Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, по якому просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 30\~000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дітей. Ухвалою від 16.01.2024 по справі відкрито провадження у справі, встановлений спрощений порядок розгляду справи. 20.03.2024 до суду надійшов відзив на позов. Представник відповідача зазначає, що не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дітей, надає згоду на сплату аліментів в силу своїх фінансових можливостей, щомісячно на кожну дитину в розмірі 3196,00 гривень, що відповідає рекомендованому ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковому мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років. Доводи вказані в позовній заяві не відповідають дійсності. Утримувати дітей, незалежно від того, з ким з них проживає дитина зобов`язані обоє батьків. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги та пояснила, що після подачі нею позову до суду відповідач припинив сплату аліментів на утримання дітей. Відповідач та його представник повторно в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 07.10.1995 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі в подружжя народились діти: [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] ( [INFO] ). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.10.2021 (справа №522/15638/21) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час діти проживають разом з позивачем, що не заперечується відповідачем. Відповідач визнає пововні вимоги частково та згодний сплачувати аліменти у сумі 3196 гривень щомісяця. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно\~\~ст. 51 Конституції України\~батьки зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років - становить 3196 гривень; Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою\~ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»\~визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Статтею 184 СК України\~врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті\~СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, нормою\~статті 184 СК України\~не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. При цьому, згідно ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Позивач в позові зазначила, що відповідач працює моряком, має велику зарплату, але матеріали справи не містять доказів підтвердження цього факту. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі заявленому позивачем до стягнення 30000 грн. щомісячно на кожну дитину. Враховуючи, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, та визнання відповідачем позову у розмірі 3196 грн., суд вважає, що обґрунтованим буде визначити суму аліментів на утримання дитини у розмірі 6000 грн. щомісячно на кожну дитину, що буде об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів. З врахуванням того, що мати дитини також повинна у рівній мірі забезпечувати дітей усім необхідним. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, стягнення аліментів на дитину слід проводити з 11.01.2024 - з моменту подачі позову до суду. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial