Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

24 липня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 03 березня 2011 року між позивачем та [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2014 року шлюб між ними розірвано. За час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає разом з позивачкою. З часу припинення між ними шлюбу проживають окремо. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року відповідача зобов`язано сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29 травня 2013 року і до досягнення сином повноліття. 15 серпня 2013 року судом видано виконавчий лист на виконання рішення суду від 29 липня 2013 року у справі №442/3839/13-ц про стягнення з відповідача аліментів. Виконавче провадження з приводу вказаного виконавчого листа перебуває у Дрогобицькому відділі виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) . Відповідач частково ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим станом на 22 травня 2023 року наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 червня 2013 року по 21 травня 2023 року наявна в розмірі 70\~193 гривень згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 21 червня 2023 року проведеного старшим державним виконавцем Дрогобицькому відділі виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Костишиним Н.Р. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь позивача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01.06. 2021 по 31.07.2022 в сумі 53 086 грн, а також стягнути в її користь судові витрати по справі. 24 липня 2023 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Слишу А.Т. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду. Ухвалою суду від 28 липня 2023 року про відкриття провадження прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін . 01 вересня 2023 року представником відповідача адвокатом Романським С.І. подано до суду відзив на первісну позовну заяву. 23 листопада 2023 року представником відповідача адвокатом Романським С.І. подано до суду відзив на заяву позивача про зменшення позовних вимог. Відповідно до\~поданих відзивів,\~відповідач [PERSON] \~повністю заперечує\~позовні вимоги,\~вважає,вимоги та твердження позивача, які викладені в такій позовній заяві від 13 листопада 2023 року необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. Проведений позивачем [PERSON] та долучений до Позовної заяви від 13 листопада 2023 року розрахунок від 13 листопада 2023 року неустойки (пені) по аліментах [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] за період з 01 червня 2013 року по 22 травня 2023 року є помилковим, необґрунтованим та безпідставним і таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, суперечить рішенню Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року по справі №442/3839/13-ц та виконавчому листу №442/3839/13-ц, який виданий 15 серпня 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, як і не відповідає Розрахунку заборгованості по аліментах від 01.11.2023/В15/09-13/39663810 за підписом старшого державного виконавця Костишина Н.Р. Застосована позивачем [PERSON] в своїй Позовній заяві від 13 листопада 2023 року не відповідає правовій позиції та правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в Постанові від 03.04.2019р. по справі №333/6020/16-ц та в Постанові від 25.04.2018р. по справі №572/1762/15-ц, а також в постанові Верховного Суду від 19.01.2022р. по справі №711/679/21. Звертає увагу суду, що відповідно даних у розрахунку від 13 листопада 2023 року неустойки (пені) по аліментах [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] за період з 01 червня 2013 року по 22 травня 2023 року розмір пені по аліментах становить 426 076,56 гривень, а сума заборгованості по аліментах становить 54 081,68 гривень та спростовуються матеріалами даної цивільної справи №438/1111/23 (зокрема: копією Розрахунку заборгованості по аліментах від 01.11.2023/В15/09-13/39663810 за підписом старшого державного виконавця Костишина Н.Р., копіями квитанцій про сплату відповідачем [PERSON] аліментів згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року по справі №442/3839/13-ц та Виконавчого листа №442/3839/13-ц, виданого 15 серпня 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області та ін.). Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року по справі №442/3839/13-ц, яке набрало законної сили, відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина з травня 2013 року по травень 2023 року в розмірі 400 гривень щомісячно. З травня 2023 року у відповідача виник обов`язок сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на підставі рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 квітня 2023 року у справі №438/230/23, яке 22 травня 2023 року набрало законної сили. За період з вересня 2013 року по жовтень 2023 року відповідачем [PERSON] сплачено на користь позивача [PERSON] аліменти у розмірі 42 138 гривень. Відповідач [PERSON] повинен був сплатити аліменти за період з 29 травня 2013 року по 22 травня 2023 року (120 місяців) у розмірі 48\~000, 00 гривень (120 місяців х 400,00 грн.). Відтак у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа №442/3839/13-ц від 15 серпня 2013 року та рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року по справі №442/3839/13-ц, яке набрало законної сили, всього 5 862,00 гривень (48\~000,00 грн. 42\~138,00 грн.). Державні виконавці Дрогобицького відділу ДВС в період часу з вересня 2018 року по травень 2023 року не повідомляли відповідача [PERSON] (боржника у виконавчому провадженні №39663810) про необхідність сплачувати аліменти у більшому розмірі (більше 400 грн.), ніж це було передбачено у рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року по справі №442/3839/13-ц, яке набрало законної сили та у виконавчому листі №442/3839/13-ц від 15 серпня 2013 року, який перебував на виконанні у Дрогобицькому відділі ДВС (що підтверджується матеріалами виконавчого провадження №39663810, копії яких знаходяться в матеріалах даної справи №438/1111/23). Із врахуванням вищенаведеного, відсутня вина відповідача [PERSON] , оскільки така різна заборгованість по аліментах була безпідставно та незаконно нарахована як позивачем [PERSON] і вказана нею в Розрахунку від 13 листопада 2023 року, так і державним виконавцем Костишином Н.Р. і вказана ним в Розрахунку від 01 листопада 2023 року. У судовому засіданні представник позивача адвокат Наминанік О.С. позовні вимоги підтримала, просить задовольнити зіславшись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Романський С.І. в судовому засіданні позовні вимоги заперечує у повному обсязі, оскільки пеня стягується лише при наявності вини особи відповідно до вимог ст.196 СК України. Відповідачу не було відомо про зміну розміру аліментів, визначеним ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив постановити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні підтримав пояснення представника. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановив, що 30 травня 2014 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/30002/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 03 березня 2011 року та зареєстрований Смільнянською сільською радою Дрогобицького району Львівської області, актовий запис за №02 розірвано (а.с.13). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 23 серпня 2012 року виконавчим комітетом Смільнянської сільської ради Дрогобицького району Львівської області (а.с.8). Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 липня 2013 року у справі 442/3839/13-ц стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с.9). З копії виконавчого листу №442/3839/13-ц, виданого 15 серпня 2013 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області вбачається, що стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с.10). Відповідно витягу з реєстру територіальної громади, зокрема відомостей про особу наданих з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби на підставі відомостей, отриманих від Бориславської територіальної громади , номер витягу:2024/001379214, дата та час формування 09.02.2024 09 год.05 хв. прізвище позивача [PERSON] , дана народження [INFO] , РНОКПП [NUMBER] змінено на [PERSON] (а.с.200). 20 вересня 2013року [PERSON] , державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції , відкрив виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] і до досягнення сином повноліття. (а.с.102), що підтверджується копією Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 39663810 від 20 вересня 2013 року. З копії\~постанови державного\~виконавця від\~15\~жовтня 2013\~року №09-161302\~вбачається,\~що виконавчий\~лист №442/3839/13-ц\~від 15\~серпня 2023\~рокувиданий Дробицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення аліментів скерований для виконання за місцем праці боржника [PERSON] (а.с.98) Постановою про скасування процесуального документа від 05 вересня 2023 року, начальником відділу Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савчин Н.В. скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 жовтня 2014 року, що видав [PERSON] (не діє) при примусовому виконанню виконавчого листа №442/3839/13-ц\~від 15\~серпня 2023\~рокувиданого Дробицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 400 гривень на дитину, щомісячно, починаючи з 29.05.2013 року і до досягнення сином повноліття (а.с.108) . Відповідно до постанови про прийняття виконавчого провадження від 05 вересня 2023 року прийнято вищезазначене провадження за №39663810 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа (а.с.107). Зазначені обставини підтверджуються інформацією про виконавче провадження (а.с.110-112); назва виконавчої дії: скасування виконавчої дії від 30.04.2014 «Повернення ВД стягувачеві п.1ч.1 ст.47 (за письмовою заявою стягувача). Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах АСВП №39663810 від 01 листопада 2023 року, складеного [PERSON] , старшим державним виконавцем Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів), при примусовому виконанні виконавчого листа №442/3839/13-ц, виданого 15 серпня 2013 року, констатовано, що станом на 31 жовтня 2023 року у [PERSON] є заборгованість по сплаті аліментів в користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50\~078 гривень (а.с.148-150). На підтвердження погашення заборгованості зі сплати аліментів сторона відповідача подала суду копії квитанцій (а.с.188,189). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів необхідно вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Згідно з статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Системне тлумачення вказаних норм дає підстави дійти висновку, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то у платника аліментів відсутня вина у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19, провадження № 61-16670сво19. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що за період від з 29\~травня 2013\~року по\~22\~травня 2023\~року немає підстав для стягнення із відповідача пені, оскільки його вини у несвоєчасній сплаті аліментів за зазначений період суд не встановив. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів слід відмовити. У відповідності із вимогами ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed