Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.04.2018 року у розмірі 63892 грн. 99 коп. та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.04.2018 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.04.2018. На підставі договору відповідач отримав кредит у розмірі 50000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте відповідач порушив умови договору та ухилявся від погашення заборгованості за кредитом, не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками а також іншими витратами, відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 22.08.2023 року виникла заборгованість у розмірі 63892 грн. 99 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду відзив. В поданому до суду відзиві відповідач посилається на те, що розрахунок кредитної заборгованості не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежать від волевиявлення банку. Лише виписка з рахунку особи, яка відповідає вимогам закону та надана відповідно до вимог закону є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог закону. В позовній заяві, поданій позивачем, відсутні жодні посилання на первинні документи позивача не тільки щодо руху коштів, а навіть надання кредитних коштів. Весь позов подано лише на підставі одноособового розрахунку позивача та одноособових довідок про кредитний ліміт, відсутнє посилання на первинні бухгалтерські документи, такі як виписка по рахунку відповідача. Отже, позивач не надав суду належні та допустимі докази в обґрунтування наявності боргу відповідача. Крім того, позивачем не надано жодного підтвердження про погодження відсоткової ставки. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації АТ «Універсал Банк» генерує та відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку «Monobank» ОТР-паролю, який попередньо був наданий банком на зазначений номер. Відповідач повідомив свою згоду з умовами надання банківських послуг. Використання кредитних коштів підтверджується випискою. Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Виписка про рух коштів на рахунку боржника підтверджує отримання, користування кредитом відповідачем, а також те, що після отримання банківської картки боржник здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти. Відповідно про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 50000 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по рахунку баланс складає 13892,99 грн., тобто заборгованість складає 63892,99 грн. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення банківської картки, розмір яких був значно менше за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 86171,17 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат на суму 150064,16 грн. Сума, яка не повернута банку становить 63892,99 грн. Таким чином, заборгованість за тілом кредиту змінювалась. У зв`язку з тим, що кошти на погашення послуг відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, тому що банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору. Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив в яких зазначив, що розрахунок кредитної заборгованості не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку. В позовній заяві відсутні жодні посилання на первинні документи позивача не тільки щодо руху коштів, а навіть щодо надання кредитних коштів. Розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом надання кредитних коштів, а довідки про кредитний ліміт не несуть жодних юридичних фактів щодо надання кредитних коштів. Позивачем по справі не надано жодного підтвердження про погодження відсоткової ставки. Згідно розрахунку відповідача, ним було внесено 83354 грн. на картку. Вказує, що якщо тіло кредиту було погашено відповідними платежами за карткою відповідача, то вважається що відповідач повністю погасив заборгованість перед банком. Судом встановлено, що 13.04.2018 року року відповідач звернувся до позивача і підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 13.04.2018 року. В зазначеній анкеті-заяві від 13.04.2018 року відповідач просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та у мобільному додатку отримав примірники зазначених документів. Також, в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, зазначено, що останній просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також, він визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. В Анкеті відсутні дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо. Згідно довідки позивача, відповідачеві було встановлено кредитний ліміт 13.04.2018 - 10000 грн., 09.01.2019 - 13000 грн., 29.05.2019 - 20000 грн., 19.12.2021 - 50000 грн. Відповідачу була надана Чорна картка № [NUMBER] з терміном дії 09/24. Згідно розрахунку заборгованості, складеного представником позивача, станом на 22.08.2023 року у відповідача мається заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 63892 грн. 99 коп. Відповідно до підрозділу 1 Терміни та визначення розділу І Загальні умови з Умов і правил обслуговування рахунків фізичної особи в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank (далі Умови), - договір про надання банківських послуг Monobank - це укладений між Банком та Клієнтом договір про відкриття рахунку, випуск і обслуговування Платіжної картки з можливістю встановлення ліміту кредитування, що складається з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток, Анкети- заяви до Договору про надання банківських послуг Monobank , паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, інформації щодо відкриття поточного рахунку та випуску електронного платіжного засобу (в разі наявності) та Тарифів. Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг Monobank - письмове або електронне звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладеного Договору. Згідно з п.2.1 підрозділу 2 розділу І Умов, банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку. В підрозділі 2 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг Monobank. Датою укладення договору є дата підписання клієнтом Анкети-заяви та отримання картки. Картка передається Клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою за адресою, вказаною Клієнтом в Анкеті-заяві, або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що Платіжна Картка була отримана Клієнтом. Відповідно до підрозділу 5 розділу ІІ Умов, ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов, зазначених в цьому договорі. