Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іванківського районного суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить встановити обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , -заборонити [PERSON] заходити на територію господарства де проживає [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 100 метрів до [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] , -заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) [PERSON] , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви зазначає, що з лютого 2024 року життя заявника стало нестерпним, оскільки [PERSON] почав систематично проявляти стосовно неї безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути, виражатись на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство. Заявник в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомлені. Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. З наданої суду копії паспорту заявника [PERSON] , [INFO] , слідує, що її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . З копіє паспорту заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] , убачається, що він значиться зареєстрованим по [ADDRESS] . Постановою Іванківського районного суду Київської області від 06.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та в силу ст. 22 КУпАП, звільнено його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження у справі закрито. Зі змісту вказаної постанови убачається, що 20.02.2024, приблизно о 17 год. 20 хв. в [ADDRESS] [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері [PERSON] , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Іванківського районного суду Київської області від 15.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Зі змісту вказаної постанови убачається, що 01.03.2024 року близько 14 год. 13 хв., в [ADDRESS] , [PERSON] вчинив відносно матері [PERSON] насильство в сім`ї, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю [PERSON] , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП. З фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №202584 від 22.03.2024 року, убачається, що 22.03.2024 року о 16 год. 30 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] вчинив відносно матері [PERSON] насильство в сім`ї, а саме умисно висловлював погрози, нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю [PERSON] , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї матері [PERSON] , наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п. 1, 4 ч.2 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та

Outcome: approved