Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивував тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкана В.Л. перебуває виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., вчиненого 09 червня 2021 року, за реєстровим номер № 118594. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкана В.Л. від 11 жовтня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена за місцем її роботи. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. З довідки з місця роботи ТОВ «Белівер» вбачається, що згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11 жовтня 2021 року з [PERSON] було здійснено стягнення на загальну суму 10658 гривень 20 копійок. В межах виконавчого провадження № [NUMBER] з доходів [PERSON] було стягнуто суму в розмірі 11704 гривні 70 копійок. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на її користь безпідставно набуті кошти у розмірі 11704 гривні 70 копійок. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що на момент вчинення приватним виконавцем виконавчих дій, виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, був чинним. Таким чином, фактично у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача коштів, що були стягнуті з позивача у межах виконавчого провадження до набрання законної сили рішенням суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, між позивачем та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору, що виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 118594 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 15857 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкана В.Л. від 24 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкана В.Л. від 11 жовтня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З позову вбачається, що у рамках зазначеного виконавчого провадження з [PERSON] було стягнуто суму в розмірі 11704 гривні 70 копійок. Зазначене підтверджується довідкою ТОВ «Белівер» та відповіддю на запит приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкана В.Л. від 29 березня 2023 року. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно стягнені кошти у розмірі 11704 гривні 70 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було. За таких обставин, з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером № 118594, вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 11704 гривні 70 копійок відсутня. Таким чином, стягненню з відповідача на користь підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 11704 гривні 70 копійок. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У матеріалах справи міститься ордер на надання правничої (правової) допомоги від [PERSON] на адвоката Цокало Т.М., договір про надання правничої допомоги № 495/18-08-2022 від 18 серпня 2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Цокало Т.М., акт приймання-передачі надання правничої допомоги від 01 травня 2023 року, квитанція № 495-1 від 27 березня 2023 року, детальний опис робіт (наданих послуг) від 01 травня 2023 року. Згідно з частинами 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Стороною відповідача було подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Зазначено, що позивач не зверталась до відповідача із пропозицією мирного врегулювання спору. Крім того, у позивача наявна заборгованість за кредитним договором перед відповідачем. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу є несправедливою, а тому вважає за можливе відшкодування таких витрат у сумі 1000 гривень. Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07 листопада 2019 року по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved