Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У лютому 2024 року позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., що складається з тамбура позначеного за номером 1, коридора позначеного за номером 2, шафи позначеної за номером 3, шафи позначеної за номером 4, житлової кімнати позначеної за номером 5, кухні позначеної за номером 6, шафи позначеної за номером 7, санвузла позначеного за номером 8, коридора позначеного за номером 9, туалета позначеного за номером 10, коридора позначеного за номером 11, кладової позначеної за номером 12, житлової кімнати позначеної за номером 13, житлової кімнати позначеної за номером 14, лоджії позначеної « - «, яка знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачкою підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , а також земельної ділянки, цільове призначення якої є для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Успадкована квартира належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі - продажу квартири від 26 грудня 1992 року. Земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, серії ВН № 074921. Позивачка на день смерті спадкодавця проживала спільно з ним в успадкованій квартирі, що підтверджується інформацією Погребищенської міської ради та Збаржівського старостинського округу. Крім позивачки інших осіб, які б мали право на успадкування майна, немає. Заява до нотаріального органу про прийняття спадщини позивачкою була подана у передбачений законом строк (спадкова справа № 346/2010). Після її звернення до нотаріального органу із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори їй було оформлено та видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену квартиру відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Також їй було роз`яснено, що згідно підпункту 4.15 пункту 4, глави 10. ІІ Розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться після подання оригіналів правовстановлюючих документів, щодо належності майна спадкодавцеві. За життя спадкодавця [PERSON] не було здійснено Державної реєстрації договору купівлі - продажу квартири. У зв`язку з цим, позивачка на даний час не може оформити на себе право власності через нотаріальний орган, така можливість оформити свої спадкові права в нотаріальному органі втрачена. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду. Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду 07.02.2024 разом з позовною заявою подала заяву від 07.02.2024, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги (а. с. 18). Представник Погребищенської міської ради в підготовче засідання не з`явився, однак головний спеціаліст юрист відділу правового забезпечення Погребищенської міської ради Нагорняк В.А. через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги визнає (а.с. 45-50). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання представником відповідача позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до відомостей, що містяться у технічному паспорті, виготовленому фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 15 січня 2024 на квартиру [ADDRESS] , вищезазначений об`єкт нерухомості побудовано у період з 1987 по 1992 роки (а. с. 11 - 12). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 3 (а. с. 8). Право власності спадкодавця [PERSON] на вищезазначену квартиру підтверджується копією Договору купівлі - продажу від 26.12.1992 року, який посвідчено секретарем виконкому Збаржівської сільської ради народних депутатів Погребищенського району Вінницької області [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 92 (а. с. 13). Відповідно до Довідки виданої старостою Збаржівського старостинського округу Погребищенської міської ради Горковенком В.А. від 11 січня 2024 № 9-1 вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 1 Збаржівської сільської ради , особовий рахунок № [NUMBER] за 2006-2010 роки [PERSON] , який помер [INFO] , проживав разом із дружиною [PERSON] , 1965 року народження за адресою: [ADDRESS] (а. с. 16). Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачкою підтверджується копією копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 02 березня 1986 року, в якому зазначено, що після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] » (а.с. 7). За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В ч. 1\~ст.\~328\~ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа № 346/10 (а.с. 33 - 44). З матеріалів спадкової справи № 29/2014 щодо майна [PERSON] , вбачається, що позивачка у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] прийняла як спадкоємець першої черги за законом, подавши заяву про прийняття спадщини до Погребищенської державної нотаріальної контори (а. с. 34). В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а. с. 33 - 44). 29 жовтня 2010 року державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори О.В. Швецем було видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на: - земельну ділянку площею 3,2056 га в межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки -0523482200:03:000:0113, розташованої на землях, що знаходяться на території Збаржівської сільської ради Погребищенської району Вінницької області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ВН № 074921, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області 05 листопада 2003 року на підставі розпорядження №115 Погребищенської районної державної адміністрації від 15 квітня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 387 (а. с. 41). Однак, нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О.В. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 12 січня 2024 року № 21/01-16, а саме, у видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом на квартиру [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на нього спадкодавця [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] , у разі визнання його судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже,\~зважаючи те,\~що [PERSON] є спадкоємцем за законом на майно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Зважаючи на те, що позивачка [PERSON] бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений нею судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на її користь.

Outcome: approved