Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У грудні 2023 року представник позивача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 55826 грн. 38 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн. 00 коп. та витрати по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн.. Позов мотивовано тим, що ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому від ДТП [PERSON] в розмірі 159634 грн. 69 коп.. Разом з тим, ПАТ «Страхова компанія «УСГ» у якій застрахована відповідальність [PERSON] , як особи винуватця ДТП, було виплачено страхове відшкодування на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» у розмірі 103808 грн. 31 коп., з урахуванням величини фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 30.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] , у якому він просить суд відмовити ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» в задоволенні позовних вимог, посилаючись на необгрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки ПАТ «Страхова компанія «УСГ» виконало свої договірні зобов`язання та сплатило на рахунок ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» суму страхового відшкодування в розмірі 103808 грн. 31 коп., що відповідає сумі заподіяної шкоди внаслідок ДТП, страховому акту та узгоджено сторонами. Зазначив, що оскільки розмір іншої (додаткової) шкоди внаслідок ДТП, позивачем не доведена, то страхове відшкодування не проводилося. Одночасно з відзивом на позовну заяву до суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про залучення до участі у справі, як третьої особи на стороні відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ». Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 30.01.2024 року клопотання відповідача задоволено, залучено ПАТ «Страхова компанія «УСГ» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у даній цивільній справі. 07.03.2024 року до суду надійшло пояснення третьої особи ПАТ «Страхова компанія «УСГ» щодо позову, у якому посилаючись, зокрема, на складення 21.02.2023 року ПАТ «Страхова компанія «УСГ» розрахунку суми страхового відшкодування на страховий акт № ДКЦВ-27024 та виплату ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» 103808 грн. 31 коп., просить суд долучити дані пояснення до справи та розглянути справу з урахуванням даного письмового пояснення. Представник позивача в позовній заяві просить суд розгляд справи провести за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.ч. 16, 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»). Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування». У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц, (пункти 68-70); стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, відносини між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] у цій справі регулюються правилами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації. Судом встановлено, що 23.09.2022 року приблизно о 10 год. 55 хв., [PERSON] керуючи транспортним засобом FORD TRANSIT, д.р.н. [NUMBER] , рухався проспектом Визволителів, у м. Києві, здійснив поворот праворуч з другої смуги руху, при цьому завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортоним засобом ВМW-X3 д.р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався у попутному напрямку по крайній правій смузі, чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.11.2022 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВМW-X3 державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», про що свідчить копія сертифікату добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 001366/4605/0000335 від 28.07.2022 року. Загальна страхова сума за договором ТЗ та ДО - 1525000,00 грн., розмір франшизи - 0%. В зв`язку з чим, 23.09.2022 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою № 4559712675 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 001366/4605/0000335 та просив в разі визнання даної події страховим випадком виплатити страхове відшкодування. Відповідно до ремонтної калькуляції № 4559712675 від 19.10.2022 року загальна сума вартості робіт складає 16800,00 грн., загальна сума додаткових витрат - 1500,00 грн., загальна сума фарбування - 20362,69 грн. та загальна сума запчастин - 120972,00 грн.. Загальна вартість відновлювального ремонту складає 159634 грн. 69 коп.. Згідно розрахунку фізичного зносу автомобіля ВМW-X3 д.р.н. [NUMBER] станом на 22.05.2018 року фізичний знос складників автомобіля становить 43,17% по аналогу. Згідно страхового акту № 4559712675 від 02.11.2022 року вартість матеріального збитку з врахуванням зносу становить 159634 грн. 69 коп.., із них сума страхового відшкодування 136760 грн. 69 коп., сума утримання 22874 грн. 00 коп.. Згідно з актом узгодження розміру страхового відшкодування № 4559712675 від 02.11.2022 року ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] погодили, що сума страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку становить 159634 грн. 69 коп.., яка перераховується наступним чином: 136760 грн. 69 коп. на банківські реквізити власника [PERSON] , 22874,00 грн. в рахунок погашення несплаченої частини страхового платежу. 03.11.2022 року ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» було здійснено виплату страхового відшкодування згідно договору 001366/4605/0000335 від 28.07.2022 року без ПДВ на користь [PERSON] у розмірі 136760 грн. 69 коп., що підтверджується копією платіжного дорученням від 03.11.2022 року № 0504064. Цивільно-правова відповідальність водія транспортоного засобу FORD TRANSIT, д.р.н. [NUMBER] [PERSON] на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «УСГ», що підтверджено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.08.2022 року № ЕР-210816737. Ліміт відповідальності страховика за шкоду майну встановлено в сумі 160000,00 грн.. В зв`язку з чим, 14.11.2022 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулося до ПрАТ «Страхова компанія «УСГ» із заявою № 33046 на виплату страхового відшкодування в розмірі 136760 грн. 69 коп.. Відповідно до ремонтної калькуляції № ДКЦВ-27024 від 16.11.2022 року загальна сума вартості робіт складає 19100,00 грн., загальна сума фарбування - 14935,93 грн., загальна сума запчастин - 120972,00 грн., вартість ремонту - 155007 грн. 93 коп.. Вирахування зношення запчастин (НЗС) становить 43,17% , загальна сума вирахувань без ПДВ - 51199 грн. 52 коп. Загальна сума відновлювального ремонту (після вирахувань) складає 103808 грн. 31 коп.. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 21.02.2023 року ліміт відповідальності за шкоду завдану майну за Полісом страхування № УР-210816737 від 30.08.2022 року встановлено в сумі 160000,00 грн.. Розмір матеріального збитку складає 103808 грн. 31 коп., із яких: деталі - 118600,00 грн., знос на дату події - 43,17%, деталі з врахуванням зносу - 67400,38 грн., роботи та матеріали - 36407 грн. 93 коп.. Згідно страхового акту № ДКЦВ-27024 від 21.02.2023 року розмір страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «УСГ» становить 103808 грн. 31 коп.. З листа ПАТ «Страхова компанія «УСГ» від 16.02.2023 року № ДКЦВ-27024/1 вбачається, що страховиком відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» буде сплачено на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування у розмірі 103808 грн. 31 коп., оскільки згідно ремонтної калькуляції № ДКЦВ-27024 від 16.11.2022 року, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу ВМW-X3 д.р.н. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні 43,17% та без врахування ремонту і пофарбування переднього лівого диску, оскільки він не відноситься до даної ДТП, складає 103808 грн. 31 коп.. Згідно платіжного доручення № 42289 від 22.02.2023 року страховиком відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» сплачено на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхове відшкодування у розмірі 103808 грн. 31 коп.. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власникір наземних транспортних засобів»). Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (абз. 2 ч. І ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). За змістом ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави стверджувати, що у разі настання страхового випадку, страховик особи, з вини якої пошкоджено транспортний засіб потерпілого, зобов`язаний відшкодувати особі, якій завдано таку шкоду витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, але у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092. Тобто, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року по справі № 910/5001/17. Відносини між відповідачем та його страховиком (ПрАТ «Страхова компанія «УСГ») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються; витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі № 6-691 цс 15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав вищезазначений правовий висновок та визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з вимогами ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, за змістом ст. 993 ЦК України у системному зв`язку зі ст. 990 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як вбачається з матеріалів справи, фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ВМW-X3 державний реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) перевищує страхове відшкодування, виплачене ПАТ «Страхова компанія «УСГ» у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, тому різниця між фактичним розміром нарахованих витрат ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та отриманим страховим відшкодуванням становить 55826 грн. 38 коп.. Разом з тим, з досліджених судом доказів встановлено, що виплату страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснено у розмірі 136760 грн. 69 коп., а суму 22874 грн. 00 коп. утримано із застрахованої особи, що не узгоджується з вище наведеними вимогами Закону щодо виплаченого потерпілому страхового відшкодування, оскільки виплати нарахованої суми страхового відшкодування у розмірі 159634 грн. 69 коп. здійснено не було. Крім того, заявлена сума не узгоджується з вимогою ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» відповідно до заяви № 33046 від 14.11.2022 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 136760 грн. 69 коп.. Суд, відхиляє докази надані стороною позивача, щодо узгодження такого порядку нарахування та виплати між страховиком і застрахованою особою, оскільки забезпечення зобов`язання застрахованої особи перед страховиком, за рахунок страхового відшкодування Законом України «Про страхування» не передбачено, а наданий суду акт узгодження розміру страхового відшкодування № 4559712675 від 02.11.2022 року не підписаний представником ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», тому належним доказом по справі бути неможе. За вказаних обставин, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та отриманим від ПАТ «Страхова компанія «УСГ» страховим відшкодуванням, що становить суму 32952 грн. 38 коп.. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судих витрат по сплаті судового збору та витрат по оплаті професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд зауважує, що відповідачем, як особою, яка може заперечувати зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, не подано до суду клопотання у порядку ст. 137 ЦПК України щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката позивача, з наведенням у ньому обґрунтування та не надано відповідні докази на підтвердження доводів щодо неспівмірності заявлених позивачем до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу із заявленими позовними вимогами. Судом встановлено, що позивач документально довів, що поніс витрати у розмірі 8000,00 грн. на правову допомогу, а саме: надав договір доручення № 1 ВНМ на правові (юридичні - консультативні) послуги від 01.11.2023 року, додаткову угоду № 1 до договору доручення № 1 ВНМ на правові (юридичні - консультативні) послуги від 01.11.2023 року, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 02.11.2023 року, акт (звіт) прийому-передачі наданих послуг № 1/33046 до договору про надання правової допомоги № 2/23ю від 01.11.2023 року, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат по оплаті професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог 4722 грн. 12 коп. (32952,38*100/55826,38*8000/100). Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, у розмірі 1584 грн. 27 коп. (32952,38*100/55826,38*2684/100).

Outcome: approved