Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

В листопаді 2023 року Сєвєродонецький міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю за період з 11.01.2022 року по 06.04.2022 року у розмірі 12 552, 90 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] перебувала на обліку у Сватівському районному центрі зайнятості в статусі безробітного з 11.01.2022 року по 08.08.2022 року. На підставі наданих відомостей та поданих документів безробітній 11.01.2022 року призначено виплату допомоги по безробіттю. Відповідач отримала допомогу по безробіттю за період з 11.01.2022 по 06.04.2022 року. У період отримання допомоги по безробіттю відповідачка на комунікацію виходила своєчасно у призначений час. Остання комунікація відбулася 07.04.2022 року. За результатами інформаційного обміну в Єдиній інформаційно-аналітичній системі Державної служби зайнятості виявлено що [PERSON] . Управлінням соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації Луганської області призначено «Грошове забезпечення прийомного батька (матері)» з 01.12.2018 року по 07.07.2025 року. Відповідно до акту № 2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 08.08.2022 року, встановлено, що у базі даних програмного комплексу Автоматизована система обробки документації отримувачів пенсій та допомог АСОПД-SOC Луганської області є відомості щодо нарахування [PERSON] грошового забезпечення прийомного батька (матері) у базі Управління соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації. Таким чином, за висновком позивача, перебуваючи на обліку у Сватівському районному центрі зайнятості, безробітна не повідомила кар`єрного радника про те, що 01.12.2018 року їй призначено «Грошове забезпечення прийомного батька (матері)», що є порушенням вимог частини 2 статті 36 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Наказом директора Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 17.08.2022 року № 31 взято на облік дебіторську заборгованість - виплачену допомогу по безробіттю відповідачці за період з 11.01.2022 року по 06.04.2022 року в сумі 12 552, 09 грн. 17.08.2022 року відповідачці на електронну пошту igrycaenko@gmail.com надіслана претензія № 689/12-22 та запропоновано добровільно повернути незаконно отриману допомогу по безробіттю протягом 15 календарних днів, проте відповідачка в добровільному порядку на теперішній час кошти не повернула. Відмова в поверненні виплачених коштів, незаконно отриманих відповідачкою змусила позивача звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 18.12.2023 року відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. Судом, з копії персональної картки безробітного № 122522011100006, створеної 11.01.2022 року Сватівським районним центром зайнятості встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку у Сватівському районному центрі зайнятості в статусі безробітного з 11.01.2022 року, відповідачці надано статус зареєстрованого безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з підстав, передбачених ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення». Під час реєстрації відповідачем вказано засоби його зв`язку - мобільний телефон [NUMBER] , електронна адреса: [INFO] . З копії додатку 1 до персональної картки безробітного № 122522011100006 вбачається, що в період отримання допомоги по безробіттю відповідачка на комунікацію виходила своєчасно у призначений час. Остання комунікація відбулася 07.04.2022 року. Відповідно до копії Акту № 2 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 08.08.2022 року, встановлено, що у базі даних програмного комплексу Автоматизована система обробки документації отримувачів пенсій та допомог АСОПД-SOC Луганської області є відомості щодо нарахування [PERSON] грошового забезпечення прийомного батька (матері) у базі Управління соціального захисту населення Сватівської райдержадміністрації. Згідно копії довідки Сєвєродонецького МЦЗ від 14.11.2023 року № 13/02-457 вбачається, що за період з січня 2022 року по квітень 2022 року відповідачка отримала дохід, як допомогу по безробіттю в розмірі 12 552, 90 грн. Наказом директора Сєвєродонецького міського центру зайнятості від 17.08.2022 року № 31, зокрема, взято на облік дебіторську заборгованість - нараховану та виплачену допомогу по безробіттю відповідачці за період з 11.01.2022 року по 06.04.2022 року в сумі 12 552, 90 грн. для здійснення контролю за відшкодуванням дебіторської заборгованості. 17.08.2022 року позивачем видана претензія № 689/12-22 на ім`я [PERSON] та запропоновано добровільно повернути отриману допомогу по безробіттю протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії - незаконно виплачені кошти в сумі 12 552,90 грн. за період з 11.01.2022 року по 06.04.2022 року на відповідний розрахунковий рахунок. Претензія направлена відповідачу на електронну пошту: [INFO] . До теперішнього часу зазначені кошти відповідачкою не повернуті. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначені правові, фінансові та організаційні засади загальнодержавного соціального страхування на випадок безробіття. Пунктом першим статті першої вказаного Закону передбачено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Статтею першою Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Частина друга статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» передбачає, що статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України. У п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. У ч. 3 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» зазначено, що допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в Державній службі зайнятості. Частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані: інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону «встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг». Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати відповідно до Закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Пунктами 18, 19 частини 2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення», передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи. Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, передбачено, що у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. За ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У зв`язку з тим, що відповідачка під час звернення не повідомила центр зайнятості про те, що їй призначено «Грошове забезпечення прийомного батька (матері)», суд приходить до висновку, що відповідачці безпідставно нараховано та виплачено допомогу по безробіттю за період з 11.01.2022 року по 06.04.2022 року в сумі 12 552, 90 грн. Суд вважає, що дії відповідачки є недобросовісними, оскільки при реєстрації її безробітною територіальним центром зайнятості остання не проінформувала центр про те, що отримує «Грошове забезпечення прийомного батька (матері)». При цьому з правами та обов`язками безробітної ознайомлена та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. При ухваленні рішення суд приймає до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у справі № 545/164/17 (постанова від 26 вересня 2018 року) про те, що неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною, свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення. Отже, неповідомлення відповідачкою обставин, яка не дає право для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та є підставою для стягнення суми виплаченої допомоги. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Враховуючи наведене, добросовісність безробітного полягає у своєчасному повідомленні відповідного центру зайнятості про втрату ним права на отримання допомоги по безробіттю. Отже, враховуючи відсутність доказів повернення відповідачкою позивачеві виплачених сум допомоги по безробіттю, підтвердження матеріалами справи сум, виплаченої допомоги, - підлягають поверненню незаконно отримані кошти у розмірі 12 552, 90 грн. Також, суд з цього приводу наголошує, що правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідачку. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2684,00 грн, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved