Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

14.03.2023 позивач [PERSON] звернувся до Баранівського районного суду Житомирської област із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 14.09.2018 року. Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що сторони не мають взаєморозуміння, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. В період шлюбних відносин народилася дочка [PERSON] , [INFO] . 19.06.2023 року Баранівським районним судом Житомирської області було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) осіб. 07.11.2023 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про передачу справи до іншого суду. 08.11.2023 року Баранівським районним судом Житомирської області було винесено розпорядження про передачу справи № 273/492/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Житомирського районного суду Житомирської області, до найбільш територіально наближеного суду. 20.11.2023 року Житомирським районним судом Житомирської області було винесено ухвалу про передачу справи № 273/492/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за підсудністю. 15.12.2023 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області було винесено ухвалу про передачу справи № 273/492/23 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу до Баранівського районного суду Житомирської області за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.01.2043 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М. від 05.02.2024 прийнято справу до провадження та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання. 20.03.2024 року направила до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позов визнає. З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 вересня 2018 року Виконавчим комітетом Довбиської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 20 (а.с.8). В період шлюбних відносин народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Під час розгляду справи судом з`ясовано, що спільне життя сторін не склалося, тому що відсутнє взаєморозуміння, сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах суд приходить до висновку що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам позивачки. Статтею 51 КонституціїУкраїни закріплено що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.1 Сімейного кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.56 СКУкраїни передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СКУкраїни позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином суд дійшоа висновку, що вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір 1073,60 грн згідно платіжної інструкції № 1029284017 від 03.03.2023 року. Отже, взявши до уваги визнання відповідачкою позову та вимоги ст. 141, 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідачки на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 536,80 грн. Разом з цим, решту судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved