Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

13.02.2024р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.02.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№21). Представник позивачки адвокат Мельник О.С. (діє на підставі ордеру 31.01.2024р. а.с. № 14) у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 20.06.2008р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 333. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Представник позивачки також зазначав, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, між ними зникли взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Адвокат просив розірвати шлюб між сторонами та не надавати їм строк для примирення. В судове засідання 02.04.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачки\~ по\~ тексту\~ заяви\~ до\~ суду\~ від\~14.03.2024р.,\~яка була\~сформована \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~в системі\~«Електронний суд»\~ позовні вимоги підтримав. В цій заяві адвокат також додатково зазначив, що сторони остаточно припинили шлюбні відносини з вересня 2023р. Представник позивачки просив справу розглядати за його відсутності, крім того, зауважив на тому, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. № 33-34). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 14.03.2024р. та 02.04.2024р., повторно не з`явився, повідомлявся судом про дати розгляду справи судом шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями за останнім відомим місцем реєстрації, яке було зазначено по тексту позову, оскільки згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 13.02.2024р. та відповіді ВФВРТГ ДАПДП ДМР від 26.02.2024р. відповідач зареєстрованим по м. Дніпру не значиться (а.с. № 19, 25). Втім, до суду двічі повернулися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. №27, 43). Крім того, про дату розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом направлення повідомлень на е/пошту, які отримав завчасно (а.с. № 31, 40). Також про дати обох судових засідань відповідач повідомлений шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України»(а.с. №32,41). Отже, у відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань. Про причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням заяви представника позивачки від 14.03.2024р., повторної неявки відповідача при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ч. 4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив заочне рішення в судовому засіданні 02.04.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.06.2008р. в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 333 (а.с.№ 6). Від даного шлюбу у сторін є малолітній син - [PERSON] , [INFO] (а.с. №9-12). Судом встановлено, що спільне життя сторін, зі слів представника позивачки, не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуття любові одне до одного. Сторони, зі слів представника позивачки, припинили шлюбні відносини з вересня 2023р., та з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з вересня 2023р. (півроку назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з вересня 2023р. відповідно до даних, які містить заява представника позивачки від 14.03.2024р., оскільки відповідач своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення шлюбних стосунків) суду не направив. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки ні позовна заява, ні заява представника позивачки від 14.03.2024р. ТА не містять прохання про повернення до прізвища, яке було у позивачки до реєстрації шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved