Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представник [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» про визнання недійсним одностороннє розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та зобов`язання вчинити дії. Заява мотивована тим, що між Позивачем, [PERSON] (по тексту договору Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» - Відповідач, ( по тексту договору - Продавець) 26 лютого 2014 року було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав № CMI\\01\\169 (надалі-Договір). Відповідно до п.2.1. Договору Продавець продає, а Покупець покупає Майнові права на Об?єкт нерухомості в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Розділом 4 Сторони визначили порядок розрахунків по Договору. у відповідності до п. 4.1 Договору вартість майнових прав 1 м-2 Об?єкту нерухомості складає 7 500 грн. 00 копійок, в тому числі ПДВ 20 % - 1 250 грн. Пунктом 4.2. Договору визначено, що орієнтовна загальна вартість майнових прав на об?єкт нерухомості в день укладення Договору складає 510 300 гривень. 00 копійок, в тому числі ПДВ - 20 % - 85 050 гривень. 00 копійок. Пунктом 4.3. Договору визначено зобов`язання Покупця у строк до 20 березня 2017 року сплатити Продавцю суму коштів, визначену у п. 4.2. Договору в порядку: перший платіж - здійснюється до 28 лютого 2014 року в розмірі 79 560 гривень. 00 копійок; оплату другого платежу до 30 березня 2014 року в розмірі 73 530 гривень. 00 копійок. Пунктом 4.3.3. зазначено, що грошова сума в розмірі 357 210 гривень 00 копійок, у тому числі ПДВ 20 % - 59 535 гривень 00 копійок, сплачується рівними платежами до кожного 20 числа місяця протягом 36 місяців, починаючи з квітня 2014 року у розмірі, що буде дорівнювати оплаті не менше 9 922 грн. 50 копійок у тому числі ПДВ 20 % - 1653 гривні 75 копійок. Відповідно до п. 4.4. Договору у разі невиконання Покупцем будь-якого платежу, передбаченого п. 4.3. Договору, Договір вважається розірваним у односторонньому порядку з ініціативи Продавця на умовах, викладених у п. 8.4. цього Договору. На виконання наведених вище обов?язків, Позивачем було перераховано на рахунок Відповідача з 27.02.2014 року по 05.08.2016 року 377 326 гривень. 00 копійок. 26.12.2017 та 30.01.2018 Позивачем, на виконання взятих на себе зобов`язань, будо здійснено проплату грошових сум у розмірі 20 000 гривень. 00 копійок. При цьому, перерахування грошових коштів було здійснено Позивачем реквізити, що вказані у Договорі у розділі Реквізити Сторін. Одночасно, з публічних джерел інформації, Позивачу стало відомо про ту обставину, що Головним слідчим управлінням НІ України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №12012110060000120, внесеному до ЄРДР 26.11.2012 за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень передбачених ст. 356, ч. 3,4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 382, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 190 КК України. Як зазначає Позивач, серед іншого, вказаним провадженням встановлено, що службові особи групи компаній «Укогруп», діючи в складі організованої групи, самовільно, всупереч встановленому порядку, на території міста Києва зайняли земельні ділянки та незаконно розпочали на них самовільне будівництво житлових та офісно-торгово-житлових комплексів, а саме: 18. ЖК «Молодіжна ініціатива» (вуд. С. Руданського, 9-А). В кримінальному провадженні вищевказані завершені та незавершені будівництва житлових, офісних та торгово-розважальних комплексів, будівництво яких розпочато та здійснюється під керівництвом їх фактичного володільця - без відповідної дозвільної документації та з численними порушеннями, визнано речовими доказами. Наведені обставини викладені у численних ухвалах, що винесені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі ст. 170 КПК України слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва, якими накладено накладено арешти на майно - завершені та незавершені об?єкти будівництва житлових, офісно-торгово-розважальних комплексів та на рахунки вищеназваних юридичних осіб. Позивач зазначає, що за наведених обставин будівництво було фактично зупинено, рахунки відповідача заарештовані. Наведені обставини є загальновідомими та не потребують доведення, оскільки вся інформація щодо відкритих та наявних кримінальних проваджень знаходиться у відкритому доступі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/79864328#). Саме тому, як зазначено Позивачем були перенесені терміни виконання свої грошових зобов?язань, позаяк Відповідач, як сторона за договором не вчиняла жодних дій, передбачених договором, а невідповідності процес будівництва припинився внаслідок його вимогам чинного законодавства України. Відповідно до правової кваліфікації, що була надана у кримінальному досудовому провадженн №12012110060000120 дії відповідальних осіб Відповідача мають ознаки вчинення ахрайських дій. Варто зауважити, що вказане кримінальне провадження не закрито і станом на момент подання позову. Вказані події щодо зупинення будівництва тa зупинення виконання Відповідачем взятих на себе зобов?язань тривали у часі декілька років. Тільки у 2018 році земельна ділянка під будівництвом офіційно була переоформлена на іншу юридичну особу. Інформація про цю обставину стала відомою з публічних джерел Станом на момент подання позову об?єкт інвестування недобудований. Термін здачі об?єкта в експлуатацію не відомий. На думку Позивача, наведене свідчить, що Відповідач, як сторона за договором, прострочила виконання взятих на себе зобов?язань на досить тривалий термін. Окрим того, Позивачу, з публічних інформативних джерел також стало відомо про ту обставину, що у зв?язку з грубими порушеннями містобудівної діяльності, дозвіл на будівельні роботи Відповідачу було анульовано. У 2017 році, після того, Позивач, для прояснення обставин щодо подальшого продовження відносин та за наданням інформації звернувся до офісу Відповідача, де посадові особи (бухгалтерія) повідомили Позивачу ту обставину, що рахунок підприємства було заарештовано - перерахування грошових коштів є неможливим. Про зміну обставин та наявність нових реквізитів Позивачу повідомлять ізніше. Позивач зазначає, що Відповідачем, в порушення умов договору, жодного разу офіційним шляхом не було повідомлено Позивача про наявні обставини. Крім того, ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива» без відома та згоди інвестора, не були передані зобов?язання за договором на користь ТОВ «Парк Хіллс», яке, у свою чергу, лише 30 листопада 2018 року отримало дозвіл на проведення будівельних робіт. Позивач зазначає, що наведена зміна обставин також жодним способом не було доведена до Позивача, що є безумовно порушенням умов договору відносно негайного повідомлення іншої Сторони Договору про зміну обставин та зміну суб?єктів ( сторін ) за договором та передачу їм частини зобов?язань від Відповідача. У 2019 року під час відвідування Позивачем офісу посадовими особами Відповідача ( бухгалтерія) Позивачу були передані нові реквізити на сплату грошових сум. 21.08.2019 року Позивачем було сплачено на вказані реквізити грошову суму у розмірі 113 000,00 грн. Таким чином, станом на 21.08.2019 року грошова сума, що перераховано Покупцем на виконання взятих на себе зобов?язань складає 510 326 / п?ятсот десять тисяч триста двадцять шість ) гривень 00 копійок. 22.08.2019 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою та повідомив про сплату грошової суми та виклав прохання щодо надання довідки про 100 % оплату майнових прав. Позивач зазначає, що зобов`язання за договором №СМІ/01/169 від 26.02.2014 були виконані ним в повному обсязі, сплачено в загальному розмірі 510 300, 00 грн. Однак, будівництво об`єкту незавершене, будинок не введений в експлуатацію в строк, передбачений умовами договору. Між тим, у разі невиконання взятих зобов`язань, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту прав є правом для одностороннього розірвання договору купівлі-продажу майнових прав. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2021, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, в адрес суду представник позивача направила заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, у встановленому законом порядку відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 26 лютого 2014 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №CMI/01/169 (копія наявна в матеріалах справи). Відповідно до п.2.1. Договору Продавець продає, а Покупець покупає Майнові права на Об?єкт нерухомості в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Розділом 4 Сторони визначили порядок розрахунків по Договору. у відповідності до п. 4.1 Договору вартість майнових прав 1 м-2 Об?єкту нерухомості складає 7 500 ( сім тисяч п?ятсот ) грн. 00 копійок, в тому числі ПДВ 20 % - 1 250 грн. Пунктом 4.2. Договору визначено, що орієнтовна загальна вартість майнових прав на об?єкт нерухомості в день укладення Договору складає 510 300 ( п?ятсот десять тисяч триста ) гривень. 00 копійок, в тому числі ПДВ - 20 % - 85 050 гривень. 00 копійок. Пунктом 4.3. Договору визначено зобов`язання Покупця у строк до 20 березня 2017 року сплатити Продавцю суму коштів, визначену у п. 4.2. Договору у наступному порядку: - Перший платіж - здійснюється до 28 лютого 2014 року у розмірі 79 560 (сімдесят дев?ять тисяч п?ятсот шістдесят гривень. 00 копійок. - Пунктом 4.3.2 передбачено оплату другого платежу до 30 березня 2014 року в розмірі 73 530 (сімдесят три тисячки п?ятсот тридцять) гривень. 00 копійок. - Пунктом 4.3.3. зазначено що грошова сума у розмірі 357 210 (триста п?ятдесят сім тисяч двісті десять) гривень 00 копійок, у тому числі ПДВ 20 % - 59 535 гривень 00 копійок, сплачується рівними платежами до кожного 20 числа місяця протягом 36 місяців, починаючи з квітня 2014 року у розмірі, що буде дорівнювати оплаті не менше 9 922 ( дев?ять тисяч дев?ятсот двадцять дві ) грн. 50 копійок у тому числі ПДВ 20 % - 1653 гривні 75 копійок. Відповідно до п. 4.4. Договору у разі невиконання Покупцем будь-якого платежу, передбаченого п. 4.3. Договору, Договір вважається розірваним у односторонньому порядку з ініціативи Продавця на умовах, викладених у п. 8.4. цього Договору. Згідно з платіжними дорученнями: №2 від 18.07.2014; №1 від 27.10.2014; №3 від 08.12.2014; №5 від 22.12.2014; №02 від 16.04.2015; №2 від 05.07.2016 та дублікатами квитанцій: №Р24А362308319А10887 від 30.01.2018; №Р24А345128445А41022 від 30.01.2018; 26.12.2017; та квитанції №0.0.1444137286.1 від 21.08.2019 сплачено в розмірі 510 326 грн. 00 коп. (копії наявні в матеріалах справи). Позивач зазначає, що з публічних джерел інформації, стало відомо про ту обставину, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №12012110060000120, внесеному до ЄРДР 26.11.2012 року за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень передбачених ст. 356, ч. 3,4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 358, ч. 1, 2 ст. 382, ч. 1 ст. 364-1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 212, ч. 3 ст. 190 КК України. Серед іншого, вказаним провадженням встановлено, що службові особи групи компаній «Укогруп», діючи в складі організованої групи, самовільно, всупереч встановленому порядку, на території міста Києва зайняли земельні ділянки та незаконно розпочали на них самовільне будівництво житлових та офісно-торгово-житлових комплексів. В кримінальному провадженні вищевказані завершені та незавершені будівництва житлових, офісних та торгово-розважальних комплексів, будівництво яких розпочато та здійснюється під керівництвом їх фактичного володільця - без відповідної дозвільної документації та з численними порушеннями, визнано речовими доказами Наведені обставини викладені у численних ухвалах, що винесені під час досудового розслідування у кримінальному провадженні на підставі ст. 170 КПК України слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва, якими накладено накладено арешти на майно - завершені та незавершені об?єкти будівництва житлових, офісно-торгово-розважальних комплексів та на рахунки вищеназваних юридичних осіб. Отже за наведених обставин будівництво було фактично зупинено, рахунки відповідача заарештовані. У відповідності до Закону України «Про інвестиційну діяльність» Інвестиційна діяльність забезпечується шляхом реалізації інвестиційних проектів і проведення операцій з корпоративними правами та іншими видами майнових та інтелектуальних цінностей. Інвестиційний проект - заходів (організаційно-правових, управлінських, аналітичних, фінансових та інженерно-технічних), визначених на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку національної економіки та спрямованих на розвиток окремих галузей, секторів економіки, виробництв, регіонів, виконання яких здійснюється суб?єктами інвестиційної діяльності з використанням цінностей відповідно до положень цього Закону. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом. Стаття 21 Закону України «Про інвестиційну діяльність» умови припинення інвестиційної діяльності визначені підстави зупинення або припинення інвестиційної діяльності, яке провадиться за рішенням: зокрема, рішення державного органу про правомочного державного органу, зупинення або припинення інвестиційної діяльності може бути прийнято з таких причин, якщо її продовження може призвести порушення встановлених законодавством санітарно-гігієнічних, архітектурних, екологічних та інших норм, прав та інтересів громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом. Позивач зазначає, що будівництво Об?єкту нерухомості на той час не проводилося. Саме будівництво визнали таким, що почато з порушенням багатьох законодавчих приписів. Окрім того, Покупцю, з публічних інформативних джерел також стало відомо про ту обставину, що у зв?язку з грубими порушеннями містобудівної діяльності, дозвіл на будівельні роботи Відповідачу було анульовано. Листом №4/08/19 від 06.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» повідомлено що [PERSON] не виконав умови договору №СМІ/01/169 від 26.02.2014 передбачено п. 4.4. ст.4 Договору купівлі-продажу майнових прав, а саме у разі невиконання покупцем будь якого платежу зазначеного в п. 4.3 Договору, Договір вважається розірваним в односторонньому порядку, з ініціативи продавця, на умовах, викладених у п. 8.4. Договору. Відповідно до п. 8.4.ст. 8 Договору одностороннє рішення Продавця про розірвання Договору оформлюється у формі письмового повідомлення про припинення дії даного договору, яке направляється Покупцю за адресою, зазначеною у договору. При цьому, відповідно до вказаного пункту договір вважається розірваним у односторонньому порядку на двадцятий день з дня відправлення повідомлення (копія наявна в матеріалах справи). Листом №1/10/19 від 11.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» повідомлено [PERSON] , що договір №СМІ/01/169 від 26.02.2014 розірваний на підставі п.4.4 ст.4 Договору купівлі-продажу майнових прав. [PERSON] вважає вказане повідомлення про одностороннє розірвання договору неналежним, а Договір №CMI/01/169 від 26.02.2014 що продовжує свою дію. Згідно із п. 2.2 Договору, Сторони домовились, що Об?єктом нерухомості, Майнові права на який передаються за Договором №CMI/01/169 від 26.02.2014, є Об?єкт нерухомості, розташований в Об?єкті капітального будівництва за адресою: [ADDRESS] з наступними характеристиками: квартира, будівельний номер [ADDRESS] . Відповідно до п. 3.1. Договору, майнові права на Об?єкт нерухомості за цим Договором закріпляються за Позивачем у момент видачі Довідки про оплату (100% майнових прав. 3 огляду на наведене вище та враховуючи повну оплату вартості майнових рав що визначена умовами Договору, Позивач вважає , що Відповідач неправомірно відмовляє у наданні Довідки про оплату 100% майнових прав та порушує право Позивача на отримання майнових прав. Пунктом 3.6. Договору передбачено, що після реєстрації свідоцтва про право власності на Об?єкт нерухомості, у порядку встановленому чинним законодавством України, Покупець має право володіти, користуватись та розпоряджатись Об?єктом нерухомості без обмежень. Відповідно до п. 5.2.4. Договорів, ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» зобов`язане забезпечувати будівництво Об?єкту капітального будівництва та введення його в ксплуатацію. Пунктами 2.6, 2.7. Договору визначено, що Плановий термін закінчення будівництва - 2 квартал 2015 року. Плановий термін введення в експлуатацію - 4 квартал 2015 року. Як зазначив [PERSON] об?єкт нерухомості в експлуатацію не введений, що свідчить про недобросовісну поведінку Відповідача, як сторони за Договором, а надсилання вказаних листів, за наявністю наведених вище обставин та відмова від видачи довідки про 100 % оплату майнових прав, за яких виконується договір порушує права Позивача. Частиною 2 ст.16 ЦК України зазначеної статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких є як визнання права, відновлення становища так і Примусове виконання обов?язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК). Порушення права пов?язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє \\ право повністю або частково. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. вказаної статті визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до п. 3.1. Договору, майнові права на Об?єкт нерухомості за цим Договором закріпляються за Покупцем у момент видачі Довідки про оплату 100% майнових прав. Згідно з п. 5.2.4. Договорів, ТОВ «Соціальна молодіжна ініціатива» зобов`язане забезпечувати будівництво Об?єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію. Згідно вимог статті 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 Стаття 613 ЦК України Прострочення кредитора - Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов?язок, виконання зобов?язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов?язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов?язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов?язок, виконання зобов?язання може бути відстрочене на час рострочення кредитора. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на \\ набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 190 ЦК України майном як особливим об?єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов?язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Таким чином, моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об?єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності). За ч.1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Отже, [PERSON] сплатив повну вартість об?єкта інвестицій у межах дії вказаного договору, на умовах вказаного договору, а отже, угода Відповідача про одностороннє розірвання договору за наведених вище фактичних обставинах і є такою, що не відповідає ст. 3, ст. 626, 628 Цивільного кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено обов`язковість договору до виконання сторонами. Враховуючи те, що [PERSON] виконав свої зобов`язанням за Договором №CMI/01/169 від 26.02.2014 шляхом сплати 100% вартості квартири [ADDRESS] , та виконав усі умови договору, що підтверджується відповідними квитанціями та платіжними дорученнями, а Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» не виконує належним чином узятих на себе зобов`язань, а також, враховуючи, що будинок у [ADDRESS] не введено в експлуатацію, з урахуванням повної сплати пайових внесків, суд прийшов до висновку, що права позивача порушені, оскільки відповідач свої зобов`язання щодо передачі об`єкта інвестування в експлуатацію для здійснення реєстрації прав власності за позивачем на об`єкт інвестування, не виконує. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту, а тому позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальна молодіжна ініціатива» про визнання недійсним одностороннє розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та зобов`язання вчинити дії слід задовольнити. Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України. При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19. Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачем в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось. Як свідчать матеріали справи, 24.10.2019 між позивачем [PERSON] та адвокатом Павловою Оленою Михайлівною укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є надання клієнту правничої допомоги у цивільній справі №761/10138/21. Відповідно до Розділу 3 договору за надання правової допомоги Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар за правову допомогу. Так, [PERSON] долучила до позову договір №8/ф-ц від 24.10.2019 та квитанції до прибуткового касового ордера №8/ф-ц та №8/ф2410 від 24.10.2019, які свідчать про сплату позивачем представнику послуг за надання правової допомоги в розмірі 15 000 грн. 00 коп. Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19. Підсумовуючи все вищенаведене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає заявлені вимоги підлягають задоволенню. Розподіляючи судові витрати суд керуєтьсяположеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved