Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 7.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ „Компанія управління активами „Бізнес-Гарант", яке діяло в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду „Юкон", було укладено інвестиційний договір №13328/Б092-1 згідно умов якого позивач проінвестувала будівництво квартири, а відповідач в подальшому зобов`язався передати [PERSON] об`єкт інвестування шляхом укладання договору купівлі-продажу. 29.07.2020 року на виконання умов інвестиційного договору №13328/Б092-1 між [PERSON] та ТОВ „Компанія управління активами „Бізнес-Гарант" було укладено договір купівлі-продажу та акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] . Після проведення ремонтних робіт влітку 2020 року позивач переїхала до вказаної квартири на постійне місце проживання, однак через деякий час вона помітила відставання шпалер від стін по периметру квартири. Тривалий час причину залиття квартири встановити не вдалось і тільки 4.12.2020 року в присутності представника ТОВ „Столичний комфорт", представника генерального підрядника ТОВ „Моноліт Будсервіс" було зірвано плитку та підлогу в коридорі квартири та виявлено джерело протікання води - через з`єднання труб холодної води. Дана обставина підтверджується актом залиття від 4.12.2020 року. Представник ТОВ „Моноліт Будсервіс" визнав, що таке з`єднання проводилось забудовником під час будівництва будинку і погодить з керівництвом розмір компенсації. Однак згодом пояснив телефоном, що має сумніви про причини залиття і потрібно здійснити експертизу. Отримавши експертний висновок, де зазначена винність відповідача у залитті квартири позивача, остання просить стягнути з винної особи 208 479 грн. 60 коп. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 16 159 грн. 3%-річних, 93 986 грн. 12 коп. інфляційних втрат, 4 942 грн. 66 коп. вартості проведення будівельно-технічного дослідження, 15 000 грн. моральної шкоди та всі понесені позивачем судові витрати. Представник відповідача Луценко Н.О. в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що дійсно 7.02.2018 року сторони уклали між собою інвестиційний договір, за яким [PERSON] у будівництво квартири грошові кошти, а відповідач зобов`язався побудувати будинок, здати його у експлуатацію, зареєструвати об`єкт на праві власності та передати його інвестору. 29.07.2020 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пилипенко О.Ю. і зареєстрований у реєстрі за №763, за змістом якого ТОВ „Компанія управління активами „Бізнес-Гарант" продав, а [PERSON] приймає у власність квартиру [ADDRESS] . Згідно п.5 цього договору представник продавця та покупець свідчать, що до підписання цього договору вищезазначена квартира оглянута покупцем, наявних недоліків не має та придатна для проживання, технічні характеристики квартири відповідають її технічному паспорту. А п.7 договору зазначив, що квартира, яка відчужується, технічно та юридично готова до користування згідно з цим договором (є всі необхідні документи та дозволи, відсутні будь-які дефекти, які можуть затримати або негативно вплинути на користування квартирою в майбутньому). Також 29.07.2020 року ТОВ „Компанія управління активами „Бізнес-Гарант" за актом прийому-передачі передало вказану квартиру [PERSON] , яка прийняла її. За змістом п.4 акту прийому-передачі квартири сторони підтвердили, що претензій та зауважень щодо виконання умов договору одна до одної не мають. Квартира передається у належному стані і відповідає умовам договору. Зобов`язання сторін за договором виконані повністю та належним чином. Таким чином, [PERSON] набула право власності з 7.02.2018 року на квартиру [ADDRESS] і як власник об`єкта нерухомості зобов`язана його утримувати, включаючи і внутрішньоквартирні системи. Тобто, відповідальність за належний стан санітарно-технічного обладнання та внутрішньоквартирних мереж в квартирі несе безпосередньо сам власник квартири. Крім цього, при будівництві будинкурозведення системи водопостачання здійснюється з метою підключення квартири до системи водопостачання. Після цього в квартирі здійснюється ремонт згідно визначеного на власний розсуд власником квартири планування та місць розміщення сантехнічного обладнання (раковини, ванни, унітазу, пральної та посудомийної машини, тощо). При здійсненні ремонту є неможливим без втручання у здійснену забудовником систему водопостачання, що зумовлено необхідністю власника квартири самостійно здійснити розведення водопостачання по квартирі в залежності від розміщення ним сантехнічного обладнання. Після остаточного завершення робіт по розведенню систем водопостачання в квартирі та перед здійсненням наступних етапів робіт внутрішньоквартирна система водопостачання підлягала гідравлічним випробуванням власником квартири. Водночас, відповідач не несе відповідальності за якість та належність ремонтних робіт, виконаних в квартирі її власником. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] здійснювала ремонт в своїй квартирі після набуття на неї права власності, а квартира була передана їй відповідачем без дефектів і недоліків, включаючи і систему водопостачання, в яку безпосередньо було здійснено втручання в період ремонтних робіт, тому вини відповідача у пошкодженні елементу системи водопостачання немає. Тому в задоволенні позову позивача [PERSON] як у відшкодування матеріальної та моральної шкоди та всіх судових витрат необхідно відмовити в повному обсязі. В судові засідання представники 3-тіх осіб ТОВ „Моноліт Будсервіс", ТОВ „Столичний комфорт", ТОВ „Спар-Інвест" не з`явилась, про розгляд справи юридичні особи були повідомлені судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у відсутність їх представників не звертались. Заслухавши учасників справи, допитавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1, ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначає ч.1 та ч.2, ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом п.8-9, ч.2, ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами встановив наступні факти та правовідносини. Як наголошує ч.1-2, ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як встановлено в судовому засідання, 7.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ „Компанія управління активами „Бізнес-Гарант", яке діяло в інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду „Юкон", було укладено інвестиційний договір №13328/Б092-1, згідно умов якого позивач проінвестувала будівництво квартири [ADDRESS] , сплативши відповідачу 1 359 419 грн. 85 коп. загального інвестиційного внеску до підписання цього договору, а відповідач в подальшому зобов`язався передати [PERSON] зазначений об`єкт інвестування шляхом укладання договору купівлі-продажу квартири та акту прийому-передачі квартири (а.с.14-18). 29.07.2020 року на виконання умов інвестиційного договору №13328/Б092-1 від 7.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ „Компанія управління активами „Бізнес-Гарант" було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пилипенком О.Ю. і зареєстрований у реєстрі за №763 (а.с.19-20) та акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] (а.с.21). За змістом медичного документу медичної групи компаній „ADONIS" 22.09.2020 року у [PERSON] за результатами молекулярно-генетичного дослідження методом РТ-ПЛР було виявлено коронавірус SARS - CoV-2 (COVID-19) (а.с.22). Згідно п.1, ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 4.12.2020 року працівниками експлуатуючої організації ТОВ „Столичний комфорт" було складено акт про залиття будинку за адресою: [ADDRESS] , яким встановлено, що в квартирі [ADDRESS] під час огляду було виявлено протікання трубопроводу під стяжкою в приміщенні коридору, залиття призвело до пошкодження стін, підлоги по всій квартирі власника та міжкімнатних дверей, у вересні 2020 року власник квартири повідомив ТОВ „Столичний комфорт" про наявність протікання води, що було зафіксовано в складі [PERSON] і [PERSON] : висновок: протікання води сталось по причині протікання з`єднання труб холодної води, які розміщені під стяжкою в квартирі (а.с.26 ). Даний акт був затверджений директором ТОВ „Столичний комфорт" Тируком О.М. За змістом ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Як роз`яснює п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК). Підпункт 4, п.2 цієї ж Постанови наголошує, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. 11.06.2021 року головним судовим експертом відділу будівельних досліджень лабораторії будівельних, земельних, екологічних досліджень та оціночної діяльності Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Лемешком А.В. було складено акт огляду об`єкта дослідження, з якого вбачається пошкодження квартири позивача (а.с.28). За змістом висновку експертного дослідження №ЕД-19-21/15771-РМ, складеного 28.07.2021 року Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, металева конструкція системного трійника не зруйнована і не має механічних пошкоджень. Також в металевій конструкції системного трійника відсутні дефекти, які відносяться до заводського чи експлуатаційного походження (а.с.29-41). Також згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19-21/15770-БТ, складеного 9.02.2022 року Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, причину залиття квартири [ADDRESS] визначити за результатами проведення натурального обстеження, неможливо, відповідно до акту про залиття будинку за адресою: [ADDRESS] (секція Б) від 4.12.2020 року, залиття приміщень квартири №92-Б сталось внаслідок протікання трубопроводу під стяжкою в приміщенні коридору квартири, вартість відновлювального ремонту квартири [ADDRESS] для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття, на час складання висновку становить 208 479 грн. 60 коп. (а.с.44-68). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснив, що його ремонтна бригада здійснювала ремонт в квартирі позивача і робили розводку труб водопостачання по всій квартирі, трійника вони не бачили, оскільки він був замурований забудовником і знаходився під бетонною стяжкою, а вже після завершення ремонту через певний час вся квартира була мокрою і тільки після того як робочі зірвали частину стяжки у коридорі квартири, то виявили під стяжкою облаштований трійник на кінці труби, яка була заведена в квартиру з загального коридору поверху, на стику якого була тріщина і з неї сочилась вода, цю трубу з трійником облаштовували тільки забудовники, що і підтвердив йому представник експлуатаційної організації, який прибув на виклик про залиття квартири [PERSON] . Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки представник відповідача підтвердив, що саме забудовником підводилась до квартири позивача труба з трійником, а потім власник квартири здійснював розводку водопостачання по всій квартирі, а сама труба з трійником була залита зверху певним слоєм бетонної стяжки, при цьому актом про залиття квартири від 4.12.2020 року було встановлено, що протікання води сталось по причині протікання з`єднання труб холодної води, які розміщені під стяжкою в квартирі (а.с.26), що були змонтовані саме працівниками відповідача, тому винність саме працівників ТОВ „Компанія управління активами „Бізнес-Гарант", як юридичної особи - забудовника, які облаштовували ввід до квартири позивача холодного водопостачання, в нанесені матеріальної шкоди позивачу [PERSON] як власнику квартири, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні і не викликає сумніву, а саме неякісний монтаж труби з трійником, з якого здійснювалось протікання води, призвело до залиття та пошкодження квартири позивача, і між неправомірними діями відповідача і нанесеною матеріальною шкодою позивачу є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 208 479 грн. 60 коп., які підтверджені документально в повному обсязі (а.с.61), необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача вказану вартість відновлювального ремонту, завданої залиттям квартири. Ствердження представника відповідача про те, що 29.07.2020 року відповідач передав, а позивач прийняла спірну квартиру згідно акту і в неї претензій та зауважень щодо здійснення робіт відповідачем не було і саме вона з цього часу несе відповідальність за всі недоліки в квартири, суд не може покласти в основу рішення, оскільки протікання води у з`єднанні труб холодної води, які облаштовані забудовником під бетонною стяжкою в квартирі, є прихованим дефектом (недоліком), який позивач не могла побачити візуально та/або знати про нього 29.07.2020 року. А проявився він значно пізніше після користування позивачем холодним водопостачанням. Оскільки суд задовольняє позов в частині стягнення матеріальної шкоди, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4 942 грн. 66 коп. вартості висновку експертного дослідження, що підтверджено документально (а.с.70-71). Як наголошує ч.2, ст.625 України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд відмовляє у задоволенні частини позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 16 159 грн. 3%-річних, 93 986 грн. 12 коп. інфляційних втрат, оскільки між сторонами на підставі укладених договорів не виникли грошові зобов`язання по поверненню боргу (боргів) і вказані правовідносини не регулюються даною нормою права. Відповідно до ч.1, ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Оскільки позивач отримала психологічні переживання та моральні страждання від залиття своєї квартири, що природньо зрозуміло, тому з відповідача на її користь підлягає стягненню 10 000 грн. моральної шкоди, в задоволенні решти суми необхідно відмовити, оскільки вона не ґрунтується на доказах по справі. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги позивача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 158 грн. 40 коп. судового збору (2 084 грн. 80 коп. судового збору в частині вимог майнового характеру + 1073 грн. 60 коп. судового збору в частині вимог немайнового характеру), що є пропорційним розміром від задоволеної частини позову, в задоволенні стягнення решти суми судових витрат необхідно відмовити.

Outcome: partial