Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди. Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.09.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 201204840, забезпеченим транспортним засобом є «ГАЗ 2705», державний номер [NUMBER] . 12.10.2020 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705», державний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Платона Майбороди, біля будинку № 12 в м. Києві, під час руху заднім ходом не переконався, що не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, та не звернувся за допомогою інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «KIA CEED», державний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди. У наслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «KIA CEED», державний номер [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2020, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП визнано [PERSON] . Згідно умов полісу, на підставі страхових актів, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплат за пошкоджений транспортний засіб KIA CEED», державний номер [NUMBER] становив 9243,87грн, що підтверджується платіжним дорученням. Отже, у зв`язку з тим, що позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, просять стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодування шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 9243,87грн та судові витрати по сплаті судового збору. 09.10.2023, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа за єдиним унікальним номером 754/14301/23, номер провадження 2/754/5636/23, передана судді [PERSON] 30.10.2023 ухвалою Деснянського районного суду міста Києва під головуванням судді [PERSON] відкрито провадження по справі, розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.11.2023, згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа за єдиним унікальним номером 754/14301/23, номер провадження 2/754/5636/23, передана судді Бабко В.В. у зв`язку із звільненням судді [PERSON] 17.11.2023 ухвалою Деснянського районного суду міста Києва під головуванням судді Бабко В.В. справу прийнято до розгляду та призначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в судове засідання, призначене на 19.03.2024 не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 19.03.2024 не з`явився. Про дачу, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. Однак суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення по справі, відповідно до ст. 280 ЦПКУкраїни. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 10.09.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] , було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 201204840, забезпеченим транспортним засобом є «ГАЗ 2705», державний номер [NUMBER] . 12.10.2020 [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ГАЗ 2705» державний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Платона Майбороди, біля будинку № 12 в м. Києві, під час руху заднім ходом не переконався, що не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, та не звернувся за допомогою інших осіб, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «KIA CEED», державний номер [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди. В наслідок ДТП було пошкоджено транспортний засіб «KIA CEED», державний номер [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія забезпеченого транспортного засобу, застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». 17.11.2020 постановою Шевченківського районного суду м. Києва, по справі №761/34797/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпА. У відповідності з ч. 4 та ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не потребує доведенню. 13.10.2020 до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся власник пошкодженого автомобіля «KIA CEED», державний номер [NUMBER] [PERSON] , та просив виплатити страхове відшкодування, з врахуванням безумовної франшизи в розмірі 2781,48грн, на рахунок СТО Філія «Автоцентр на столичному» АТ «Українська автомобільна корпорація». 23.11.2020 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернувся представник ТДВ «Експрес Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки відповідно до умов договору ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 7962,37грн. 01.12.2020 та 07.12.2020 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зробило Розрахунки суми страхового відшкодування, відповідно до якого збиток заподіяній [PERSON] , власнику автомобіля «KIA CEED», державний номер [NUMBER] , згідно заяви про виплату страхового відшкодування ТДВ «Експрес Страхування», визначена сума 6462,37грн, безумовна франшиза за договором добровільного страхування дорівнює 2781,50грн, що разом становить 9243,87грн. Згідно умов полісу № 201204840, на підставі страхових актів №109.02708520-1 від 01.12.2020 та №109.02708520-3 від 07.12.2020, заяви про страхове відшкодування та зібраних документів, розмір виплат за пошкоджений транспортний засіб KIA CEED», державний номер [NUMBER] , становив 9243,87грн, та був виплачений, що підтверджується платіжними дорученнями № 66448968 та №66448985. Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( п.2.1). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ». Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За приписами ч. 1 ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Стаття 27 Закону України "Про страхування", регламентує, що Страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Відповідно до пп. в) п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Враховуючи вищевикладене вище, та те що позивач у повному обсязі виплатив потерпілій страхове відшкодування в розмірі 9243,87грн за пошкодження автомобіля, який постраждав у дорожньо-транспортній пригоді, що сталась за участю та з вини відповідача, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Тому позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як винної особи, у розмірі виплаченого відшкодування. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягнення в якості виплати страхового відшкодування в розмірі 9243,87грн. Таким чином аналізуючи встановлене обставини справи, суд вважає що позовні вимоги про відшкодування шкоди підлягають задоволенню. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2684,00грн.

Outcome: approved