Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

15 лютого 2022\~року позивач\~звернулась до\~суду із\~позовом до\~відповідача,\~в якому просила суд:\~ -визнати квартиру [ADDRESS] , загальною площею 53,9 кв.м.; земельну ділянку - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 148,4 кв.м. незавершеного будівництвом, побудованого на цій земельній ділянці - спільною сумісною власністю подружжя. - в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] визнати право особистої власності на: - 2/3 частини житлового будинку загальною площею 148,4 кв.м. та земельної ділянки - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, за адресою: [ADDRESS] ; 2/3 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 49,70 кв.м., житловою площею - 30,00 кв.м. за [PERSON] . - 1/3 частину житлового будинку загальною площею 148,4 кв.м. та земельної ділянки - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, за адресою: [ADDRESS] ; 1/3 частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 49,70 кв.м., житловою площею 30,00 кв.м. за [PERSON] . Також позивач просила суд стягнути на її користь з [PERSON] , понесені нею судові витрати. Свій позов обґрунтовувала тим, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 1999 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року, що набрало чинності, шлюб був розірваний. Від шлюбу мають трьох дітей, які проживають з позивачем: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі ними було набуто наступне нерухоме майно: - двохкімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,7 кв.м, зареєстрована Київським міським бюро технічної інвентаризації 03 березня 2000 року за № 788 - вартістю 1178308 гривень; -земельна ділянка площею 0,20 га - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, місце розташування якої: [ADDRESS] ; - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами - незавершене будівництво, ступінь будівельної готовності незавершеного будівництвом житлового будинку становить 97,07 %. Ступінь будівельної готовності господарських будівель та споруд - 100%, вартість 3355091 гривень. Будинок є об`єктом спільної сумісної власності та також може підлягати поділу між сторонами, оскільки побудований в період шлюбу на вищевказаній земельній ділянці. При проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відбувається лише офіційне визнання і підтвердження державою факту набуття нерухомого майна, але цей факт набуття може мати місце до самої державної реєстрації права. Позивач зазначила, що відповідач жодного разу після розлучення ні до дітей, ні за місцем реєстрації його у спірній квартирі, ні в будинку не з`являвся, в наявності його речей там немає. Аліменти на дітей за рішенням суду також не сплачує, має заборгованість по їх сплаті, а тому просила відступити від рівності часток при поділі майна подружжя, із врахуванням правової позиції Верховного Суду у справі за № 456/828/17. 03 червня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 09 вересня 2022 року. 04 серпня 2022 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилався на те, що 16 квітня 1999 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського району м. Києва за актовим записом 367. У період шлюбу подружжя набуло право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Пухівської сільської ради від 15.09.2009 № 902-24-5. На цій земельній ділянці було побудовано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 02.03.2000 року подружжя придбало за договором купівлі-продажу квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 12.08.2021 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/13542/20 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Представник відповідача\~зазначив,\~що беручи\~до уваги,\~що за\~час перебування\~у шлюбі\~сторонами було\~спільно нажито\~нерухоме майно\~за спільні\~сумісні кошти\~та за\~спільної праці\~подружжя, таке нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності, а тому поділ такого нерухомого майна має відбуватися у рівних частках відповідно до положень та принципів СК України. Звертає увагу, що між сторонами не було укладено шлюбного договору щодо порядку поділу спільно нажитого майна, а також не було досягнуто домовленості щодо такого поділу, - тому частка нерухомого майна подружжя при поділі має бути рівною (1/2) між сторонами у відповідності до ст. 69,70 СК України та ст. 372 ЦК України, а не як заявляє позивач у позовних вимогах. Позивач, в силу покладених на неї обов`язку ст. 81 ЦПК України, не доводить належними та допустимими доказами (або не зазначає у позовній заяві, що такі докази будуть надані суду пізніше), що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує або не забезпечував їх неповнолітніх дітей необхідним харчуванням, одягом, не піклується про їх навчання, ухиляється від сплати аліментів, не бере участь у додаткових витратах на дітей, не надає кошти на сплату частки житлово-комунальних послуг. Більш того, позивач не надала будь-яких доказів щодо обставин, що мають істотне значення, зокрема, що відповідач не дбав і не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні малолітніх дітей, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Наявність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не вказує та не може вказувати безпосередньо на умисне ухилення відповідача від участі в утриманні малолітніх дітей, при цьому відповідач несе іншу відповідальність перед позивачем у вигляді можливого стягнення пені за прострочення сплати аліментів, притягнення до адміністративної та/або кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів. Також позивач не довела, що розмір аліментів, який вона одержує на утримання дітей, які проживають з нею, недостатній для забезпечення їх фізичного, духовного розвитку та лікування. Посилання позивача на заборгованість відповідача зі сплати аліментів як на підставу для відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності є, фактично, з боку позивача, певною мірою притягнення до відповідальності відповідача за наявність такої заборгованості. Також, сама по собі наявність заборгованості відповідача зі сплати аліментів не може абсолютно свідчити про наявність підстав для відступлення судом від рівності часток у спільній сумісній власності, так само як і проживання дитини разом із матір`ю. Окремо представник відповідача звернув увагу суду на те, що заборгованість за аліментами на час розгляду справи є незначною (35346,99 грн. при поділі нерухомого майна загальною вартістю більше 3 мільйонів грн.), а тому наявність такої заборгованості не може бути підставою та основним доказом щодо відступлення рівності часток у спільній сумісній власності в силу її незначності у порівнянні із загальною вартістю нерухомого майна, а тому така сума заборгованості не є тими істотними обставинами, за фактичних обставин справи, які б давали правові підстави для відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності. Також, підкреслює, що відповідач отримав 3 групу інвалідності, яка певною мірою ускладнила виконання відповідачем його батьківських обов`язків по сплаті аліментів. Проте відповідач докладає усіх зусиль задля погашення заборгованості та подальшої вчасної сплати аліментів на дітей. Тобто у відповідача була присутня поважна причина щодо відсутності самостійного доходу, і як наслідок тимчасове ускладнення по несплаті аліментів - це є обставиною, що має істотне значення для розгляду даної справи відповідно до п.п.4- 5 п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11. Таким чином, із врахуванням фактичних обставин, вважає, що у суду відсутні підстави для відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності подружжя так і загалом задоволення позовних вимог позивача у визнання за нею права власності на 2/3 житлового будинку, земельної ділянки та квартири, а зазначені об`єкти спільної сумісної власності підлягають поділу у рівних частках між сторонами (1/2) в силу презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності та недоведеності підстав від їх відступлення. 09 вересня 2022 року позивач подала до суду позовну заяву в новій редакції, в якій просила суд:визнати квартиру [ADDRESS] , загальною площею 53,9 кв.м.; земельну ділянку - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 148,4 кв.м. незавершеного будівництвом, побудованого на цій земельній ділянці; автомобіль DAEWO Lanos, р. номер [NUMBER] ; автомобіль КІА Sportagе, р. номер [NUMBER] ; автомобіль МITSUВІSНІ Раjerо, р. Номер [NUMBER] - спільною сумісною власністю подружжя. В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя [PERSON] та [PERSON] визнати право особистої власності на: - 2/3 частини житлового будинку загальною площею 148,4 кв.м. та земельної ділянки - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; - 1/3 частину житлового будинку загальною площею 148,4 кв.м. та земельної ділянки - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; - квартиру [ADDRESS] , загальною площею 53,9 кв.м. за [PERSON] ; - автомобіль КІА Sportagе, р. номер [NUMBER] залишити за [PERSON] ; -\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~компенсацію в\~розмірі 1/2 частки відчужених ним автомобілів DAEWO Lanos, р. номер [NUMBER] та МITSUВІSНІ Раjerо, р. номер [NUMBER] в сумі - 281589,00 грн. Окрім вищенаведеного представник позивача посилалась на те, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі ними було придбано наступне нерухоме майно: - двохкімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,7 кв.м, зареєстрована Київським міським бюро технічної інвентаризації 03 березня 2000 року за№ 788 - вартістю 1178308 гривень: -земельна ділянка площею 0,20 га - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, місце розташування якої: [ADDRESS] та будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами - незавершене будівництво, ступінь будівельної готовності незавершенного будівництвом житлового будинку становить 97,07 %, ступінь будівельної готовності господарських будівель та споруд - 100%, вартість - 3355091 гривень; - автомобіль DAEWO Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] ; - автомобіль КІА Sportagе 2.0D ХS 4WD 50dr 6А/Т. VІN U5YРK813DGL011990; - автомобіль МITSUВІSНІ Раjerо, VІN JMBLYV98WDJ001288, р. номер [NUMBER] . Відповідно до довідки про надання інформації від 18.02.2022 року, яка була отримана позивачем після пред`явлення первісного позову до суду, автомобілі DAEWO Lanos, р. н. [NUMBER] та МITSUВІSНІ Раjerо, р. номер [NUMBER] , які були зареєстровані на ім`я відповідача, були ним продані та перереєстровані на інших осіб. Своєї згоди на відчуження зазначених автомобілів позивач не надавала. Згідно здійсненої оцінки ринкова вартість автомобілів складає: DAEWO Lanos 80454,00 грн., МITSUВІSНІ Раjerо 943200,00 грн. та автомобіля КІА Sportagе - 394956,00 грн. 07 лютого 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, пояснення надала аналогічно викладеним у новій редакції позовної заяви, із врахуванням рішення Деснянського районного суду м.Києва у справі № 754/18485/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив відмовити, врахувати те, що у суду відсутні підстави для відступлення від рівності часток у спільній сумісній власності подружжя, так і загалом задоволення позовних вимог позивача у визнання за нею права власності на 2/3 житлового будинку, земельної ділянки, а зазначені об`єкти спільної сумісної власності підлягають поділу у рівних частках між сторонами (1/2) в силу презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності та недоведеності підстав від їх відступлення. Щодо позовних вимог по рухомому майні просив суд врахувати, що автомобіль КІА Sportagе - 394956,00 грн. набутий спільно подружжям, а тому в разі задоволення вимог позивача в цій частині, стягнути на його користь компенсацію в розмірі частини вартості автомобіля. Пояснення надав аналогічно викладеним у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові докази у справі, встановивши обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 1999 року. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 серпня 2021 року шлюб був розірваний. Під час спільного проживання у сторін народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Під час перебування в зареєстрованому шлюбі сторони набули наступне нерухоме майно: - двохкімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 49,7 кв.м, зареєстрована Київським міським бюро технічної інвентаризації 03 березня 2000 року за № 788 - вартістю 1178308 гривень, що підтверджується договором купівлі-продажу, серії АВІ №590970, зареєстрованого в реєстрі №9-1747; -земельна ділянка площею 0,20 га - кадастровий номер 3221286801:01:066:0016, місце розташування якої: [ADDRESS] ; - побудуваний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами - незавершене будівництво, ступінь будівельної готовності незавершенного будівництвом житлового будинку становить 97,07 %, ступінь будівельної готовності господарських будівель та споруд - 100%, вартість - 3355091 гривень; - автомобіль DAEWO Lanos, реєстраційний номер [NUMBER] ; - автомобіль КІА Sportagе 2.0D ХS 4WD 50dr 6А/Т. VІN U5YРK813DGL011990; - автомобіль МITSUВІSНІ Раjerо, VІN JMBLYV98WDJ001288, р. номер [NUMBER] . 07 червня 2023 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя задоволено, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу майна подружжя, а також визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу майна подружжя. 07 вересня 2023 року ухвалою Деснянського районного суду м.Києва виправлена описка в абзацах 2,3 резолютивної частини рішення Деснянського районного суду м. Києва, а саме виправлено номер квартири з [ADDRESS] . Рішення Деснянського районного суду м.Києва виконано, про що наданий Витяг з Державного реєстру речових прав від 10.10.2023 року. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 28 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] , покупець купила земельну ділянку площею 0,2000 га кадастровий номер 3221286801:01:066:0016 у межах за планом, місце розташування земельних ділянок [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловол С.М., та зареєстрований в реєстрі за №1085. Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами виготовлений 17 грудня 2020 року(інвентаризаційна справа № 1220039), що знаходиться за адресою [ADDRESS] , побудований на земельні ділянці згідно акту на землю. На земельній ділянці розташований: житловий будинок А, альтанка - Б, навіс В, колонка № 1, огорожа № 2-4. Як вбачається\~із висновку\~експерта за\~результатами проведення\~оціночно-будівельного\~дослідження від\~14\~лютого 2022\~року за\~№ 4-22/д,\~ступінь будівельної\~готовності незавершеного\~будівництвом житлового\~будинку за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~становить 97,07\~%; ступінь будівельної\~готовності господарських\~будівель та\~споруд за\~адресою;\~ [ADDRESS] \~становить 100\~%;ринкова вартість незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , на час проведення експертизи, без врахування вартості земельної компоненти, становить 3355091 (три мільйони триста п`ятдесят п`ять тисяч дев`яносто одна) грн. Відповідно до листа від 24 січня 2023 року за № 31/26-Г-33 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС ТЗ марки DAEWO Lanos,2004 року на імя [PERSON] був зареєстрований 27.05.2004 року, а ТЗ МITSUВІSНІ Раjerо, 2013 року випуску зареєстрований на ім`я [PERSON] 11.04.2017 року. Відповідно до довідки про надання інформації від 18.02.2022 року Територіального сервісного центру МВС № 8044 (ТСЦ МВС № 8044): - автомобіль DAEWO Lanos, 2004 року випуску, перебуває на реєстраційному обліку в ТСЦ № 6841 РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій області на ім`я гр. [PERSON] . Дата перереєстрації- 15.10.2020. Підстава перереєстрації- ДКП укладений у СГ від 15.10.2020 №14989. -автомобіль марка MITSUBISHI, моделі PAJERO WAGON, 2013 року випуску, перебуває на реєстраційному обліку в ТСЦ № 8047 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві на ім`я гр. [PERSON] . Дата перереєстрації - 25.11.2020. Підстава перереєстрації- ДКЦ укладений в ТСЦ від 25.11.2020 №8047/2020/2312871. -автомобіль марка КІА, моделі SPORTAGE, 2015 року випуску, номерний знак [NUMBER] , перебуває на реєстраційному обліку в ТСЦ №8044 РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві на ім`я гр. [PERSON] . Дата реєстрації- 21.10.2016. Підстава реєстрації- ВМД від 28.12.2015 №100270001/2016/230035 та ДКП укладений у СГ від 13.10.2016 №214273-Y02850. Як вбачається із наданих висновків про вартість майна від 22.07.2022 року наданого ТОВ Компанія Доксіті ринкова вартість автомобілів складає: -DAEWO Lanos 2004 року випуску 80454,00 грн. -МITSUВІSНІ Раjerо 2013 року випуску 943200,00 грн. -КІА Sportagе 2015 року випуску - 394956,00 грн. Також із матеріалів справи вбачається, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.02.2022 року АСВП № 67116870, згідно судового наказу Деснянського районного суду м.Києва № 754/13542/20 від 30.09.2021 року про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 14.12.2020 року і до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року включно, взалежності від того, яка подія настане першою, заборгованість станом на 01 лютого 2023 року становить 44145 грн. 76 коп. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.02.2023 року ВП № 67117109/11, згідно виконавчого листа Деснянського районного суду м.Києва № 754/13542/20 від 30.09.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частина з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.12.2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття розмір заборгованості станом на 01.02.2023 року склав 106786 грн. 95 коп. Згідно розрахунку заборгованості від 01.03.2024 року заборгованість склала станом на 29.02.2024 року 176350 грн. 83 коп. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 30.11.2023 року АСВП № 67116870, згідно судового наказу Деснянського районного суду м.Києва № 754/13542/20 від 30.09.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.12.2020 року і до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року, включно, взалежності від того, яка подія настане першою, загальний розмір заборгованості станом на 30.06.2022 року становить 20541 грн. 76 коп. 16 травня 2023 року рішенням Деснянського районного суду м.Києва у справі № 754/12228/22 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00грн (три тисячі п`ятсот гривень) щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення [PERSON] 23 років, починаючи з 02.05.2022 року, а також стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн. За вказаним рішенням суду, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 72283290/11 від 01.09.2024 року, заборгованість склала станом на 29.02.2024 року 68270 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч.1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України). Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і інші обставини. Згідно з положеннями частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, суд при вирішенні питання відступлення від рівності часток подружжя, враховує те, що позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження обставин, що мають істотне значення для справи, як підстави для відступлення від засад рівності часток, а сам факт наявної заборгованості по аліментам в розмірі 176350 грн. 83 коп., не є обгрунтованою підставою для визнання за позивачем права на 2/3 частки спірного майна, як незавершеного будівництвом будинку, так і земельною ділянкою вартість 2/3 частин яких складає 2448060 грн. 67 коп. Стаття 321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319\~цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: partial