Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] (далі за текстом - позивач) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач), третя особа: [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 439547,26 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що протягом 2016-2021 років позивачем було перераховано (сплачено) [PERSON] грошові кошти загалом у розмірі 439 547,26 грн. Між позивачем та відповідачем не було укладено жодного договору та відсутні будь-які правовідносини, що утворюють правову підставу набуття відповідачем грошових коштів. Перерахування [PERSON] грошових коштів відповідачу здійснювалось за вказівкою кредитора позивача [PERSON] , який є батьком відповідача, в рахунок погашення заборгованості позивача перед [PERSON] за договором позики від 18.02.2011, посвідченим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запоріжської області Порохненко О.В. та за рішенням Бердянського міськрайонного суду Запоріжської області від 05.12.2018 року №310/9156/18. У червні 2021 року після отримання постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арештів позивачу стало відомо, що його заборгованість перед [PERSON] залишилась у повному обсязі та станом на червень 2021 року становила 600000 грн. 13.07.2021 року позивачем [PERSON] було направлено листа з вимогою підтвердити отримання грошових коштів на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запоріжської області від 05.12.2018 року №310/9156/18. Жодної відповіді позивачем не отримано. 22.07.2021 року позивачем було направлено [PERSON] вимогу про повернення грошових коштів у сумі 439547,26 грн., жодної відповіді позивачем отримано не було. Оскільки добровільно повернути вказані кошти відповідач відмовляється, позивач звернувся до суду з вказаним позовом, з посиланням на ст.1212 ЦК України. Ухвалою Дзержинського районного суду від 24 вересня 2021 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому він зазначає, що вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Позивач знаходився у дружніх стосунках як з відповідачем по справі та і з третьою особою. Отримував грошові кошти у борг як від [PERSON] так і від [PERSON] . Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запоріжської області від 05.12.2018 року №310/9156/18 з позивача на користь [PERSON] стягнуто 600000 грн. Договір в письмовій формі між [PERSON] та відповідачем [PERSON] сторонами не укладався. На сьогоднішній день позивач перед відповідачем виконав зобов`язання у повному обсязі. Третьою особою [PERSON] надано до суду пояснення, в яких він просить у задовленні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначив, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запоріжської області від 05.12.2018 року №310/9156/18 з позивача на користь [PERSON] стягнуто 600000 грн. Відповідно до п.3 умов договору позики від 18.02.2011 повернення позиченої суми грошей повинно бути здійснено у будь-якому місці готівкою. Отже, виконання за договором має бути проведено належним чином не шляхом перерахування на карту, а готівкою в руки за місцем проживання кредитора, тому позивач виконував зобов`язання саме перед відповідачем, а не перед [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 23.12.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребовування доказів, а саме матеріали цивільної справи №310/9156/18 Бердянського міськрайонного суду Запоріжської області та оригіналу договору позики від 18.02.2011, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.02.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. \~ В судове засідання представник позивача не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив. \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив. Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки до суду не повідомив. \~ \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи вимоги ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем та третьою особою - [PERSON] було укладено договір позики від 18.02.2011, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запоріжської області Порохненко О.В. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запоріжської області від 05.12.2018 року №310/9156/18 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму у розмірі 600000 грн. Позивачем у позові зазначено (до матеріалів справ долучено копії банківських квитанцій), що він протягом 2016-2021 років перераховував за вказівкою [PERSON] грошові кошти загалом у розмірі 439547,26 грн. на банківській рахунок його сина [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 18.02.2011, який був укладений між позивачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] . В той час як між позивачем та відповідачем не було укладено жодного договору та відсутні будь-які правовідносини, що утворюють правову підставу набуття відповідачем грошових коштів. 13.07.2021 року позивачем [PERSON] було направлено листа з вимогою підтвердити отримання грошових коштів на виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запоріжської області від 05.12.2018 року №310/9156/18. 22.07.2021 року позивачем було направлено відповідачу - [PERSON] вимогу про повернення грошових коштів у сумі 439547,26 грн. Оскільки добровільно повернути вказані кошти відповідач відмовляється, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що вказані кошти перераховано ним відповідачу без достатньої правової підстави, просить їх стягнути з відповідача на підставі ст.1212 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. З матеріалів справи судом встановлено, що протягом 2016-2021 років позивач перераховував грошові суми на користь відповідача, про що свідчать копії квитанцій АТ КБ «Приватбанк». Систематичність та тривалість платежів здійснених позивачем на рахунок відповідача, на думку суду, спростовує твердження позивача про відсутність між сторонами будь-яких цивільно-правових відносин. \~ \~ \~ \~ Щодо твердження позивача, що грошові кошти ним перераховувались в рахунок сплати боргу за договором позики від 18.02.2011, укладеного між позивачем та третьою особою [PERSON] , суд зазначає наступне. З пункту 3 вищевказаного договору позики від 18.02.2011, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що повернення позиченої суми грошей повинно бути здійснено у будь-якому місці готівкою. Тобто, умови договору не передбачали перерахування горошових коштів на виконання договору у безготівковій формі. При цьому у наданих позивачем банківських квитанціях не зазначено призначення платежу. Отже, суд вважає, що позивачем не доведено, що сплачені ним суми були направлені на погашення боргу перед [PERSON] за договром позики від 18.02.2011. Таким чином, позивачем не доведено відсутність між ним та відповідачем договірних відносин та безпідставність перераховання позивачем на користь відповідача грошових коштів, тому їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставно набуте майно. \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа:\~ [PERSON] про\~стягнення грошових\~коштів у повному обсязі через недоведеність позовних вимог . Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed