Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Орган опіки та піклування Махнівської сільської ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що раніше перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , у шлюбі з якою у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . При розірванні шлюбу судом не вирішувалось питання щодо визначення місця проживання дитини. Після початку війни донька проживає разом з ним, перебуває на його утриманні. На даний час необхідно визначити місце проживання доньки разом з ним, оскільки він створює всі необхідні умови для проживання, виховання, забезпечуючи гармонійний розвиток її особистості, належним чином піклується про здоров`я дитини. А також стягнути аліменти з відповідача на утримання доньки. Не визначення місця проживання малолітньої доньки позбавляє позивача можливості вирішувати деякі негайні, необхідні та важливі в житті дитини питання для забезпечення її належного розвитку та виховання, а тому просить позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав і просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач, яка з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається такою, що належним чином повідомлена про розгляд справи судом, оскільки до суду повернувся конверт з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку, до суду не з`явилась, відзив у встановлений строк суду не надала. Представник третьої\~особи в\~судове засідання\~не з`явився,будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Сторони раніше перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 20.08.2020 (а.с.6). Позивач разом зі своєю донькою, яка перебуває на його утриманні, зареєстрований та проживає у с. Перемога (а.с. 7). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, позивач проживає разом зі своєю матір`ю, братом та дитиною [PERSON] у житловому будинку, який придатний до експлуатації. [PERSON] на даний час тимчасово не працює, до 10.03.2022 перебував за кордоном, джерелом доходів є тимчасові підробітки та орендна плата за земельну ділянку (а.с. 11). За змістом положень ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 141 СК України\~визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~СК\~України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст.\~11\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст.\~150\~СК\~України батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст.\~153\~СК\~України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частинами 2, 3 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів ч. 1 ст. 161 СК України) можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Рішенням виконавчого комітету Махнівської сільської ради від 26.01.2023 № 6 затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За правилами ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням викладеного вище, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітньої [PERSON] ,\~ [INFO] , суд дійшов висновку про те, що найкращим інтересам дитини буде відповідати місце її проживання разом з батьком та стягнення аліментів на її утримання з матері [PERSON] , а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід покласти на сторону відповідача.

Outcome: approved