Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

26.01.2024 заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій, згідно уточнень від 25.03.2024, просить встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Охтирською державною нотаріальною конторою від 30.01.1995 за реєстровим № 645 на ім`я « [PERSON] ». Вимоги вмотивовані тим, що [INFO] померла бабуся заявниці [PERSON] , яка за життя склала заповіт, згідно якого залишила 1/3 частини належного їй майна заявниці [PERSON] , а 2/3 матері заявниці [PERSON] . Разом з тим з`ясувалося про наявність помилки у написанні прізвища заявниці у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 30.01.1995 Охтирською державною нотаріальною конторою, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. 29.01.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Заявниця у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги за завою підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представники Першої охтирська державна нотаріальна контора та Охтирської міської ради Сумської області у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні вимог за заявою послалися на розсуд суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Вивчивши\~матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до заповіту від 27.06.1989, посвідченого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори, « [PERSON] » на випадок своє смерті заповіла 2/3 частини всього належного їй майна « [PERSON] », а 1/3 « [PERSON] » (прізвища осіб дослівно мовою оригіналу - російською). 12.10.1991 « [PERSON] » уклала шлюб з « [PERSON] », після реєстрації якого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 12.10.1991 Відділом РАГС Охтирського виконкому Сумської області (прізвища осіб дослівно мовою оригіналу - російською). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.07.1994 РАГМ м. Охтирка Сумської області, [INFO] померла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.1995, зареєстрованого в реєстрі за № 2-93, виданого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори Ковальчуком С.П., на підставі заповіту, посвідченого Охтирською державною нотаріальною конторою 27.06.1989 і зареєстрованого в реєстрі за № 1861, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , померлої [INFO] , є 2/3 частини [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із жилого будинку, розташованого на земельній ділянці площею 910 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS] . Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.07.1999 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, написання прізвища заявниці значиться як « [PERSON] ». Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із заяви вбачається, що встановлення даних фактів необхідне заявниці з метою реєстрації належного їй нерухомого майна. Згідно листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 бачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази, які суд вважає належними та допустимими, вказують на те, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 30.01.1995, зареєстрованому в реєстрі за № 2-93, виданому державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори Ковальчуком С.П., особу заявниці[PERSON] помилково записано [PERSON] , при цьому неточності в написанні її прізвища виникли внаслідок його довільного перекладу з російської мови на українську. Разом з тим в позасудовому порядку внесення змін щодо прізвища заявниці у зазначеному правовстановлюючому документі є неможливим, а встановлення факту належності його заявниці у подальшому надасть можливість реалізувати належне їй право на реєстрацію нерухомого майна. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах її вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved