Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулось до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02.02.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0680428718 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №2628571845 від 19.02.2020 року, що акцептована відповідачкою 19.02.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідачки. Відповідно до умов Договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн, в межах строку дії Договору\~36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремими та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Пропозиція (Оферта) на отримання 2 траншу згідно Заявки-анкети №2628571845 від 19.02.2020 року в рамках Договору про надання позики №0680428718 від 02.02.2020 року підписано позичальником 19.02.2020 року, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС- повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти. Підписанням Договору відповідачка також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма умовами, в тому числі з Правилами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердит Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики №0680428718 від 02.02.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики №0680428718 від 02.02.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024 року відповідно до розрахунку заборгованості становить 77 990, 00 грн, з яких: - заборгованість за тілом кредиту\~4 000 грн; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги\~73 990,00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 170,00 грн, з яких: -заборгованість за тілом кредиту\~4 000 грн; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 44 170, 00 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь. Сторона позивача в позові клопотала про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі. Відповідачці направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами та було запропоновано подати відзив, однак відповідачка правом на подання відзиву не скористалася, відзиву не подала. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Так, відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимогст. 1056-1 ч. ч. 1 та 2 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до вимог ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно до вимог ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до вимог ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до вимог ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 02.02.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0680428718 та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики №2628571845 від 19.02.2020 року, що акцептована відповідачкою 19.02.2020 року шляхом підписання електронним підписом відповідачки. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20\~000, 00 грн., строк дії договору 36 календарних місяців. Пропозиція (Оферта) на отримання 2 траншу згідно Заявки-анкети №2628571845 від 19.02.2020 року в рамках Договору про надання позики №0680428718 від 02.02.2020 року підписано позичальником 19.02.2020 року, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС- повідомлення на телефонний номер, зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердит Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики №0680428718 від 02.02.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики №0680428718 від 02.02.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Станом на 09.01.2024 року борг за кредитним договором №0680428718 становить 77 990, 00 грн., з яких 4 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 73\~990,00 грн.- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48 170,00 грн, з яких:заборгованість за тілом кредиту -\~4 000 грн., та заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 44 170, 00 грн. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача стягненню підлягає 48 170, 00 грн. заборгованості за кредитним договором. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн суд зазначає наступне. За\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Положенням п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Слід зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу є видом судових витрат і всі норми процесуального кодексу, які стосуються судових витрат відносяться також до витрат на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року; прас-лист АО «Лігал Ассістанс»; копію платіжної інструкції №0406030000 від 10.01.2024 року на суму 51000 грн, заявку на надання юридичної допомоги №522 від 02.01.2024 року та витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року. Згідно з Витягом з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових послуг: надання усної консультації з вивченням документів (3000 грн за 2 години) та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (10000 грн за 5 годин). З платіжної інструкції №0406030000 від 10.01.2024 року вбачається, що ТОВ «Коллект Центр» було сплачено 51000 грн за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги. Вирішуючи питання обґрунтованості щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13 000,00 грн., суд приймає до уваги викладене нижче. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial