Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

І. Суть спору: Громадянка [PERSON] (надалі Позивачка) звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаються на те, що житловий будинок [ADDRESS] був побудований ще у 1991 році, що підтверджується даними технічного паспорта на житловий будинок від 02.08.2023 року та належав до суспільної групи - колгоспний двір, що підтверджується довідкою Мостиської міської ради Львівської області №23 від 12.02.2024 року (міститься в матеріалах справи), станом з 01.04.1988 по 15.04.1991, а також на момент припинення колгоспного двору - 15.04.1991 з працездатних членів двору, які не менше трьох років підряд брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору, була така особа: [PERSON] , [INFO] - голова двору. Стверджує, що на час припинення колгоспного двору, [PERSON] , вважався головою та одноосібним членом колгоспного двору. [INFO] помер голова двору [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Вказує, що за життя [PERSON] не оформив належно свою частку в майні колишнього колгоспного двору після його припинення та не зареєстрував право власності на частку у житловому будинку, у зв`язку з чим на зазначену частку будинку відсутні належні правовстановлюючі документи, зокрема свідоцтво про право власності на нерухоме майно та витяг про реєстрацію права власності, тощо. Покликається на те, що за життя 22.11.2011 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Малнівської сільської ради Мостиського району Львівської області [PERSON] , згідно якого все своє майно заповів їй, позивачці [PERSON] . Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла в порядку ч.1 ст.1269 ЦК України, вона, донька [PERSON] . Таким чином, після смерті батька [PERSON] , його частка в майні колгоспного двору перейшла за загальними правилами спадкування до спадкоємця першої черги за законом доньки [PERSON] (позивачки), у зв`язку з чим така стала власником вказаного житлового будинку в цілому. Однак, в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказаний будинок, вона, позивачка не має можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на такий, тому змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, беручи до уваги те, що вона, позивачка, є спадкоємцем спірного житлового будинку за законом після смерті [PERSON] , спадщину прийняла, інших спадкоємців немає, а тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . ІІ. Позиція учасників справи: В підготовче засідання позивачка не з`явилась, однак зазначила в позовній заяві, зокрема в прохальній частині такої, про розгляд справи за її відсутності на підставі доводів та доказів, котрі містяться у матеріалах справи. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області, у підготовче судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу за їх відсутності. Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори, у підготовче судове засідання не з`явився, проте подав до суду матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , а також заяву про розгляд справи за їх відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді від 20.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності. Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України. ІV. Встановлені судом фактичні обставини справи: Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору,

Outcome: approved