Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

30.01.2024 до суду із вказаним позовом звернувся представник позивачки адвокат Заєць Б.В. (котрий уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 11113717) від 27.01.2024 (а.с. 22). Позов мотивований тим, що [INFO] померла баба позивачки - [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік та дід позивачки - [PERSON] . У свою чергу [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходяться на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Коли позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно, їй було відмовлено у його видачі по причині відсутності правовстановлюючих документів. У інший спосіб позивачка не має можливості оформити дане спадкове майно. Тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , котрий помер [INFO] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася. Натомість її представник - адвокат Заєць Б.В. (котрий уповноважений представляти інтереси позивача на підставі ордеру серії АВ № 11113717) від 27.01.2024 (а.с. 22) подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить судове засідання у вказаній справі проводити у відсутність позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачкою (а.с. 73). Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на адресу суду листа, відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Проти позову селищна рада не заперечує (а.с. 72). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 6) [PERSON] померла [INFO] . Свідоцтвом про укладення шлюбу від 12.02.1997 (а.с. 7) пояснюється зміна прізвища спадкодавця із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про право на спадщину (а.с. 8) [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті своєї дружини [PERSON] , 1938 року народження, котра померла [INFO] . Згідно довідки Літинської державної нотаріальної контори за № 754/02-14 від 11.11.2022 (а.с. 9) [PERSON] , за наявними в Літинській державній нотаріальній конторі даними, є єдиним спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] і до дня смерті була зареєстрована по [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про смерть (а.с. 10) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11) спадкоємцем за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] є його внучка - [PERSON] . Довідкою Літинської державної нотаріальної контори за № 672/02-14 від 20.07.2023 (а.с. 12) зазначається про те, що відповідно до даних спадкової справи № 2/2023 [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витягом з рішення Літинської селищної ради від 25.12.1997 (а.с. 13) [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,842 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарчих споруд по [ADDRESS] . Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 14-18) зазначається про те, що земельна ділянка за адресою [ADDRESS] має кадастровий номер 0522455100:00:002:0928. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 1197/02-14 від 15.12.2023 (а.с. 20) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (земельну ділянку) після смерті [INFO] [PERSON] по причині відсутності правовстановлюючих документів. Також у листі зазначається про те, що померлий [INFO] [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [INFO] [PERSON] .. В ході розгляду справи судом за клопотанням представника позивачки витребувано копії спадкової справи № 321/2022 (а.с. 32-44) та встановлено, що спадкоємцем майна після смерті [INFO] [PERSON] , є її чоловік - [PERSON] , яка прийняв спадщину після смерті дружини (а.с. 43) у виді житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи 2/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 45-62) спадкоємцем за законом є його онука [PERSON] (а.с. 61). Інші спадкоємці за законом [PERSON] (дочка спадкодавця та матір позивачки) відмовилася від прийняття спадщини до майна померлого [INFO] [PERSON] на користь онуки померлого - [PERSON] (а.с. 46). [PERSON] , отримала у спадщину будинок за адресою [ADDRESS] . Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельної ділянки ", є підставою для реєстрації права власності на земельних ділянок цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельної ділянки, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельної ділянки" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельної ділянки, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельної ділянки ", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельну ділянку шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК). Оскільки [PERSON] (баба позивачки) за життя не отримала державного акту на земельну ділянку, хоча земельну ділянку і передано останній у приватну власність, відтак позивач в порядку спадкування за законом після смерті баби (та діда) вправі порушувати питання про успадкування права власності на цю земельну ділянку. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] (а згодом [PERSON] ) належало право приватної власності на земельну ділянку на території селища Літин Вінницького (Літинського) району Вінницької області, а позивачка має намір успадкувати майно померлої баби (діда), проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому з метою захисту майнових прав позивачки, за останньою слід визнати право власності на зазначену земельну ділянку право на яку належало [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняв її чоловік - [PERSON] , у свою чергу після смерті якого 07.01.2023 спадщину прийняла спадкоємець за законом [PERSON] (позивачка у справі). Згідно ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 73) слід залишити за позивачкою [PERSON] .

Outcome: approved