Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

22.03.2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи, які не заявляють самостійний вимог: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслав Вікторович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у якому позивачка просить суд: - визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14917 від 01 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 20944,94 грн. таким, що не підлягає виконанню; \~- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на користь [PERSON] витрати на послуги правничої допомоги адвоката в розмірі 8000 грн. та судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що \~ [PERSON] стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 69516648 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суми коштів у розмірі 20944,94 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 24.02.2023 року адвокат Солдаткін О.С., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. з адвокатським запитом, в якому просив: надати належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В?ячеславом Вікторовичем було відкрито виконавче провадження № 69516648 по виконання виконавчого напису № 14917, виданого 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення 20944,94 грн. заборгованості: копію кредитного договору; копію заяви про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого напису приватного нотаріуса; повідомити про розмір стягнених з [PERSON] коштів на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в рамках виконавчого провадження № 69516648. На виконання Запиту 24 лютого 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. надійшли витребувані документи. Крім того, з адвокатським запитом представник [PERSON] звернувся також до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». На виконання Запиту ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надало лист про неможливість виконання запиту у зв`язку зі знищенням документів. Позивач зазначає, що у [PERSON] відсутня будь-яка заборгованість за договором. Обґрунтовуючи позов, вказує що розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» стягувачем не надано. Окрім того, докази направлення [PERSON] вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором, а також отримання останньою такої вимоги відсутні. Безпідставною є вказівка у виконавчому написі на те, що стягнення заборгованості проводиться за період з 14.05.2021 року по 28.05.2021 року. Крім того, нотаріусом вчинено виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчено. Таким чином, заборгованість, по якій видано виконавчий напис, є спірною, а виконавчий напис протиправним. У зв`язку з чим, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.03.2023 року по справі відкрите загальне позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Третім особам роз`яснено право надати свої пояснення відповідно до вимог\~ст. 181 ЦПК України. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.01.2024 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилася. Адвокат Солдаткін О.С. надав до суду заяву у якій просить розглядати справу за його відсутності та у відсутність позивачки, та задовольнити заяву. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надійшло. Треті особи пояснення щодо позову в порядку, передбаченому\~ст. 181 ЦПК України, не подавали. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, з метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14917 від 01 червня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 20944,94 грн. [PERSON] стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 69516648 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» суми коштів у розмірі 20944,94 грн. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 24.02.2023 року адвокат Солдаткін О.С., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. з адвокатським запитом, в якому просив: надати належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Качуркою В?ячеславом Вікторовичем було відкрито виконавче провадження № 69516648 по виконання виконавчого напису № 14917, виданого 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення 20944,94 грн. заборгованості: копію кредитного договору; копію заяви про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого напису приватного нотаріуса; повідомити про розмір стягнених з [PERSON] коштів на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в рамках виконавчого провадження № 69516648. На виконання Запиту 24 лютого 2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурки В.В. надійшли витребувані документи. Крім того, з адвокатським запитом представник [PERSON] звернувся також до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ». На виконання Запиту ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» надало лист про неможливість виконання запиту у зв`язку зі знищенням документів. Позивач зазначає, що у [PERSON] відсутня будь-яка заборгованість за договором. Обґрунтовуючи позов, вказує що розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» стягувачем не надано. Окрім того, докази направлення [PERSON] вимоги про виконання зобов`язання за кредитним договором, а також отримання останньою такої вимоги відсутні. Безпідставною є вказівка у виконавчому написі на те, що стягнення заборгованості проводиться за період з 14.05.2021 року по 28.05.2021 року. Крім того, нотаріусом вчинено виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчено. З вказаного виконавчого напису слідує, що він вчинений на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Згідно положень ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 18 цього Кодексу\~встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються\~Законом України «Про нотаріат»\~(далі - Закон), Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Так, в\~ст. 87 Закону\~передбачено, що виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Статтею 88 Закону\~та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: оригінал кредитного договору; засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення цих спорів, Верховний Суд України у постанові від 05.07.2017 року (справа № 6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості, її розмір та складові для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена, як наприклад даними щодо сум отриманих у кредит коштів, їх повернення, нарахування та розрахунку боргу тощо. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги статей 87 та 88 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 3 Порядку. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено право на оскарження нотаріальної дії особою, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Крім того, ухвалюючи рішення, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів безспірності заборгованості боржника при вчиненні виконавчого напису, а вищевказані обставини в їх сукупності вказують на недотримання нотаріусом вимог законодавства України під час вчинення даного виконавчого напису. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Суду не надано доказів на підтвердження належного направлення боржнику заключної вимоги про дострокове погашення заборгованості та, відповідно, отримання її боржником. Також, у матеріалах виконавчого провадження відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто в матеріалах справи відсутні переконливі докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена банком при подачі документів нотаріусу, та боржник про заборгованість достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, а відтак позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Наявні матеріали справи свідчать про те, що оскаржуваний виконавчий напис № 14917, виданий 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 4815851 від 03.02.2021 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та позивачем. При цьому, згідно з копією вказано договору, що долучена до матеріалів справи, судом встановлено, що вказаний договір не є такими, що посвідчений нотаріально. При цьому, жодних об`єктивних даних на підтвердження щодо підстав на рахуванні і розміру заборгованості за таким договором, сторонами суду не надано та під час судового розгляду справи не встановлено, як власне і того факту, що такий договір був посвідчений нотаріально. Відповідно, встановлені судом обставини та досліджені докази у своїй сукупності не дають підстав стверджувати про те, що заборгованість, яка стягнута з позивача на підставі виконавчого напису № 14917, що виданий 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., має характер безспірної, що є однією з основних умов для її стягнення в такому порядку. Нормами\~ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від зареєстрований в реєстрі за № 14917 від 01 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Згідно із п. 1 ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Поняття судових витрат міститься в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де судові витрати передбачені\~законом\~витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи. Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених\~Законом України «Про судовий збір». Судовий збір включається до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, у відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1073,60 грн. Щодо вимог позивачки стосовно стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Під час розгляду справи позивачка просила суд стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до ст. 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав копії наступних документів: договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 15/03/-2 від 15.03.2023 року, акт про прийняття-передачу наданих послуг №1 від 15.03.2023 року, акт приймання-передачі грошових коштів. Відповідно до про Акту про прийняття-передачу наданих послуг №1 від 15.03.2023 року Адвокат та Клієнт склали цей акт про те, що Адвокатом надані, а Клієнтом отримані наступні послуги: адвокатський запит до приватного виконавця ВОО Качурки В.В. 1000,00 грн.; адвокатський запит до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 1000,00 грн.; підготовка позовної заяви 6000,00 грн. Вартість послуг загалом становить 8000,00 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін» (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зважаючи на викладене вище, судом має братися до уваги обсяг, якість та характер наданих послуг, та чи відповідають вони ціні в розмірі 8000,00 грн. в даних конкретних обставинах справи. Враховуючи положення\~ст. 141 ЦПК України,

Outcome: approved