Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницької міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла прабаба позивачки- [PERSON] , яка проживала в селі Куманівці Хмільницького району Вінницької області. Після смерті [PERSON] до успадкування залишився житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами. Спадщину після смерті [PERSON] фактично приняла її дочка ( баба позивачки) - [PERSON] , яка провела її поховання і вступила у володіння та управління її спадковим майном. Так, [PERSON] після смерті матері проживала у вищезазначеному будинку, оплачувала комунальні платежі, робила поточний ремонт, обробляла земельну ділянку біля будинку. Згодом, а саме [INFO] [PERSON] померла. В свою чергу, спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син (батько позивачки) - [PERSON] , який звернувся до Хмільницької міської державної нотараіальної контори із заявою про прийняття спадщини та на що 13 серпня 2013 року була заведена спадкова справа №78/2013. Вже 29 червня 2021 року [PERSON] також помер. Таким чином, після смерті [PERSON] до успадкування залишилися земельна ділянка площею 0,2500 га, призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, а також житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який спочатку фактично успадкувала його мати після смерті баби, а згодом і він - після смерті матері. Як спадкоємець за законом після смерті батька, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини де була заведена спадкова справа, і частину спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] - земельну ділянку площею 0,2500 га, прийняла у спадщину. Разом з тим, оформити право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який належав [PERSON] , та який фактично був успадкований [PERSON] , а згодом - [PERSON] не виявилось можливим через те, що [PERSON] , а згодом і [PERSON] документально не оформили своє право власності на зазначений житловий будинок. За таких обставин, позивачка вимушена звертатися до суду за захистом своїх прав на частину спадкового майна після смерті батька. Ухвалою суду від 09.01.2024 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. В підготовчому судовому засіданні представник позивача просить позов задоволити, посилаючись на обставини, що в ньому зазначені. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішені справи покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що було складено актовий запис про смерть № 4( копія а.с. 6). Згідно технічного паспорту на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] замовником технічної інвентаризації є [PERSON] ( коп а.с. 7-9). Згідно копії свідоцтва про народження [INFO] народилась [PERSON] ( а.с. 11)., яка відповідно до Витягу з ДРАЦС 07.10.1959 року уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище, а згодом 10.12.1976 року розірвала шлюб із [PERSON] , про що зроблено відповідний атковий запис № 163( а.с. 14,12), 03.03.1989 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] ,про що зроблено відповідний актовий запис № 37( а.с. 13) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 15). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 13 серпня 2013 року, була заведена спадкова справа № 78/2013.( а.с. 16). Згідно свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] батьками якого були [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 17) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 18). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 817975 [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,2500 га( а.с.19). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковом реєстрі 10.11.2021 року, була заведена спадкова справа № 283/2021( а.с. 20,23). Згідно довідки №40/02-14 від 21.01.2022 року спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] ( а.с 21),. [PERSON] звернулась із заявою до нотаріуса, де була заведена спадкова справа і частину спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме земельну ділянку площею 0,2500 га вона прийняла у спадщину. Наведене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 березня 2023 року та витягом з Державного реєстру речових прав від 28 березня 2023 року.( а.с. 22, 24). Оформити право власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] не виявилось можливим через те, що [PERSON] , а згодом і [PERSON] документально так і не оформили своє право власності на зазначений житловий будинок. Наведене підтверджується рішенням про відмову в проведенні реєстраціних дій за № 69558989 від 03 жовтня 2023 року. ( а.с. 25) 23.10.1930 року [PERSON] ,1906 р.н. уклав шлюб з [PERSON] ,1913 р.н.,що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] ( копія а.с. 26). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 27). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 28). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с. 29). Довідкою від 20.12.2023 року № 18-05-01/177 підтверджується, що по [ADDRESS] належав [PERSON] , яка померла [INFO] , що також підтверджується записами в погосподарській книзі № 11 за 1986-1990 роки ( а.с. 30-31). Згідно Витягу із погосподарської книги №1 за 2016-2020 роки по [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 32) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилася [PERSON] батьками якої були [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 33) Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 06.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] "( а.с. 34). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] , звернувшись із заявою до Хмільницької міської державної нотаріальної контори де була заведена спадкова справа № 78/2013 рік після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ( а.с. 55-65). Спадкова справа № 283/2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , заведена державним нотаріусом Хмільницького державного нотаріального округу на підставі заяви позивачки про прийняття спадщини( а.с. 67-127) Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 141) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в Роз`ясненні, наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вимоги п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку ії встановлення. Відповідно до положень ст. 100 та ст. 101 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час володіння спадкодавцем житловим будинком, громадяни могли мати у власності житловий будинок. А саме ст. 100 ЦК УРСР визначалось, що в особистій власності громадян може бути зокрема і жилий будинок. При цьому глава десята цього кодексу не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто Інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі. ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У постанові Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17 (провадження № 61-11869св19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним: довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі з обов`язкового страхування: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини: запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі): інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності, коли відсутня можливість його відновлення. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі квартиру, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В судовому засіданні належними та допустимими доказами підтверджено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, житловий будинок належав [PERSON] , після смерті якої перейшов у спадщину [PERSON] . Позивачка, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримавши свідоцтво на частину спадкового майна, вважається такою, що прийняла спадщину, однак оформити житловий будинок не має можливості у зв"язку з відсутністю реєстрації. За встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. умов, суд

Outcome: approved