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування. Сторони домовились, що Банк має право, на власний розсуд переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначений в Договорі. Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням Платіжної картки після встановлення або зміни ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання. Пунктом 5.25 підрозділу 5 розділу ІІ Умов визначено, що сторони погодили, що зобов`язання Банку за цим Договором та Додатками до нього за невикористаною Клієнтом сумою кредиту /ліміту кредитування є відкличними і безризиковими (Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови. З аналізу зазначених вище положень вбачається, що підписання Анкети-заяви не є обов`язковою умовою видачі картки, і Банк має право відмовитись від надання кредиту/встановлення ліміту кредитування без будь-якого обґрунтування своєї відмови. Банк повинен довести, що ним було прийнято рішення про видачу картки із встановленням ліміту, така картка видавалася відповідачу і ним була отримана, крім того Банк має підтвердити суму кредитного ліміту, що був встановлений на картку. Вищезазначені Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, не містять підпису відповідача. Представником позивача додано до позову тарифи за чорною карткою Monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank, Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, які також не містять підпису відповідача. Представником позивача на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 13.04.2018 року, укладеного між Універсал Банк та відповідачем станом на 22.08.2023 року. Так, відповідно до вказаного розрахунку відповідач, як про це стверджує представник позивача, має перед Банком заборгованість, яка становить 63892.99 грн. (тіло кредиту- 63892.99 грн., заборгованість за відсотками - відсутня, заборгованість за пенею - 0 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію»(далі - Закон). Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ Універсал Банк ). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Представник позивача як доказ надав Анкету-заяву, яка містить підпис відповідача. Однак, анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору. В указаній заяві відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, нарахування пені, комісій, та інших істотних умов. Крім того, представником позивача не надано інших доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту, зазначеного у довідці банку (13.04.2018 - 10000 грн., 09.01.2019 - 13000 грн., 29.05.2019 - 20000 грн., 19.12.2021 - 50000 грн.) Розрахунок кредитної заборгованості не є належним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах. Надана представником позивача інформація по картці № [NUMBER] не є належним доказом існування між сторонами договірних відносин, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах. Крім того, матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято Банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана 13.04.2018 року, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити чи виникла вказана позивачем заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору. Крім того, неможливо встановити, які саме умови цього договору могли бути порушені відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що Анкета-заява не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в указаній заяві відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом та інших істотних умов. Матеріали справи не містять доказів, яке рішення було прийнято Банком за заявою відповідача, яка картка йому була видана, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Долучені до справи Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, тарифи за чорною карткою Monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, не містять підпису відповідача. Посилання представника позивача на Закон України «Про електронну комерцію» та про презумпцію правомірності правочину є безпідставними. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, який колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує у даній справі, яка є аналогічною за обставинами у цьому питанні. Згідно виписки по рахунку [NUMBER] сума витрат відповідача за період з 14.04.2018 по 22.08.2023 року склала - 150064.16 грн., а сума зарахувань за цей же період склала - 86171.17 грн. Різниця між сумою витрат і сумою зарахувань складає 63892.99 грн. Цю суму і просить стягнути представник позивача. Згідно виписки по рахунку [NUMBER] , із загального боргу, зазначеному представником позивача по вказаній заяві - анкеті від 13.04.2018 року- 63892 грн. 99 коп., які представник позивача просить стягнути з відповідача, 40666 грн. 32 коп. складають відсотки за користування кредитом. Таким чином, різниця між використаними відповідачем коштами банку і повернутими відповідачем банку коштами складає 23226 грн.67 коп. При цьому, суд враховує, що відсотки за користування кредитом відповідач не повинен сплачувати, оскільки розмір відсотків договором не узгоджений, підстав для їх автоматичного стягнення не було. Тобто, відповідач використав банківські кошти на 23226 грн. 67 коп. більше, ніж повернув банку. Розрахунок: 63892.99 (борг згідно виписки з банківського рахунку з урахуванням нарахованих відсотків за користування кредитними коштами) - 40666.32 грн. (відсотки за користування кредитом) = 23226 грн.67 коп. При цьому, суд бере до уваги, що відповідачем періодично здійснювалось погашення суми заборгованості різними сумами, на рахунок відповідача надходили кошти, проте вказані суми банком зараховувалися не тільки як погашення тіла кредиту, а й відсотків за користування кредитом. Вказані кошти в розмірі 23226 грн.67 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 975 грн. 70 коп., що пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial