Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

29.12.2023р. Орган опіки та піклування Савранської селищної ради звернувся до суду в порядку ст.165 СК України в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] ; відомості про батька дитини в свідоцтві про його народження внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Позивач вказує, що відповідачка, навіть не оформивши документи про народження сина, залишила його у шестимісячному віці у своєй матері - громадянки Республіки Вірменія [PERSON] , 1949 року народження, яка проживає в с.Полянецьке, Подільського району, Одеської області, та поїхала у невідомому напрямку. З цих пір і до теперішнього часу, тобто протягом більше, ніж 14 років, відповідачка жодного разу не відвідала сина, не поцікавилась станом його здоров`я та розвитком дитини, вона не приймає участь у його вихованні, утриманні та навчанні, будь-якої уваги та допомоги для сина не надає, тобто фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини та не створила умов для отримання нею освіти, у зв`язку з чим позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її сина [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України та стягнути з неї аліменти на утримання [PERSON] до його повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї аліменти на його утримання; проти заочного вирішення справи не заперечує. Представники третіх осіб - Служби у справах дітей Савранської селищної ради - Яроменко І.В. та староста Полянецького старостинського округу Савранської селищної ради - Денисюк В.О. в судовому засіданні обставини, які викладені у позовній заяві, повністю підтвердили, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі; проти заочного вирішення справи також не заперечували. Відповідачка [PERSON] , яка є належним чином повідомленою про дату, час і місце цього засідання (а.с.35, 42), в засідання не з`явилася повторно, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, а також не скористалася своїм правом, передбаченим ч.1 ст.191 ЦПК України, щодо подання відзиву на позовну заяву, але, з урахуванням положень ч.1 ст.223 цього Кодексу, суд вважає, що її неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги умови проведення заочного розгляду справи, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до наступного. Згідно зі ст.ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані серед іншого виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» також встановлено, що батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Як зазначено у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 05.05.2010р. (а.с.6); згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00041330220 від 08.09.2023р. відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.7-10). Згідно інформації, наданої Виконавчим комітетом Савранської селищної ради від 20.12.2023р. на ім`я начальника служби у справах дітей селищної ради [PERSON] , неповнолітній [PERSON] проживає на території с.Полянецьке із народження 20.05.2009р. разом зі своєю бабусею [PERSON] , яка займається його вихованням, утриманням та захистом його прав; мати дитини [PERSON] участі в житті свого сина [PERSON] не приймає, батьківські обов`язки не виконує (а.с.13). З листа Полянецького ліцею Савранської селищної ради від 11.12.2023р. №01-26/113 вбачається, що [PERSON] навчається в Полянецькому ліцеї з 2015 року, за час навчання зарекомендував себе як здібна, розумна дитина, має високі досягнення у навчанні, школу відвідує систематично, бере активну участь у позаурочному житті класу, має товариські відносини з однокласниками; проживає з бабусею, яка його виховує та утримує самостійно; мати дитини [PERSON] із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні сина участі не бере, з класним керівником на зв`язок не виходила жодного разу, на батьківськи збори не з`являлася (а.с.11). Також, з листа КНП «Савранський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Савранської районної ради Одеської області» від 12.12.2023р. №217 на ім`я начальника служби у справах дітей селищної ради [PERSON] вбачається, що їй доводиться до відома, що на території Полянецького старостинського округу проживає дитина, яка залишена без батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] , який з шестимісячного віку знаходиться у бабусі [PERSON] під наглядом; мати з шестимісячного віку не брала участь у вихованні дитини, догляді за станом його здоров`я та лікуванні; за медичною допомогою зверталась тільки бабуся (а.с.12). В матеріалах справи наявні особисті письмові пояснення неповнолітнього [PERSON] від 11.12.2023р., які надані ним Службі у справах дітей Савранської селищної ради, в яких він пояснив, що з дитинства проживає в с.Полянецьке разом з бабусею, там же він ходив в дитячий садочок та школу; своїх батьків він не знає, оскільки ніколи їх не бачив; його мати ніколи до нього не приїздила та не телефонувала; його вихованням займається бабуся [PERSON] ; де на даний час знаходиться його мати та батько йому не відомо (а.с.18). Згідно висновку Органу опіки та піклування Савранської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради від 14.12.2023р. №14/30 (а.с.15), [PERSON] протягом 14 років жодного разу не приїздила до сина і ніяким чином не цікавилась його життям та здоров`ям, а тому виконавчий комітет Савранської селищної ради Одеської області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.16-17). Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази свідчать про ухилення відповідачки від виконання обов`язків щодо утримання і виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] . Її вина полягає у тому, що вона, в порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», протягом чотирнадцяти років свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання, утримання, розвитку та навчання свого сина [PERSON] , не піклується про нього, не спілкується з ним, не проявляє щодо дитини щонайменшої батьківської турботи, не забезпечує йому необхідного медичного догляду та не створює умов для отримання ним освіти, а тому суд дійшов висновку, що виходячи з інтересів дитини відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно її сина [PERSON] . Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини суд дійшов наступного висновку. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, встановлені ч.1 ст.182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем всупереч зазначених вимог закону не доведено обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення, серед іншого, зазначається про розподіл судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України). Судом встановлено, що за подання до суду цього позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2684,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №8 від 16.01.2024р. (а.с.29). Докази щодо понесення позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, в матеріалах справи відсутні. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вказаний судовий збір.

Outcome: partial