Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

До суду звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк» з позовом (а.с.2-6) до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг №б/н від 22.07.2015 в розмірі 6632,61 грн. та судовий збір 2270,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.07.2015 року між позивачем АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначає, що за умовами вказаного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 1200,00 грн. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифів банку складає договір про надання банківських послуг. [INFO] позичальник, [PERSON] помер. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] (відповідач). Таким чином, Відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 23.06.2021 до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно якої Позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано, заборгованість не сплачена. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № б/н від 22.07.2015 становить 6632,61 грн., яка складається з: 1647,57 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1647,57 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4985,04 грн. - нарахована пеня. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погашає, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити, у випадку неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не надала. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.07.2015 [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що підтверджується копією анкети-заяви (а.с.17). З вказаної анкети-заяви вбачається, що в ній зазначені персональні дані [PERSON] щодо дати його народження, місця проживання та реєстрації, реквізитів паспорту громадянина України, місця роботи, контактних даних, сімейного стану, дата 22.07.2015 та підпис. Будь-яких відомостей щодо бажання [PERSON] отримати кредит анкета-заява не містить, відсутнє і зазначення бажаного кредитного ліміту. До анкети-заяви позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CОNTRACT», «Універсальна GOLD», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, без зазначення дати, які також не містять підпису позичальника. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). За приписом ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.114). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Позивач, посилаючись на відомості з паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] , стверджує, що в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Тому, позивач вважає, що [PERSON] прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого Позичальника [PERSON] . Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому, Позивач зазначає, що згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Так, згідно наданої відділом реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області інформації про реєстрацію місця проживання осіб за адресою: [ADDRESS] , на день смерті [PERSON] , встановлено, що за відомостями відділу реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської ради [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 26.11.1999 по 27.04.2018. На день смерті [PERSON] за даною адресою інші зареєстровані особи відсутні (а.с.105). На виконання ухвали суду приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Шевченко В.М. надала належним чином завірену копію спадкової справи №19/2018, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.109-162). З матеріалів вказаної спадкової справи встановлено, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , до приватного нотаріуса звернувся [PERSON] (а.с.113). З довідки (витягу з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 26.11.1999 по день смерті. На день його смерті разом з ним зареєстрованих осіб не було (а.с.118). 09 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Шевченко В.М. було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] (а.с.147). Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] , до приватного нотаріуса не звертались. Таким чином, судом встановлено, що єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] . Позивачем була направлена претензія кредитора від 07.12.2020 до Чорноморської міської державної нотаріальної контори (а.с.151). А приватним нотаріусом Шевченко В.М. на вказану претензію було надано відповідь за №21/02-14 від 27.01.2021 (а.с.160) в якій зазначено про відкриття 11 червня 2018 року спадкової справи після смерті [PERSON] , яка 09 жовтня 2018 закінчена та списана в архів, та про повідомлення спадкоємця про наявність заборгованості спадкодавця перед Банком (АТ КБ «ПриватБанк») в розмірі 6632,61 грн. Положеннями ст.1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] було видане 09 жовтня 2018 року. Відповідь нотаріуса на претензію кредитора, як стверджує сам позивач в позовній заяві, отримана позивачем 12 лютого 2021 року. До суду позивач звернувся 11 жовтня 2021 року з позовом до [PERSON] , стверджуючи, що вона є спадкоємицею [PERSON] , та просить стягнути саме з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг №б/н від 22.07.2015, який був укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . Як було встановлено судом, [PERSON] не приймала спадщину після смерті [PERSON] , тому до неї не перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позивач, як кредитор спадкодавця, не пред`явив вимоги до спадкоємця, що прийняв спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України. В силу частин 1-3\~ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою\~ст.13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, отже розгляд справи проведений судом на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] не є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , і вона не прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого, а позивач не скористався своїм правом та не пред`явив у встановлені законом строки вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, то суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed