Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира 21 жовтня 2020 р. звернувся [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі АТ «ОТП Банк») про захист прав споживача та визнання недійсним кредитного договору. В обгрунтування позовних вимог вказав, що 10 січня 2008 р. в м. Житомирі між його матір`ю, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (на час розгляду справи у суді АТ «ОТП Банк») в особі регіонального відділення «Житомирське» м. Житомир укладено кредитний договір № МL-010/158/2008, за яким надано кредит у розмірі 15 780 доларів США зі сплатою процентів в розмірі 5,99 % річних за користування кредитними коштами та на умовах повернення у строки до 10.01.2023 р. Згідно п. 2.2. частини першої договору цільове використання кредиту - на споживчі цілі. 10 січня 2008 р. між ним, [PERSON] та АТ «ОТП Банк» було укладеного договір поруки. Крім того звернув увагу, що відповідно до п. 2 ч. 1, п. 7 ч 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється нечесна підприємницька практика, яка включає будь-яку діяльність, що вводить споживача\~в оману або є агресивною, а також забороняється, як таке, що вводить в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Абзацом 2 ч. 1 ст. 230 ЦК України встановлено, що обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину або якщо вона замовчує їх існування. Згідно ч. 1 ст. 215 цього Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьої, п`ятою, шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 р. № 9, роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлена наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи на нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. За таких обставин, кредитний договір суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів» внаслідок здійснення Банком нечесної підприємницької практики і є таким, що містить несправедливі умови, а тому підлягає визнанню недійсним із застосуванням правових наслідків недійсності правочину. Банк не дотримав та грубо порушив вимоги діючого Законодавства України та приписи Національного Банку України, які визначені законом як істотні та є необхідні для даного виду договорів, а саме: не виконав вимоги Закону про дотримання істотних умов договору, щодо надання Позичальнику об`єктивної, повної та достовірної інформації, про умови кредиту під час укладення договору про надання споживчого кредиту забезпеченого іпотекою, які є істотними для такого виду договорів, а також те, що Банк в умовах кредитного договору, приховав фактичне значення реальної процентної ставки та фактичне значення подорожчання кредиту, які суттєво відрізняються від тієї реальної процентної ставки за користування кредитом та, того розміру подорожчання кредиту, які були обумовлені та узгодженого між сторонами кредитного правочину в його умовах, що на моє переконання, є ознаками введення Банком Позичальника в оману. Банком навмисно недотримано та грубо порушено встановлені вимоги діючого законодавства України та приписи Національного Банку України, які необхідні для укладення оспорюваного виду кредитного договору, які визначені законом як істотні та є необхідні для даного виду договорів. А тому є підстави позов задовільнити повністю та визнати кредитний договір недійсним, як укладеним під приводом обману. Розрахунок реальної процентної ставки за користування кредитом, визначення сукупної вартості подорожчання кредиту та розміру суми абсолютного значення подорожчання кредиту, Банк не здійснював, в письмовій формі не викладав, до відома позивача не доводив та з ним не узгоджував. Просить визнати недійсним кредитний договір № МL-010/158/2008 від 10 січня 2008 р., який укладено в м. Житомирі Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Акціонерне товариство «ОТП Банк» в особі регіонального відділення «Житомирське» та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з моменту його укладення. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 13.12.2021 р. направив до суду відзив на позовну заяву зі змісту якої заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розгляд справи провести за відсутністю представника. (Т. 1 а. с. 132-135, 172, Т. 2 а. с. 139). Третя особа [PERSON] направила до суду пояснення по справі зі змісту яких наполягала на задоволені позовних вимог. (Т. 1 а. с. 194-205). Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд,

Outcome: approved