Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

В січні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [INFO] матері [PERSON] , відкрилася спадщина на її майно. Він єдиний її спадкоємець за законом першої черги. Продавши будинок матері, він переїхав проживати в смт. Немішаєве Бучанського району Київської області, забравши з собою деякі її речі. В січні 2024 року, переглядаючи старі фотоальбоми, він знайшов там чотири державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, видані на ім`я матері, про існування яких він не знав. 17 січня 2024 року позивач звернувся до Бородянської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але нотаріус роз`яснив, що він пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини. Вважав, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про існування спадкового майна. Тому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, викладене підтвердив. Відповідач Бородянська селищна рада в судове засідання представника не направила, відповідно до заяви просила розглянути справу без її участі, заперечень проти позову не має. Вислухавши пояснення позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] її син [PERSON] являється єдиним її спадкоємцем за законом, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть, про шлюб, про народження (а.с. 8-10) На день смерті [PERSON] була власницею чотирьох земельних ділянок на території Небратської сільської ради Бородянського району Київської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4155 га, 0,9622 га, 0,4157 га та 1,0181 га, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.11-14) Державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, внаслідок пропуску строку для її прийняття, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.15) Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статі 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи обставини, якими обгрунтовуються позовні вимоги, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved