Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ЄДРПОУ: 25843931) через свого представника звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 08.04.2023 року [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volvo», номерний знак [NUMBER] по трасі М-30, 948 км, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок наїзду було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 38587 грн 56 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, засобами електронного зв`язку надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його місця реєстрації. Проте поштові відправлення повернулися на адресу суду з відміткою у довідці АТ «Укрпошта» - «адресат відсутні за вказаною адресою». Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.03.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з службової записки, складеної провідним інженером з технічного нагляду відділу якості, технічного контролю та нових технологій, 08.04.2023 року на автошляху М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварне - (через м. Вінницю, Кропивницький) км 948+000 сталося ДТП. Водій автомобіля «Volvo S80» з іноземним реєстраційним номером [NUMBER] , не впорався з керуванням та збив опору лінії освітлення. Представниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 08.04.2023 року о 11 год 40 хв [PERSON] , керуючи автомобілем «Volvo S80» іноземний реєстраційний номер [NUMBER] на 948 км автодороги М-30 на території Дніпровського району Дніпропетровської області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та заснув за кермом, внаслідок чого здійснив наїзд на електроопору, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі №175/1849/23 від 20.06.2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Згідно акту демонтажу устаткування, в результаті виникнення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.04.2023 року на автошляху М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварне - (через м. Вінницю, Кропивницький) км 948+000 в ході ДТП було пошкоджено: стояк опори освітлення СК-105-3 - 1 шт., світильники ЖКУ-150 - 4 шт., кабельну лінію, кронштейн освітлюваний чотирирожковий - 1 шт. Пошкоджене устаткування відновленню не підлягає і потребує заміни. Як вбачається з розрахунку Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області, вартість нанесених збитків складає 38587 грн 56 коп. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК Украни, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої позивачу заподіяно матеріальну шкоду. При цьому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не оскаржувалася та набрала законної сили. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що заподіяна матеріальна шкода підлягає відшкодуванню саме відповідачем, у зв`язку з чим позовна заява обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved