Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] 27 грудня 2023 року звернулися до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті ДТП. Позивачі просять стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] матеріальну шкоду завдану в результаті ДТП в розмірі 5 242.89 грн та моральну шкоду в розмір 100 000.00 грн, стягнути із [PERSON] в користь [PERSON] як законного представника потерпілого малолітнього [PERSON] моральну шкоду в розмір 100 000.00 грн, а також стягнути з із [PERSON] в користь [PERSON] понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору. В обгрунтування позовної заяви вказують, що за фактом ДТП слідчим СВ Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області було відкрито кримінальне провадження і відповідачу [PERSON] на досудовому слідстві було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та в подальшому обвинувальний акт за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України було скеровано до суду. Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року у справі № 446/1413/20 встановлено, що [PERSON] , 28 травня 2020 року близько 17.00 год, керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT 35» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням «Львів-Луцьк» в с. Ременів, Кам`янка-Бузького (Львівського) району Львівської області в напрямку м. Луцьк, грубо порушив вимоги пункту 1.10. Розділу 1 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, в частині визначення терміну «небезпека для руху», яким передбачено, що зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитись, окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу назустріч загальному потоку, підпункту «б» пункту 2.3.Розділу 2, яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу,технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та пункту 12.3 Розділу 12, яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з задньою частиною попутного автомобіля «Dacia Sandero» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду нього у попутньому напрямку по правій смузі та зупинився з ввімкненим лівим сигналом повороту для виконання маневру повороту ліворуч. Внаслідок вказаного удару, автомобіль марки Dacia Sandero» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] виїхав на зустрічну смугу руху та розвернувся передньою частиною в напрямку м.Львів, де в останній врізався автомобіль марки «Mercedes-Benz 711D д. н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в напрямку м. Львів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Dacia Sandero» н.з. [NUMBER] , [PERSON] , 2012 р.н. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки, закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі змішенням. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. Таким чином, [PERSON] порушив правила безпеки дорожнього руху, вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Ухвалою суду, на підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження, внесене 28.05.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12020140220000225 про обвинувачення [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Позивачі зазначають, що внаслідок ДТП позивач [PERSON] , яка пасажир автомобіля «Dacia Sandero» д.н.з. [NUMBER] , отримала тілесні ушкодження у вигляді поверхневих травм грудної клітки, живота, нижньої частини спини і тазу, іншого поєднання поверхневих травм, захоплюючих декілька областей тіла, вивих, розтягування та перенапруження капсульно-зв`язкового апарату, суглобів, охоплюючих область голови та шиї. В результаті ДТП позивачу [PERSON] було завдано як матеріальної (майнової), так і моральної шкоди. Завдана матеріальна шкода полягає в тому, що після ДТП [PERSON] з 28.05.2020 по 02.06.2020 знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП ЛШМД м. Львова, що засвідчено випискою з медичної карти стаціонарного хворого. За час знаходження у лікарні її було скеровано для проведення магніторезонансної комп`ютерної томографії, за проведення якої вона оплатила 1 800.00 грн та на придбання ліків нею було витрачено 3 442.89 грн, що підтверджується касовими товарними чеками. Від так, стверджує, що сума коштів у розмірі 5 242.89 грн (3 442.89 грн + 1 800.00 грн) підлягає стягненню із відповідача. Вказують, що завдана позивачам моральна шкода полягає в тому, що в результаті ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження, а син позивачів [PERSON] з28.05.2020 по 30.05.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП міська клінічна лікарня м. Львова, оскільки отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забій грудної клітки справа, що засвідчено випискою з медичної карти стаціонарного хворого. Відповідно вони перенесли фізичний біль та глибокі душевні страждання у зв`язку із ушкодженням здоров`я та необхідністю лікування, що призвело до вимушених змін в їхньому житті та житті їхньої сім`ї. Необхідним був тривалий час для відновлення їхнього психологічного стану. Зважаючи на наведене просять позовну заяву задовольнити. Ухвалою суду від 28 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 05 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року відкладено судове засідання на 20 березня 2024року о 09:30 год. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, однак їхній представник адвокат Лущанець М.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Клопотань про відкладення розгляду справи, чи будь-яких інших також не подано. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку представника позивачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Із Витягу із ЄРДР вбачається, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України 28 травня 2020 року слідчим були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020140220000225 та [PERSON] було повідомлено про підозру. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29 листопада 2023 року у справі № 446/1413/20, провадження № 1-кп/444/143/2023, встановлено, що [PERSON] 28 травня 2020 близько 17.00 год.,керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT 35» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням «Львів-Луцьк» в с. Ременів, Кам`янка-Бузького (Львівського) району Львівської області в напрямку м. Луцьк, грубо порушив вимоги пункту 1.10. Розділу 1 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, в частині визначення терміну «небезпека для руху» яким передбачено, що зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитись, окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу назустріч загальному потоку, підпункту «б» пункту 2.3.