Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання їх повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дати подання позову й до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23 років (виходячи з того, яка з цих обставин настане першою). Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона з відповідачем від укладеного шлюбу, який розірвано в 2010 році, мають двох синів: неповнолітнього - [PERSON] , на утримання якого відповідач щомісяця сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини доходу, та повнолітнього - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатися на денній формі в Борзнянському аграрному фаховому коледжі за кошти регіонального бюджету. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні, але вона не в змозі самостійно матеріально забезпечити його, оскільки не працює, доходу не має, тоді як син потребує додаткового фінансування на харчування, придбання одягу, книг, підручників, канцелярських товарів, комп`ютерної техніки, оплату витрат на дорогу, зв`язку, інтернету. Відповідач є здоровим і працездатним, отримує заробітну плату й спроможний надавати сину матеріальну допомогу під час його навчання в запропонованому розмірі. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала й просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що позивачка власних джерел доходу не має, утримувати сина під час навчання допомагає її новий чоловік. Відповідач відзиву на позов не подав, у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю й не заперечував проти стягнення з нього на навчання сина [PERSON] аліментів у запропонованому позивачкою розмірі, так як працює в Управлінні поліції охорони в Чернігівській області, де отримує щомісячне грошове забезпечення в розмірі близько 12000 грн, інших джерел доходів не має, стан його здоров`я задовільний, наразі співмешкає з іншою жінкою, з якою спільних дітей не мають. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч.2 ст.27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом положень ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р., обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є безспірним, вони повинні це робити за наступних умов: 1/дочка чи син повинен потребувати матеріальної допомоги; 2/батьки спроможні надавати таку допомогу; наявність цих обставин в силу вимог ст.12, 81 ЦПК України має довести позивач (як і бажаний розмір аліментів). Крім того, з огляду на приписи ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] (відповідач по справі) та [PERSON] (позивач по справі), шлюб між якими розірвано за рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2010 року. [PERSON] зареєстрований і проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] , з якою також мешкає неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчатися на 2-му курсі денної форми Борзнянського аграрного фахового коледжу за спеціальністю «Агрономія» ОПП «Організація і технологія ведення фермерського господарства» за кошти регіонального бюджету; термін навчання з 09.09.2022р. по 30.06.2025р.; впродовж 2023 року отримав стипендії на загальну суму 9860 грн. Позивачка є працездатною особою, але в офіційних трудових відносинах не перебуває, відомостей про джерела своїх доходів не надала. Відповідач також є працездатною особою, зі слів працює в Управлінні поліції охорони в Чернігівській області, де його середньомісячне грошове забезпечення складає близько 12000 грн, інших джерел доходів не має, стан його здоров`я не ускладнений якимись хронічними захворюваннями, має аліментні зобов`язання в розмірі 1/6 частини доходу по утриманню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються копіями паспортів, свідоцтва про народження, одруження, судового рішення від 07.06.2010р., постанови Борзнянського ВДВС про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2010р., довідками Миколаївського старостинського округу про склад сім`ї №17 від 29.01.2024р., з навчального закладу №7 від 25.01.2024р., про доходи №10 від 30.01.2024р. Згідно з ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до\~ч.1 ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При цьому, суд зважує на ту обставину, що положення СК України надають винятково одержувачу аліментів право вибору способу їх стягнення та подальшої його зміни. Позивачка в заяві та її представник у судовому засіданні клопоче про стягнення з відповідача аліментів на навчання сина саме в частці від доходу, що є її диспозитивним правом і суд не вправі самостійно змінювати обраний нею спосіб. Таким чином, враховуючи розміри матеріального забезпечення дитини та її батьків, їх сімейне становище, стан здоров`я, неподання відповідачем відзиву на позов та визнання ним заявленого розміру аліментів, яке не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб (ст.206 ЦПК України), суд погоджується з доводами [PERSON] про потребу в матеріальному забезпеченні їх сина [PERSON] під час навчання за рахунок відповідача в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на місяць й вважає за необхідне стягнути вказану суму з [PERSON] в якості аліментів. Відповідно до ч.2 ст.199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом приписів ст.201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тому, аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання сина слід стягувати з дня пред`явлення позову до суду 21 лютого 2024 року і до припинення навчання, але не пізніше 30 червня 2025 року (закінчення терміну навчання згідно довідки навчального закладу), так як дана подія настає раніше досягнення здобувачем освіти 23 років. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов [PERSON] є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Зважаючи на звільнення позивачки від сплати судового збору при подачі позовної заяви в даній категорії справ (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), у відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved