Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

04.10.2023р.\~ [PERSON] \~звернувся до\~Жовтневого районного\~ суду\~м.\~Дніпропетровська \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ із\~ позовом\~ до\~КП «Молодіжний\~центр міжнародного\~партнерства,\~позашкільної та\~неформальної освіти\~«ОСВІТОРІУМ» Дніпропетровської\~обласної ради\~про стягнення\~нарахованої,\~але не\~виплаченої заробітної\~плати та\~компенсації втрати\~частини грошових\~доходів (заробітної\~плати)\~у зв`язку\~з порушенням\~термінів їх\~виплати (а.с.№3-11). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 11.10.2023р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до положень ч.1 ст.274,ч.5 ст.279 ЦПК України (а.с.№33). В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Іванова Т.М. (діє на підставі ордеру від 27.09.2023р. - а.с.№30), посилалася на те, що наказом від 11.03.2022р. позивача було увільнено від роботи з 25.02.2022р. із збереженням місця роботи, займаної посади та середньої заробітної плати у зв`язку з призовом на військову службу. З 19.07.2022р. відповідачем були внесені зміни до наказу від 11.03.2022р. та припинено нарахування середньої заробітної плати. Разом з цим, за період з 25.02.2022р. по 19.07.2022р. позивачу не виплачена нарахована заробітна плата, розмір якої становить 65\~264грн. 35коп. Окрім того, представником позивача розрахована компенсація втрат частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 7\~769грн.15коп. Отже, загальний розмір коштів, які представник позивача просила стягнути з відповідача становить 73\~033грн. 50коп. Також адвокат просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу. Відповідач про наявність в провадженні суду цивільної справи повідомлявся шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження та позову рекомендованим листом з повідомленням про отримання за місцем знаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.№31-32). Разом з тим, до суду двічі поверталися конверти з позначками «за закінченням терміну зберігання» (а.с.№36-37, 40-41). Крім того, 29.12.2023р. судом надіслана позовна заява разом з ухвалою про відкриття провадження до Дніпропетровської обласної ради, як до засновника відповідача, та згідно поштового повідомлення, яке 29.02.2024р. повернулося до суду, документи суду отримані 17.01.1024р. (а.с.№44). \~ \~ \~ \~У встановлений в ухвалі від 11.10.2023р. строк відзив на позовну заяву не надійшов. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази на підставі положень ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу \~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.\~ст. 13 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 21 КЗпП України обов`язок своєчасної виплати заробітної плати покладений на роботодавця. Відповідно до положень ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, строк виплати якої передбачений ст. 115 КЗпП України. Відповідно до положень ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що наказом директора Комунального підприємства «Молодіжний центр міжнародного партнерства, позашкільної та неформальної освіти «ОСВІТОРІУМ» Дніпропетровської обласної ради № 14 к від 11.03.2022р. [PERSON] , провідного фахівця увільнено від роботи з 25.02.2022р. у зв`язку з призовом на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, із збереженням місця роботи, займаної посади та середньої заробітної плати (а.с.№15). 19.07.2022р. директором комунального підприємства Хрущ А. був виданий наказ № 21-к про внесення змін до наказу № 14-к від 11.03.2022р. та викладений п. 1 наказу № 14-к від 11.03.2022р. в наступній редакції «Увільнити [PERSON] провідного фахівця від роботи з 25.02.2022р. у зв`язку з призовом на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, із збереженням місця роботи, займаної посади. Стаж роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, не враховується з дня припинення нарахування середньої заробітної плати, відповідно до ст. 9 Закону України від 15.11.1996р. № 504/96-ВР «Про відпустки» (а.с.№16). Згідно листа Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 13.07.2023р. № ПС/3.1/1591-ЗВ-23 07.07.2023р. інспектором праці був складений акт про неможливість проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), оскільки за адресою перевірки комунальне підприємство не здійснює господарської діяльності. Додатково направлено лист до ГУНП в Дніпропетровській області, Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, Дніпропетровської обласної ради для вирішення питання щодо здійснення відповідних заходів в межах наданих повноважень. Також зазначено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили ( ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»). У разі неможливості своєчасно виплатити заробітну плату внаслідок введення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства (а.с.№27-29). Згідно довідок Пенсійного фонду України форма ОК-5 та форма ОК-7 Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загального державного соціального страхування за період з березня 2022р. по липень 2022р. позивачу КП «Молодіжний центр міжнародного партнерства, позашкільної та неформальної освіти «ОСВІТОРІУМ» ДОР (ЄДРПОУ - 38200152) нараховувались наступні кошти: 14 089грн. 35коп., 14 329грн., 14 329грн., 14\~329грн., 8\~188грн. (а.с.№17-20). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» про рух коштів по картці позивача за період з 01.01.2022р. по 31.12.2022р. в березні 2022р. позивач отримав заробітну плату від КП «МЦМППНО «ОСВІТОРІУМ» у розмірі 9\~882грн. 68коп. (а.с.№22). Інших відомостей про виплачену відповідачем заробітну плату довідка не містить (а.с.№21-22). В п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз`яснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів. Отже, загальний розмір нарахованої позивачу заробітної плати, який не виплачений відповідачем на користь позивача, без утримання прибуткового податку та зборів становить 65\~264грн.35коп. та дана сума підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітну плату. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Враховуючи, що згідно наданих представником позивача доказів ставка податку на доходи фізичних осіб (ПДФО) становить 18%, а військовий збір 1,5%, то розрахунок компенсації слід провести наступним чином (а.с.№52-53). Березень 2022р. 11\~342грн. (14\~089грн. 35 коп. 2 747грн. 01коп. (ПДФО та військовий збір) *20,7 = 2\~347грн. 78коп. Квітень 2022р. 11\~534грн. 84 коп. (14\~329 грн. 2 794грн. 16коп. (ПДФО та військовий збір)*17 = 1 960грн. 92коп. Травень 2022р. - 11\~534грн. 84 коп. (14\~329 грн. 2 794грн. 16коп. (ПДФО та військовий збір)*13,9 =1 603грн. 34коп. Червень 2022р. - 11\~534грн. 84 коп. (14\~329 грн. 2 794грн. 16коп. (ПДФО та військовий збір)*10,5 =1 211грн. 16коп. Липень 2022р. 6 591грн. 34 коп. (8 188грн. 1 596грн. 66коп. (ПДФО та військовий збір)*9,8= 645грн. 95коп. Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним стягнути з Комунального підприємства «Молодіжний центр міжнародного партнерства, позашкільної та неформальної освіти «ОСВІТОРІУМ» Дніпропетровської обласної ради на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 65\~264грн.35коп. без урахування податків та зборів та компенсацію втрати частини грошових доходів (заробітної плати) у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 7\~769грн. 15коп. Відповідно до положень п. 2,4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Отже, суд вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь [PERSON] нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, у розмірі 14 329грн. (сума розрахована, виходячи з заробітної плати за повні два місяці, що передували видачі наказу № 21-к від 19.07.2022р.). Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд вважає необхідним розподілити їх наступним чином. При подачі позову позивач був звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви, а тому, враховуючи ціну позову та розмір судового збору, який підлягав сплаті в 2023р. за подачу позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073грн. 60коп. Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~ При подачі позовної заяви представником позивача заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 11.03.2024р. представником позивача надані додаткові пояснення, в яких, між іншим, адвокат надає докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6\~000грн. До матеріалів справи представником позивача - адвокатом Івановою Т.М. долучені: копії договору про надання правових послуг № 11/23 від 27.09.2023р., додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 27.09.2023р., в якому розмір послуг адвоката становить 6\~000 грн., акт прийому-передачі грошової суми та квитанція про оплату витрат на правничу допомогу (а.с.№47-51). Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020р., №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010р., №37246/04). \~ \~ \~ \~ В постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~ від\~19.02.2020р.\~ у\~справі №\~755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) роз`яснила, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність. Суд, враховуючи принцип співмірності розміру витрат з реальними адвокатськими послугами вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 3\~000 грн. є реальним та відповідає складності справи (дана справа є малозначною, з огляду на ціну позову) та кількості процесуальних дій, вчинених представником позивача (подача позову, клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу), а тому саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved