Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить стягнути з відповідача у його користь грошові кошти в сумі 28255,13грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 20.04.2021р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ\~ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп"\~ 20406,76грн. заборгованості за кредитом. З позивача за виконавчим написом нотаріуса було стягнуто приватним виконавцем на користь відповідача 28255,13коп. Згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29.11.2021 року виконавчий напис нотаріуса Головкіної Я.В. визнано таким, що не підлягає виконанню. Вищевказане рішення набрало законної сили. Таким чином, кредитне зобов`язання припинило свою дію. Отже, отримані кошти підлягають поверненню позивачу. Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 26.07.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Від третьої особи відповідно до вимог чинного законодавства, заяв та клопотань на час розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 19.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Михайловським С.В. у виконавчому провадженні №66550606 звернуто стягнення на заробітну плату з боржника [PERSON] на користь ТзОВ\~ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" на загальну суму 28255,13грн., про що свідчить постанова, долучена до матеріалів справи. Зі змісту вказаної постанови також вбачається, що підставою виконавчого провадження став виконавчий напис №93559 від 20.04.2021р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 25406,76грн. На виконання постанови державного виконавця КНП «Сокальська районна лікарня» здійснювала відрахування та виплати з заробітної плати [PERSON] , що підтверджено Звітом про здійснені перерахування від 25.05.2023р. та повідомлення про виконання постанови від 29.06.2022р., які долучені до матеріалів справи. Однак 29.11.2021 року Сокальський районний суд Львівської області постановив рішення №454/3656/21 яким визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 20.04.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 93559 про стягнення з\~ [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 010/08-5/10343-ф від 23.03.2006 року таким, що не підлягає виконанню, вирішено питання судових витрат у справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що кредитна заборгованість, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, який згодом визнаний таким, що не підлягає виконанню, не є безспірною у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого)без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Згідно висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18: «з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером №4180 визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 442426,24 грн. відсутня, суд касаційної інстанції погоджується з правильним висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову у цій справі». Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2016 у справі №6-100цс15, від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved