Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов, згідно якого позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти, як матері, з якою проживає малолітня дитина, в розмірі частини від усіх видів доходів, до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Стислий виклад позиції позивачки. Позивачка протягом жовтня 2021 року по 2022 рік перебувала у стосунках з [PERSON] . В вказаних стосунків у сторін по справі народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] яке видано 24.08.2020 року Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 154. Донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні . Після припинення відносин, у сторін була домовленість, що відповідач буде добровільно надати матеріальну допомогу, однак останній повністю відмовився від своїх обіцянок. Стислий виклад позиції відповідача. [PERSON] належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, а також у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Заяви, клопотання. До позовної заяви від позивачки долучена заява, згідно якої остання просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 8). Процесуальні дії у справі. 29 лютого 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі (а.с. 14). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , ім`я [PERSON] , [INFO] , яке видано 24.08.2020 року Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 154, вбачається, що батьками дитини зазначені- [PERSON] та [PERSON] . (а.с.3) Як встановлено з акту обстеження умов проживання від 19.02.2024 року складеного відповідальними особами служби у справах дітей Роздільнянської міської ради Одеської області за адресою: Одеська область, місто Роздільна, вулиця Польова 15-а [PERSON] проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Вказаний факт підтверджується також актом обстеження фактичного проживання від 4 жовтня 2023 року (а.с. 5). Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка\~кожного\~аргументу,\~наведеного\~учасниками\~справи,\~та\~норми\~права,\~які\~застосував\~суд,\~мотиви\~їх\~застосування. Дослідивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про наясність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. При цьому, Верховний Суд в постанові від 12 листопада 2018 року (справа № 202/712/17), зауважив, що можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Відповідачем не надано суду жодних відомостей щодо стану здоров`я та матеріального становища, відсутності (наявності) інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дітей, наявності зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, тощо. Поряд з цим, як встановлено судом, він є батьком [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивачки. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК України). Частина перша\~статті 182\~СК України\~визначає,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: \~стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; \~стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; \~наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; \~наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; \~доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; \~інші обставини, що мають істотне значення. Пункт 1 частини 1 статті 430 ЦПК України визначає, що\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частина 1\~статті 280\~ЦПК України\~визначає,\~що суд\~може ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів\~за одночасного\~існування таких\~умов: \~відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; \~відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; \~відповідач\~не подав\~відзив; \~позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, а також у встановлений судом строк відзив на позов не подав, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved