Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ніжинської міської ради Чернігівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини тривалістю 3 місяці після своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обгрунтований тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок і земельні ділянки в [ADDRESS]. За життя [PERSON] залишила заповіт на все своє майно позивачу [PERSON] , З 19 грудня 2022 року позивач перебував під вартою до 28 червня 2023 року у кримінальному провадженні за ч.2 ст.121 КК України, а з 28 червня 2023 року запобіжний захід змінено на цілодобовий домашній арешт, у зв`язку з чим не мав змоги у 6-місячний строк звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після [PERSON] .. Просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 10 січня 2024 року відкрито провадження у даній справі із її розглядом за правилами загального позовного провадження та призначенням підготовчого засідання. Згідно з заявою від 19 березня 2024 року позивач [PERSON] позов підтримує, судовий розгляд просить провести за відсутності. Відповідно до клопотання від 19 березня 2024 року представник Ніжинської міськради Рашко А.М. позов визнає, судовий розгляд просить провести за відсутності. Інші заяви, клопотання сторін станом на час проведення підготовчого заісдання 19 березня 2024 року відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS], і яка згідно довідки Кунашівсько-Переяслівсткого старостинського округу Ніжинської територіальної громади від 23 жовтня 2023 року на час смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею на час смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру… від 29 січня 2024 року інформація щодо спадкової справи після [PERSON] відсутня. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Борщ Н.О. від 31 жовтня 2023 року [PERSON] пропущений 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON] .. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом встановлено, що позивач [PERSON] станом на час смерті матері [PERSON] 02 березня 2023 року перебував під вартою як підозрюваний і в подальшому як обвинувачений, а з 28 червня 2023 року під цілодобовим домашнім арештом, у кримінальному провадженні за ч.2 ст.121 КК України, судовий розгляд якого здійснено Ніжинським міськрайонним судом. Також позивач [PERSON] є спадкоємцем і за заповітом [PERSON] від 12 грудня 2008 року. Вказані обставини у сукупності підтверджують наявність поважних причин, які позбавили можливості позивача звернутися до нотаріуса з відповідною заявою упродовж 6-місячного строку для прийняття спадщини після матері, у зв`язку з чим судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку терміном три місяці для подання відповідної заяви до нотаріуса. Також судом враховуються положення ст.2 ЦПК України-завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Як зазначив Європейський суд з прав людини при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог. Аналіз практики Верховного Суду показує, що, окрім принципів цивільного права- справедливості, добросовісності та розумності, суд касаційної інстанції у окремих своїх постановах керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Також судом враховується, що визнання представником відповідача позову, із врахуванням доказів по справі, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,-що є також підставою в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Також при розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Встановлені судом обставини, які є підставою для задоволення позову, сторонами не спростовувались і не заперечувались, судом надана можливість відповідачу представити свою позицію по справі за умов, які не ставлять його в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною.

Outcome: approved