Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

23 лютого 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Обґрунтовуючи свої\~позовні вимоги,\~позивач зазначає,\~що відповідач\~є абонентом\~ОКП «Донецьктеплокомуненерго»\~в м.\~Слов`янськ та\~користується комунальними\~послугами (послуги\~по теплопостачанню),\~однак не\~в повному\~обсязі сплачує\~вартість спожитих\~послуг.Станом на\~01.01.2024\~заборгованість за\~комунальні послуги\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за період\~з 01\~листопада 2019\~року до\~01\~січня 2024\~року,\~складає 28921,60\~грн.\~Крімтого, зазначає що між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на\~підставі відкритого\~особового рахунку\~№ [NUMBER] .ОКП «Донецьктеплокомуненерго» надавало відповідачу послугу по теплопостачанню, а відповідач використовував послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від неї. Протягом зазначеного періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідача не надходило. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача 28921,60 грн. заборгованості за спожиті послуги, 598,22 грн. - втрати від інфляційних процесів та 193,89 грн. - 3 % річних. Представником позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності, надано суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з теплопостачання, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 359075981 від 19.12.2023 - квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно довідки директора ВО ОКП «ДТКЕ» «ЦППтаКО» [PERSON] від 11.01.2024 станом на дату видачі даної довідки жодних звернень споживачів за особовим рахунком № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , щодо не проведення стягнення з наданням документів відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206 (зі змінами) до обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» не надходило. Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] , заборгованість за період з 01.11.2019 по 31.12.2023 включно, за теплову енергію складає 28921,60 грн. Згідно розрахунку заборгованості 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.02.2021 до 01.02.2022, відповідачу нараховано 3 % річних у сумі 193,89 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 598,22 грн. За відомостями відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області від 05.03.2024 [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 17.07.2003. Відповідно до вимог статі 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами. Зазначений обов`язок споживача також передбачений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 із змінами) та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Відповідно до\~статті 5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до\~житлово-комунальних\~послуг належать: 1)\~житлова послуга\~-\~послуга з\~управління багатоквартирним\~будинком. Послуга\~з управління\~багатоквартирним будинком\~включає: забезпечення\~утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~якщо прибудинкова\~територія,\~за даними\~Державного земельного\~кадастру,\~знаходиться у\~власності або\~користуванні співвласників\~багатоквартирного будинку\~відповідно до\~вимог законодавства,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем (крім\~обслуговування внутрішньобудинкових\~систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~з обслуговуванням\~внутрішньобудинкових систем\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; інші\~додаткові послуги,\~які можуть\~бути замовлені\~співвласниками багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 вищевказаного закону визначено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву\~прямо відповідає\~визначений пунктом\~5\~частини другої\~статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» обов`язок\~споживача оплачувати\~надані житлово-комунальні\~послуги за\~цінами/тарифами,\~встановленими відповідно\~до законодавства,\~у строки,\~встановлені відповідними\~договорами.\~Також,\~згідно частини\~першої статті\~9\~цього Закону\~споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Аналіз зазначених\~норм законодавства\~дає підстави\~для висновку\~про те,\~що споживачі\~зобов`язані оплатити\~житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними,\~а тому\~факт відсутності\~договору про\~надання житлово-комунальних\~послуг сам\~по собі\~не може\~бути підставою\~для звільнення\~споживача від\~оплати послуг\~у повному\~обсязі. Таким чином між відповідачем та позивачем утворилися фактичні договірні відносини з надання послуг з теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач надавав відповідачу відповідні послуги. За таких обставин при вирішенні справи суд виходить з обсягу прав і обов`язків сторін відповідно до чинного законодавства, яке регулює взаємовідносини осіб, що надають послуги із споживачами цих послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З відомостей, наданих позивачем, слідує, що оплата витрат за надані послуги з опалення по зазначеній квартирі відповідачем не провадилася у повному обсязі. Проаналізувавши зазначений розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що заборгованість по оплаті наданих послуг з опалення в сумі 28921,60 грн. утворилася за період з 01.11.2019 по 31.12.2023 включно. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих послуг з теплопостачання, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Закріплена в пункті 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника також покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Аналогічний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 761/32712/17. Суд визнає правильним надані позивачем розрахунки заборгованості за спожиті послуги з опалення за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.11.2019 до 01.01.2024, та 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.02.2021 до 01.02.2022, які відповідають встановленим законодавством порядку і тарифам. Частиною 1 ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд визнає правильним наданий позивачем розрахунок суми заборгованості по оплаті наданих житлово-комунальних послуг, який відповідає встановленим законодавством порядку і тарифам. Відповідачем, в свою чергу, заперечень або інших доводів та доказів стосовно суми боргу суду не надано. Проаналізувавши встановлені по справі конкретні обставини, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст.\~81\~ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з вини відповідача порушено виконання зобов`язань з оплати використаних послуг з опалення, внаслідок чого за період з 01.11.2019 по 31.12.2023 включно, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заподіяно шкоду із несплати у повному обсязі щомісячних платежів у сумі 28921,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Окрім того, з відповідача слід стягнути 3 % річних у сумі 193,89 грн. та втрати від інфляційних процесів у сумі 598,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п/п\~1\~пункту 1\~частини 2\~ст.\~4\~Закону України\~від 08\~липня 2011\~року №\~3674-VI\~«Про судовий\~збір» з\~позовної заяви\~майнового характеру,\~яка подана\~юридичною особою,\~справляється судовий\~збір в\~розмірі 1,5%\~відсотка ціни\~позову,\~але не\~менше 1\~розміру прожиткового\~мінімуму для\~працездатних осіб,\~встановленого законом\~на 1\~січня календарного\~року,\~в якому\~відповідна заява\~або скарга\~подається до\~суду.Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем та підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно в сумі 35,00 грн., що підтверджується квитанцією №4M3Q-RUFT-8K5E від 19 грудня 2023 року, та витрати пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 42,00 грн., на підтвердження чого надано фіскальний чек АТ «Укрпошта» від 05 лютого 2024 року на загальну суму 420 грн. та загальною кількістю відправлених пакетів документів 10 штук (420 грн. : 10 = 42,00 грн.), тому ці витрати слід стягнути з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved