Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що між «Акціонерним банком «РадаБанк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту №365922/ФКР524/16, встановленого на платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних від 22.09.2022 року. На виконання умов вказаного договору, банком було надано відповідачу споживчій кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 10000,00 грн., з кінцевим строком повернення ліміту овердрафту до 21.09.2023 року на платіжну картку міжнародних платіжних систем на наступних умовах: процента ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 0,01 % річних у межах 92-х денного пільгового періоду та 39,6% річних за користування за межами пільгового періоду, однак з 22.09.2023 року проценту ставку було збільшено до 55,0 %. АТ «Акціонерний банк «РадаБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 16.10.2023 року за відповідачем по укладеному договору наявна заборгованість на загальну суму 14551,91 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 9986,64 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 4564,27 грн.; дебіторської заборгованості по операціям з ПК 1,00 грн.. Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив та від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути із [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РадаБанк» заборгованість за кредитним договором №365922/ФКР524/16 від 22.09.2022 року у сумі 14551,91 грн., разом із судовими витратами у сумі розміром 2684,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що «Акціонерним банком «РадаБанк» та [PERSON] , шляхом акцептування банком пропозиції клієнта, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб по ліміту овердрафту №365922/ФКР524/16, встановленого на платіжну картку, відповідно до заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних від 22.09.2022 року (а.с.12-13). На виконання умов вказаного договору, банком було надано відповідачу споживчій кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 10000,00 грн., з кінцевим строком повернення ліміту овердрафту до 21.09.2023 року на платіжну картку міжнародних платіжних систем на наступних умовах: процента ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 0,01 % річних у межах 92-х денного пільгового періоду та 39,6% річних за користування за межами пільгового періоду, однак з 22.09.2023 року проценту ставку було збільшено до 55,0 %. АТ «Акціонерний банк «РадаБанк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 16.10.2023 року за відповідачем по укладеному договору наявна заборгованість на загальну суму 14551,91 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 9986,64 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 4564,27 грн.; дебіторської заборгованості по операціям з ПК 1,00 грн.. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості відповідача станом на 16.10.2023 року (а.с.9-11). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1,3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року "Про захист прав споживачів"). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку\~АТ «Акціонерний банк «РадаБанк»\~не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову та стягнення із [PERSON] на користь\~АТ «Акціонерний банк «РадаБанк»\~заборгованості за загальним залишком заборгованості за наданим кредитом у розмірі 14551,91 грн., яка складається із: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 9986,64 грн.; простроченої заборгованості по нарахованим процентам 4564,27 грн.; дебіторської заборгованості по операціям з ПК 1,00 грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2684,00 грн..

Outcome: approved