Розділу 2 яким передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановою, відповідно реагувати на її зміну,стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу,технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та пункту 12.3 Розділу 12 яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, допустив зіткнення з задньою частиною попутного автомобіля «Dacia Sandero» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду нього у попутньому напрямку по правій смузі та зупинився з ввімкненим лівим сигналом повороту для виконання маневру повороту ліворуч. Внаслідок вказаного удару, автомобіль марки Dacia Sandero» н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] виїхав на зустрічну смугу руху та розвернувся передньою частиною в напрямку м.Львів, де в останній врізався автомобіль марки «Mercedes-Benz 711D д. н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в напрямку м. Львів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Dacia Sandero» н.з. [NUMBER] , [PERSON] , 2012 р.н. отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки,закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі змішенням. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. Таким чином, [PERSON] порушив правила безпеки дорожнього руху, вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Вищезазначеною ухвалою суду постановлено: "Клопотання обвинуваченого [PERSON] - задовольнити. На підставі ст. 49 КК України, обвинуваченого [PERSON] звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, внесене 28.05.2020 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12020140220000225 про обвинувачення [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Цивільний позов цивільного позивача - [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] до цивільного відповідача - обвинуваченого [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- залишити без розгляду. Роз`яснити цивільному позивачу- потерпілому [PERSON] , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства." Ухвала суду набрала законної сили 07.12.2013. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 01 грудня 2023 року у справі № 446/1413/20, провадження № 1-кп/444/143/2023, постановлено: " Виправити описку в ухвалі Жовківського районного суду Львівської області від 29.11.2023 року у кримінальному провадженні № 12020140220000225 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: у вступній частині замість «у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст.125 КК України» вважати правильним запис «у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України»; у резолютивній частині абзац п`ятий викласти в наступній редакції : "Роз`яснити цивільному позивачу - [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства." Ухвала суду про виправлення описки набрала законної сили 09 грудня 2023 року. Із копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого МВ РАЦС Львівського міського управління юстиції, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , тобто позивачі у справі. Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 13222 від 01.06.2020 вбачається, що хвора [PERSON] 28.05.2020 надійшла у стаціонар із діагнозом: поверхневі травми грудної клітки, живота, нижньої частини спини тазу, вивихи, розтягування і перенапруження капсульно-зв`язкового апарату суглобів, захоплюючи область голови та шиї, та була виписана із стаціонару 02.06.2020. Із висновку експерта КЗ ЛОР ЛОБСМЕ №109/20, наданого на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні № 12020140220000225 від 28 травня 2020 року, вбачається, що згідно медичної карти стаціонарного хворого № 13222 та при огляді потерпілої [PERSON] було виявлено: забій грудної клітки, синець в поперековій ділянці справа, садна на спинці носа. Вказані ушкодження могли утворитись 28 травня 2020 року від дії частин салону автомобіля при ДТП описаної у фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Експертиза почата 02.06.2020 та закінчена 12.06.2020. Із протоколу обстеження від 22 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] було проведено магнітно-резонансну томографію попереково-крижового відділу хребта та надано висновок: сколіоз, випинання м/х диску на рівні L4-L5-S1, спондилоартроз. Із виписного епікризу з медичної карти № 4648 відділення нейрохірургії КНП "Міська дитяча клінічна лікарня м. Львова" вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був госпіталізований 28 травня 2020 року із діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин волосистої частини голови, забій грудної клітки справа зі скаргами на головний біль, блювання, біль в ділянці грудної клітки справа. Травму отримав внаслідок ДТП та бригадою ШМД був доставлений в МДКЛ та госпіталізований у хірургіне відділення. Виписаний 30.05.2020. Із висновку експерта КЗ ЛОР ЛОБСМЕ №123/20, наданого на підставі постанови слідчого у кримінальному провадженні № 12020140220000225 від 28 травня 2020 року, вбачається, що згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 4648 у дитини [PERSON] були виявлені: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин волосистої частини голови, забій грудної клітки справа, синець в ділянці грудної клітки справа. Вказані ушкодження могли утворитись від контакту з виступаючими частинами салону автомобіля при зіткненні його з іншим транспортним засобом при обставинах вказаних в фабулі постанови і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Експертиза почата 02.06.2020 та закінчена 12.06.2020. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Понесення позивачем [PERSON] витрат на суму 5242.89 грн на купівлю ліків та проведення МРТ підтверджується наданими позивачем копіями фіскальних та товарних чеків на вказану суму. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою потерпілій [PERSON] , є безпосередній зв`язок, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 5242.89 грн підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 3 роз`яснень Верховного Суду України, сформульованих у ПП ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків». Позивачі стверджують, що внаслідок ДТП їм було спричинено моральну шкоду, яка виявилася у порушенні їхнього звичайного ритму життя, ушкодженні здоров`я та лікуванні [PERSON] та дитини [PERSON] , відновленні їхнього психологічного стану. Таким чином, беручи до уваги встановлену судом винуватість відповідача у вчиненні ДТП за участю потерпілих, враховуючи наявність причинного зв`язку між шкодою заподіяною внаслідок ДТП і протиправним діянням відповідача, що спричинили ДТП, в результаті чого потерпілим було завдано моральних, психічних та душевних переживань, що негативно вплинуло на їх звичайний уклад життя, та спричинило виникнення моральної (немайнової) шкоди, суд вважає, що реальною, розумною і справедливою, на погляд суду, буде сума моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача [PERSON] в розмір 25 000.00 грн та в користь позивача [PERSON] як законного представника потерпілого малолітнього [PERSON] в розмір 25 000.00 грн. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог. Згідно приписів ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 554.00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог позивачів.

Outcome: partial