Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Баранівського районного суду Житомирської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 07.09.2003 року. Від вказаного шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.10.2014 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2013 року. Після реєстрації шлюбу і до народження доньки [PERSON] стосунки між сторонами були більш - менш нормальні, а затим з кожним наступним роком стосунки між сторонами почали погіршуватись. На протязі останніх шести років відповідач знущається над позивачем, ображає, неодноразово бив позивачку кулаками, ногами, і це все відбувалося на очах дітей, але позивачка все терпіла мала надію на те, що відповідач змінить свою поведінку старалась замовчувати систематичні факти сімейного насилля, але надії позивачки не виправдались. Останній раз, в ніч з 20.05 на 21.05.2023 року відповідач прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння, почав скандалити та хотів вдарити позивачку по обличчю, але [PERSON] прикрилася рукою, після чого відчула сильний біль в руці, рука сильно напухла. Стан здоров`я позивачки до ранку значно погіршився, почала нестерпно боліти права рука, а тому [PERSON] 21.05.2023 року змушена була звернутись за медичною допомогою до Баранівської ЦРЛ, позивачці наклали гіпс, оскільки була зламана рука. Із заявою до поліції про нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень не зверталась, оскільки пожаліла відповідача. Сімейно - шлюбні стосунки з відповідачем позивач припинила остаточно одразу після останнього побиття і відновлювати їх не бажає ні за яких умов, оскільки боїться за своє життя та здоров`я, а також за здоров`я своїх дітей, а тому надавати з відповідачем строк для примирення немає жодних підстав. На даний час позивач та відповідач продовжують проживати в належному позивачці будинку, відповідач з будинку добровільно йти не бажає, продовжує поводити себе негативно, а тому позивачка та діти перебувають в постійному стресовому стані. Відповідач на протязі багатьох років вживає спиртні напої, під дією алкоголю він постійно провокує скандали, під час яких ображає та б`є позивачку у присутності дітей, діти бояться свого батька та просять позивачку про те щоб я негайно розлучилася з відповідачем. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 26.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя [PERSON] звільнена з посади судді у відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 16.02.2024 справу прийнято до свого провадження та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялась належним чином, в позовній заяві просила про розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання. 27.02.2024 року отримав особисто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище зазначені обставини, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.09.2003 року виконавчим комітетом Котюржинецької сільської ради Полонського району Хмельницької області, актовий запис № 1 (а.с.5). Від вказаного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.10.2014 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2013 року (а.с. 6-7). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося із-за поведінки відповідача, постійних скандалів, вживання відповідачем алкогольних напоїв, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, буде шкодить інтересам позивачки. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось. Позивач вважає примирення неможливим. Статтею 51 КонституціїУкраїни закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.110СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115СКУкраїни документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved