Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Начальник КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] 5661,12 грн заборгованості станом на 01.10.2023 за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на користь КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради надавало відповідачу за її адресою проживання ( [ADDRESS] ) послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення постійно і безперебійно. За даною адресою встановлений засіб обліку води, відповідно до якого і здійснюються нарахування. Відповідач не вносить плату за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, чим завдає значної матеріальної шкоди підприємству. Станом на 01.10.2023 будь-яких заяв про відсутність води у квартирі [ADDRESS] від відповідача на адресу підприємства не надходило, позивачу невідомо про жодні дії, вчинені відповідачем щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, а також із заявою щодо опломбування вхідної запірної арматури відповідач не зверталася. Отже, споживач [PERSON] фактично користувалася і продовжує користуватися послугами КП Дрогобичводоканал. Вважає, що вищевказані обставини є підставою для стягнення боргу в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з інформації по абоненту №12419 [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , з січня 2018 року по грудень 2023 року заборгованість споживача станом на 01.10.2023 становить 5661,12 грн. Останній платіж здійснено у січні 2022 року в сумі 205,44 грн. Борг за 2022 рік становив 205,44 грн. З довідки ЦНАП виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 01.02.2024 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. З вищенаведеного судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] , що надаються КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради, на її ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . КП «Дрогобичводоканал» ДМР є виконавцем послуг централізованого водопостачання, центрального водовідведення та абонентського обслуговування, визначений центральним органом виконавчої влади. У відповідності до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 4,5 ст.14 «Правил про надання послуг з централізованого водопостачання та центрального водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та центрального водовідведення», затверджених 05.07.2019 постановою КМУ, 01.03.2022 КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради опублікував текст Типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на офіційному сайті https://vodokanal-drohobych.com.ua, а з 01.04.2022 вищевказаний Договір вважається чинним укладеним публічним договором приєднання. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Оскільки обов`язок споживача житлово-комунальних послуг, як власника житла, ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. З урахуванням положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690, суд дійшов висновку, що з 01.04.2022 вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення між виконавцем послуг КП «Дрогобичводоканал» ДМР та відповідачем [PERSON] , що розміщений на офіційному веб-сайті КП «Дрогобичводоканал» ДМР, оскільки протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця послуг власники квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрована споживач [PERSON] , не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з іншим виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до договору) сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуг. За таких обставин, на переконання суду, фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (акцептування договору) є вчинення нею, як споживачем, дій, які свідчать про її бажання укласти договір, зокрема, факт отримання послуг, а також користування послугами позивача з 2018 року та внесення оплати за такі. Крім того, жодних заяв на відключення квартири від послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення або про опломбування вхідного вентиля на адресу Водоканалу не надходило, отже фактично послуги надавалися і продовжують надаватися. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, як споживач послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, була зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати КП «Дрогобичводоканал» плату за їх надання. Позивач щомісячно нараховував відповідачу плату за наданні послуги з водопостачання з 2018 року, однак, остання кошти за вказані послуги в повній мірі не сплачувала, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 5661,12 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено уст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положеньст.611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до ст.ст. 67, 68 та 162 ЖК України та у відповідності до «Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-4 від 24.06.2004 року, наймач або власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що відповідач дійсно має борг перед КП «Дрогобичводоканал» ДМР по особовому рахунку № [NUMBER] в сумі 5661,12 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2684 грн. Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved