грн. Так, наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.03.2019 №62 визначено, утримати з грошового забезпечення [PERSON] кошти за недонос речового майна у розмірі 3427,22 грн. згідно довідки-розрахунку №18.Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] за 2019 рік із солдата [PERSON] стягнено 533,80 грн. при звільненні.А тому, сума заборгованості перед державою в особі військової частини [NUMBER] складає 2893,42 грн., та станом на сьогоднішній день Відповідачем не погашена. Позивач в судове засідання, не з`явився, про дату, час, місце проведення судового засідання повідомлений вчасно та належним чином. Відповідач подав до суду заяву в якій позов визнав повністю. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини по стройовій частині [NUMBER] (від 12.05.2017 №103, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата [PERSON] , який 11 травня 2017 року прибув з військової частини польова пошта [NUMBER] для подальшого проходження військової служби зарахувати до списків особового складу військової частини [NUMBER] (а.с. 9). Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від №106 солдата [PERSON] призначено на посаду номера обслуги шостої гармати другого гарматного артилерійського взводу четвертої гарматної артилерійської батареї другого гарматного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта [NUMBER] (а.с. 10). Згідно спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 26.04.2017 №Д-322/1/15 дек, директиви командувача військ ОК «Захід» від 27.04.2017 №Д- 6 дек т розпорядження начальника штабу - першого заступника командира військової частини [NUMBER] від 31.05.2017 №501/4/1/755, військова частина польова пошта [NUMBER] з 01.07.2017 перейшла на умовне найменування «військова частина [NUMBER] » (а.с. 21). Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.03.2019 №62 солдата [PERSON] , як військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував в розпорядженні командира військової частини [NUMBER] звільнено з військової служби відповідно до підпункту «е» (у зв`язку із набранням законної сили обвинувальним вироком суду) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вважати таким, що 19 березня 2019 року справи у військовій частині [NUMBER] здав і вибув до [INFO] для постановки на військовий облік (а.с. 11). На момент виключення із списків особового складу військової частини [NUMBER] та зняття з усіх видів забезпечення, згідно Довідки-розрахунку №18 за Відповідачем рахувалося речове майно, строки носіння якого не закінчилися, на загальну суму 3427,22 грн (а.с. 12). Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.03.2019 №62 визначено, утримати з грошового забезпечення [PERSON] кошти за недонос речового майна у розмірі 3427,22 грн. згідно довідки-розрахунку №18 (а.с. 11). Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] за 2019 рік із солдата [PERSON] стягнено 533,80 грн. при звільненні (а.с. 13). Сума заборгованості перед державою в особі військової частини [NUMBER] складає 2893,42 грн., та станом на сьогоднішній день Відповідачем не погашена, що підтверджується витягом з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] за 2023 рік (а.с. 17). Положеннями ст.ст. 1,3,4,7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» визначено, що військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належить будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, зв`язку тощо. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою цієї статті). З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо. Особи винні у порушенні вимог цього Закону, притягуються до відповідальності згідно із законом. Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898 (надалі - Інструкція), основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно- господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період. Відповідно до абз.7 п.4 Розділу III Інструкції, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Відповідно до п.п.4 п.14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця. Згідно з вимогами абзаців 1, 2 п.7 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, у разі звільнення з військової служби військовослужбовців (крім військовослужбовців, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, а також військовослужбовців строкової військової служби) до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та додаткову відпустки повної тривалості, на підставі наказу відповідного командира провадиться відрахування з їхнього грошового забезпечення за дні щорічної основної та додаткової відпусток із урахуванням часу проходження служби в році звільнення. Розрахунок суми, яка підлягає відрахуванню з грошового забезпечення, здійснюється пропорційно виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав військовослужбовець під час щорічної основної та додаткової відпусток. Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (надалі - Закон). Відповідно до п.1 ч.І ст.6 Закону, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій. Згідно ч.2 ст.7 Закону, обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами. Згідно вимог ч.І ст. 12 Закону, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку. Таким чином, [PERSON] , як колишній військовослужбовець військової частини [NUMBER] , якого звільнено з лав Збройних Сил України у зв`язку із набранням законної сили обвинувального вироку, згідно вимог вищевказаних нормативно-правових актів, зобов`язаний відшкодувати державі в особі військової частини [NUMBER] кошти за недонос речового майна в сумі 2893,42 грн.

Outcome: approved