Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 17.12.2020 року рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі №279/5110/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Неповнолітніх дітей доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу залишено проживати разом з матір`ю [PERSON] .. 02.03.2021 року Коростенськм міськрайонним судом Житомирської області по справі №279/5940/20 було винесено рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. З березня 2023 року дочка [PERSON] остаточно переїхала жити до батька [PERSON] та перебуває на повному його утриманні, однак відповідач продовжує отримувати стягненні аліменти у повному обсязі. Просив припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідачки, яка припадає на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , тобто здійснити пропорційне зменшення розміру аліментів, та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до її повноліття, судові витрати по справі стягнути з відповідача. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачкою [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу [PERSON] в частині стягнення з неї на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини, зазначивши, що дійсно їхня донька [PERSON] , [INFO] проживає зі своїм батьком з березня 2023 року, але зауважила, що позивач досягнув проживання їхньої доньки разом з ним шляхом маніпуляції, які позивач робить з метою припинення стягнення аліментів на утримання доньки. Також вказала на те, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження №65261414 станом на 28.02.2024 р. [PERSON] систематично порушує сплату аліментів та має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 79577,94 грн., до того ж розмір доходів, зазначений в розрахунку, відповідно з якого сплачуються аліменти значно менший ніж зазначено її колишнім чоловіком в акті обстеження умов проживання від 12.10.2023 року. Враховуючи її незначний заробіток, вона не має можливості сплачувати аліменти на доньку, яка проживає з батьком, хоча вона не відмовляється від утримання старшої доньки, а безпосередньо бере участь в її утриманні, донька на вихідних перебуває з нею, забезпечує її необхідними речами, купує одяг, здійснює часткову оплату відпочинку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Коростенського міськрайонного суду від 17.12.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, дітей [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] залишено проживати разом з матір`ю. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.03.2021 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з 30.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. З березня 2023 року малолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] .. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до акту обстеження від 12.10.2023 року спільна дитина сторін проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. У постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №711/8561/16 зазначено, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Сімейне законодавство України не містить підстав для припинення стягнення аліментів, за рішенням суду, яке набрало законної сили, однак за аналогією права для врегулювання такого роду правовідносин можуть бути застосовані норми частини четвертої статті 223 ЦПК України 2004 року. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав є ефективним. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як встановлено дитина проживає з батьком, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.03.2021 року справа №279/5940/20. Стосовно стягнення аліментів з відповідачки на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає, що інформація про активну участь батька у вихованні дитини не містить доказів перебування неповнолітньої [PERSON] на повному утриманні позивача. Так само матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження несення [PERSON] будь-яких витрат на утримання неповнолітньої [PERSON] .. Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів не неповнолітню дитину, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог, Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню на спеціальний рахунок судовий збір, оскільки на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів.

Outcome: partial