Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2016, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 14.02.2024 (справа №559/99/24). Від шлюбу народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатною особою та працевлаштований у ЗСУ. Так як обов`язок утримувати дітей покладений на двох батьків, тому позивачка вважає, що з відповідача мають стягуватись аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), оскільки вважає, що даний розмір аліментів повністю покриє потреби дітей. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. Позивачка [PERSON] , згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2016, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 14.02.2024 (справа №559/99/24) (а.с. 8-9). У свідоцтвах про народження дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , сторони зазначені батьками (а.с. 10, 11). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В ч.1 статті 183 СК зазначено, що частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, свій обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей належним чином не виконує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 1211 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.

Outcome: approved