Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

07.04.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд: - стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 11.06.2007 року у розмірі 32330,80 грн станом на 13.03.2023 року, яка складається за наступного: - 27209,76 грн заборгованість за кредитом; - 5121,04 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідач звернулась до банку із заявою №б/н від 11.06.2007 року з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлений початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці про зміну кредитування та обслуговування картрахунку. Банк виконав свої зобов`язання перед клієнтом у повному обсязі та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитом належним чином, тому за нею рахується заборгованість у загальному розмірі 32330,80 грн станом на 13.03.2023 року, яка складається за наступного: 27209,76 грн заборгованість за кредитом; 5121,04 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Відповідач у встановлений судом строк не подала до суду відзив на позов. Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду з позовом пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Представник позивача пояснив, що відповідач не сплатила заборгованість за кредитним договором, не брала участі ані у позасудовому врегулюванні спору, ані в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 року, судову справу №203/1838/23, провадження №2/0203/864/2023, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яку передано канцелярією 10.04.2023 року. 12.04.2023 року суд направив на адресу відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради запит щодо доступу до персональних даних відносно надання відомостей про реєстрацію місця проживання/перебування відповідача на підставі вимог ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» та на виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України: [PERSON] , [INFO] , останнє відоме місце проживання: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] від 27.01.2004 року. 26.05.2023 року на адресу суду надійшла відповідь з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, відповідно до якої повідомлено суд про те, що згідно з даними реєстру територіальної громади міста Дніпра та картотеки з питань реєстрації місця проживання осіб, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 02.04.1996 року по теперішній час. Ухвалою суду від 29.05.2023 року було залишено без руху позовну заяву та встановлено позивачу п`ятиденний строк\~для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, визначені недоліки позовної заяви позивачу постановлено усунути шляхом надання суду виправленої редакції позовної заяви відповідно до кількості сторін з зазначенням: обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, у позовній заяві. 21.08.2023 року представник позивача усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі та належним чином. Ухвалою суду від 25.08.2023 року було відкрито провадження у справі, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У чергове судове засідання, призначене на 25.03.2024 року, з`явився представник позивача. Відповідач не з`явилась у судові засідання 23.10.2023 року, 30.11.2023 року, 12.02.2024 року, 25.03.2024 року, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала без поважних причин. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного розгляду за наявними у справі матеріалами, на підставі положень ст. ст. 128, 223, 280-283 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду за наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Під час судового розгляду справи суд заслухав усні пояснення представника позивача по суті спору, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи, та 25.03.2024 року у судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 11.06.2007 року [PERSON] (клієнт) та АТ КБ «ПриватБанк» (банк) уклали кредитний договір у виді заяви №б/н, відповідно до якої клієнт, що діє, відповідно до особистого волевиявлення, просить відкрити рахунок та надати перелічені послуги: банківські послуги: дебетову картку: зарплатну, кредитну картку зі встановленим кредитним лімітом: фінансовий, сума кредитного ліміту: 250,00 грн, базова процентна ставка: 22,8%, із розрахунку 360 днів в рік; розмір комісії за кредитне обслуговування: 1% від суми заборгованості; строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості: щомісячними внесками в розмірі 7% від суми заборгованості; погашення заборгованості по кредитному ліміту може відбуватися як шляхом внесення коштів на картку клієнта, так і списанням банком коштів з дебетової картки. Відповідач власноруч вказала у заяві, що кредитну картку та пін-код отримала 02.07.2007 року, підписала заяву 11.06.2007 року. До кредитного договору банк додав Витяг з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, та «Про внесені зміни до договірної бази по платіжним карткам, договірну базу по споживчому кредитуванню та в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів)», наказ шаблон №096 №С-169 від 23.08.2006 року. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 13.03.2023 року, за відповідачем рахується заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 32330,80 грн станом на 13.03.2023 року, яка складається за наступного: 27209,76 грн заборгованість за кредитом; 5121,04 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом. Відповідно до виписки за договором №б/н за період 16.06.2007 року 17.03.2023 року та довідок про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, про надані кредитні картки, відповідач [PERSON] користувалась банківськими картками: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , Картки «Універсальна» та «Універсальна» Gold, датами відкриття: 16.06.2007 року, 13.03.2008 року, 12.09.2012 року, 21.06.2016 року, 22.10.2017 року, 30.08.2021 року, терміном дії: 06/11, 05/15, 05/16, 02/18, 10/21, 03/25, відповідно, зі зміною кредитного ліміту, востаннє: 05.04.2022 року у розмірі 26320,00 грн, з відміткою: зменшення кредитного ліміту. За змістом виписки, відповідач проводила операції по поповненню карток, переводу платежів, видачі готівкових коштів, оплати покупок у продовольчих магазинах, переводу коштів, оплати послуг, поповнення мобільного телефону, зарахування переказів тощо. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України, ЦК), підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.\~626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, як це передбачено ст. 207 ЦК України, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК України, було укладено. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту, процентів, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов`язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також процентів, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.\~ст.\~133, 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved