Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на корить ТОВ «Молочна компанія «Галичина» 51092,89 грн. заборгованості за Договором №30/06 позики грошових коштів (поворотної фінансової допомоги) від 30 червня 2023 року. Вимоги обґрунтовано тим, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» було укладено Договір №30/06 позики грошових коштів (поворотної фінансової допомоги) від 30 червня 2023 року. Відповідно до п.1.1. позикодавець (ТОВ «МК «Галичина») зобов`язується передати Позичальнику ( [PERSON] ) у власність грошову суму коштів, виражену в національній валюті гривнях, в порядку та на умовах передбачених даним Договором, а Позичальник зобов`язується повернути вказану суму позики у визначений цим Договором строк. Згідно із п. 2.1. Договору сума позики за даним Договором становить 103342,89 грн. На виконання умов Договору було надано Позичальнику в якості позики грошові кошти на загальну суму 103342,89 грн., що підтверджується наступними доказами: 1.Видатковий касовий ордер №211 від 03.07.2023 року на суму 49900,00 грн. 2.Видатковий касовий ордер №212 від 04.07.2023 року на суму 49900,00 грн. 3.Видатковий касовий ордер №215 від 05.07.2023 року на суму 3542,89 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору строк надання позики за даним Договором Сторони погодили до 31 серпня 2023 року. Згідно з п. 4.1. Договору сума позики, визначена п. 2.1. даного Договору може бути повернена Позичальником достроково в будь який час, протягом строку дії Договору, але не пізніше строку, вказаного в п. 3.1. даного Договору, з моменту настання якого у Позичальника виникає обов`язок повернути Позикодавцю суму позики, внесенням таких коштів до каси Позичальника. Відповідно до п. 4.2. Договору з настанням строку повернення позики, який встановлений п.3.1. даного Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю позику у вигляді грошової суми коштів у такій самій сумі, що була передана Позичальнику за цим Договором, шляхом внесення коштів в касу Позикодавця. У п. 4.3. Договору зазначено, що позика вважається повернутою в момент передання Позичальником Позикодавцеві грошових коштів, передбачених п.2.1. даного Договору, шляхом внесення коштів в касу Позикодавця. Станом на 13.11.2023 року Позичальник повернув частину суми позики у розмірі 52250,00 грн. Таким чином заборгованість становить 51092,89 грн. (103342,89 грн. 52250,00 грн. = 51092,89 грн.). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не сповістила, у встановлений судом строк відзиву на позов не надала. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості,\~підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» було укладено Договір №30/06 позики грошових коштів (поворотної фінансової допомоги) від 30 червня 2023 року. Відповідно до п.1.1. позикодавець (ТОВ «МК «Галичина») зобов`язується передати Позичальнику ( [PERSON] ) у власність грошову суму коштів, виражену в національній валюті гривнях, в порядку та на умовах передбачених даним Договором, а Позичальник зобов`язується повернути вказану суму позики у визначений цим Договором строк. Згідно із п. 2.1. Договору сума позики за даним Договором становить 103342,89 грн. На виконання умов Договору було надано Позичальнику в якості позики грошові кошти на загальну суму 103342,89 грн., що підтверджується наступними доказами: 1.Видатковий касовий ордер №211 від 03.07.2023 року на суму 49900,00 грн. 2.Видатковий касовий ордер №212 від 04.07.2023 року на суму 49900,00 грн. 3.Видатковий касовий ордер №215 від 05.07.2023 року на суму 3542,89 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору строк надання позики за даним Договором Сторони погодили до 31 серпня 2023 року. Згідно з п. 4.1. Договору сума позики, визначена п. 2.1. даного Договору може бути повернена Позичальником достроково в будь який час, протягом строку дії Договору, але не пізніше строку, вказаного в п. 3.1. даного Договору, з моменту настання якого у Позичальника виникає обов`язок повернути Позикодавцю суму позики, внесенням таких коштів до каси Позичальника. Відповідно до п. 4.2. Договору з настанням строку повернення позики, який встановлений п.3.1. даного Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцю позику у вигляді грошової суми коштів у такій самій сумі, що була передана Позичальнику за цим Договором, шляхом внесення коштів в касу Позикодавця. У п. 4.3. Договору зазначено, що позика вважається повернутою в момент передання Позичальником Позикодавцеві грошових коштів, передбачених п.2.1. даного Договору, шляхом внесення коштів в касу Позикодавця. Станом на 13.11.2023 року Позичальник повернув частину суми позики у розмірі 52250,00 грн. Таким чином заборгованість становить 51092,89 грн. (103342,89 грн. 52250,00 грн. = 51092,89 грн.). Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов`язаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 даного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку, визначеному цим договором. Незважаючи на це, відповідачка не виконала свого обов`язку та не повернула надані їй кредитні кошти в строки, передбачені кредитним договором. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідачка також розпорядивлая на свій розсуд. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Молочна компанія «Галичина» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до змісту ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2147,20 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача

Outcome: approved