Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

У червні 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав. Позивачка свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 24.12.2011р. зроблено відповідний актовий запис №3692, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділомреєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 24.12.2011р. В свідоцтві про народження дитини вказано батьком - [PERSON] та мати - [PERSON] . Через місяців 10 після народження дитини, мати - [PERSON] привезла її позивачу за адресою: [ADDRESS] для того, щоб дитина побула у позивача, поки відповідачка [PERSON] не знайде роботу. З 2012 року та по сьогоднішній день дитина проживає в будинку позивача та її с ім`єю. Протягом року після того як відповідачка [PERSON] залишила свою дитину позивачу, остання намагалась вмовити відповідачку повернути собі дитину для того, щоб дитина росла разом з матір`ю, але матір дитини вела вільний спосіб життя та не мала час на свою дитину. Після того, як мати дитини [PERSON] залишила свою дитину позивачу, тільки один раз відвідала свою дитину у позивача вдома на двурічний день народження дитини. Батько дитини - відповідач по справі [PERSON] є рідним братом позивачки і є неблагонадійною людиною, ніколи не приймав участі у вихованні, утриманні, забезпечення та розвитку своєї дитини, проживає окремо від дитини та має судимість та відкриті кримінальні провадження відносно нього, а саме: вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2013р. в справі №2608/16294/12, був покараний у вигляді позбавлення волі 5 років за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, а саме як: незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу; незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин; вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.201 6р. в справі №369/8047/15-к, був покараний у вигляді 4 років позбавлення волі за ч. З ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло; кримінальне провадження в Києво-Святошинському суді Київської області №369/6688/2 І за 4.3 ст. І 85, ч. З ст. 186 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло та грабіж поєднаний з проникненням у житло (кримінальне провадження №120211 1 1050000306 від 17.03.2021р.).; кримінальне провадження в Києво-Святошинському суді Київської області №369/6796/23 за ч. 4ст. 185 КК України, а саме грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану (кримінальне провадження №12023 1 1 1050000950 від 18.03.2023р.). Відповідачі по справі, батьки дитини протягом всього життя дитини, якій наразі одиннадцять років, не виконували та не виконують своїх батьківських обов`язків: не виховували дитину, взагалі не спілкувались з нею, не піклувались про неї, не намагались побачитись з нею, не забезпечували здобуття дитиною загальної середньої освіти, не готували її до самостійного життя, не забезпечували харчування, одягом, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; досі не спілкуються з дитиною, не зверталися до компетентних органів чи суду з приводу здійснення позивачем перешкод у вихованні дитини, тобто фактично батьки самоусунулися (ухилились) від виховання. . З моменту народження дитини, піклуванням, вихованням та її розвитком займалась позивач, . як є рідною тіткою дитини та рідною сестрою батька дитини. Позивач займалась влаштуванням дитини до садочку, приводила, забирала, відвідувала збори батьків. Згідно довідки Білогородського академічного ліцею №2 від 15.05.2023р. №48 та довідки Білогородської ЗШ 1-ІII ступеня №2 від 10.04.2019р. №23 , позивач займалась влаштуванням дитини до закладу в 2018р., для зарахування її до І класу, звертаючись з відповідними документами. Дитина наразі навчається в 5 класі та перебуває під систематичною опікою і доглядом позивача, яка приводить її до школи, відвідує батьківські збори та цікавить навчанням дитини. Згідно Виписки від 06.06.2023р. КНП «Центр первинної медико-санігарної допомоги» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, дитина, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , здорова, хвороби відсутні, календар профілактичних щеплення відповідає віку. Дитина перебувала під спостереженням [PERSON] від народження. Житлово побутові умови задовільні, рекомендації лікаря дотримуються. Згідно Декларації з лікарем, законним представником дитини щодо якої укладалась Декларація, зазначено - позивача, а довірену особу, зазначено чоловіка позивача - [PERSON] . Висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 20.06.2023р. та висновком про стан здоров`я особи від 20.06.2023р., на підставі огляду лікарів, зроблено висновок, що дитина здорова. Дитина проявляє зацікавленість в точних науках, тому позивач забезпечив можливість дитині додатково займатись математикою з репетитором. Згідно характеристики від 21.06.2023р. виданої Білгородською сільською радою, позивач характеризується з позитивної сторони, як зразкова, працьовита громадянка та любляча мати, яка проживає разом зі своєю племінницею - [PERSON] , яка перебуває на її повному утриманні й яку виховує. Позивач перебуває в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 24.11.2001р., та має сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.01.2004р. Дитина проживаючи з моменту народження в сім`ї позивача, сприймає родину позивача, як власну родину та називає позивача - мамою, її чоловіка - татом, а сина позивача - братом. В сім`ї позивача, дитина є членом родини та виховується, спілкується та забезпечується всім необхідним на рівних умовах з рідною дитиною позивача. Дитина не пам`ятає своєї біологічної матері, а з біологічним татом періодично спілкується, але не як з батьком, а як рідним братом позивачки. Відповідач [PERSON] - біологічний батько дитини, 11.05.2023р. надав заяву, що посвідчена приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Давидовою Т.М. за реєстровим №334, про те, що [PERSON] відмовляється від своїх батьківських прав та обов`язків відносно [PERSON] , своєї доньки та надає згоду на позбавлення його батьківських прав. Даною заявою відповідач [PERSON] підтверджує той факт, що дитина з моменту народження проживає в родині позивача, яка піклується та займається її вихованням. Таким чином дитина проживає з рідною тіткою - позивачем, з моменту її народження, де створені належні умови для проживання, виховується в дусі поваги, отримує належну освіту, систематично забезпечується доглядом лікарів, забезпечена всім необхідним для життя, щороку відпочиває та оздоровлюється з позивачем та його сім`єю, сприймає їх родину, як власну, знає про існування біологічних батьків, але сприймає їх як сторонніх осіб, з якими ніколи не проживала/не перебувала, які без поважних причин не приймали участі в її вихованні та утриманні, та не виявляли щодо дитини батьківської уваги та турботи в якій дитина щодня має потребу. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , як таких що ухиляються від виконання батьківських обов' язків. 29.06.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та зобов`язано Службу у справах дітей Білогородсько сільської ради Бучанського району Київської області надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с. 41). 12.10.2023 року від третьої особи Служби у справах дітей Білогородсько сільської ради Бучанського району Київської області надійшов до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 51-53). 28.11.2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового засідання( а.с. 72). В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, крім того, відповідач [PERSON] - біологічний батько дитини, 11.05.2023р. надав заяву, що посвідчена приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Давидовою Т.М. за реєстровим №334, про те, що [PERSON] відмовляється від своїх батьківських прав та обов`язків відносно [PERSON] , своєї доньки та надає згоду на позбавлення його батьківських прав (а.с. 14). Представник служби у справах дітей та сім`ї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з"явився, надіслав до суду заяву в якій просив розглядати справу без присутності представника служби (а.с.70). Відповідачка [PERSON] та її адвокат Мілетич О.О. в судовому засіданні заперечували проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позову, відповідачка зазначила, що має інтерес щодо участі у вихованні дитини, наразі вона має сталі соціальні зв"язки, і може забезпечити дитину всім необхідним. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] , [INFO] зазначила, що із своїм біологічним батьком вона спілкується зрідка і він їй ніколи не був татом, а свою біологічну матір вона ніколи не бачила і не має бажання бачити. Своїми батьками вона вважає [PERSON] та [PERSON] , які піклуються про неї з дитинства та забезпечують всім необхідним. Суд, заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що позивач перебуває в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 24.11.2001р., та має сина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.01.2004р.(ас.15). Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 24.12.2011р. зроблено відповідний актовий запис №3692, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділомреєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 24.12.2011р. В свідоцтві про народження дитини вказано батьком - [PERSON] та мати - [PERSON] (ас.7). Судом встановлено, що з 2012 року та по сьогоднішній день дитина проживає в будинку позивача та її с ім`єю. Судом встановлено, що батько дитини - відповідач по справі [PERSON] є рідним братом позивачки і є неблагонадійною людиною, ніколи не приймав участі у вихованні, утриманні, забезпечення та розвитку своєї дитини, проживає окремо від дитини та має судимість та відкриті кримінальні провадження відносно нього, а саме: вироком Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2013р. в справі №2608/16294/12, був покараний у вигляді позбавлення волі 5 років за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України, а саме як: незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу; незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин;вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.02.201 6р. в справі №369/8047/15-к, був покараний у вигляді 4 років позбавлення волі за ч. З ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло; кримінальне провадження в Києво-Святошинському суді Київської області №369/6688/2 І за 4.3 ст. І 85, ч. З ст. 186 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло та грабіж поєднаний з проникненням у житло (кримінальне провадження №120211 1 1050000306 від 17.03.2021р.).; кримінальне провадження в Києво-Святошинському суді Київської області №369/6796/23 за ч. 4ст. 185 КК України, а саме грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану (кримінальне провадження №12023 1 1 1050000950 від 18.03.2023р.) (ас.27-37). Судом встановлено, що згідно довідки Білогородського академічного ліцею №2 від 15.05.2023р. №48 та довідки Білогородської ЗШ 1-ІII ступеня №2 від 10.04.2019р. №23 , позивач займалась влаштуванням дитини до закладу в 2018р., для зарахування її до І класу, звертаючись з відповідними документами. Дитина наразі навчається в 5 класі та перебуває під систематичною опікою і доглядом позивача, яка приводить її до школи, відвідує батьківські збори та цікавить навчанням дитини(ас.8-9). Судом встановлено, що згідно Виписки від 06.06.2023р. КНП «Центр первинної медико-санігарної допомоги» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, дитина, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , здорова, хвороби відсутні, календар профілактичних щеплення відповідає віку. Дитина перебувала під спостереженням [PERSON] від народження. Житлово побутові умови задовільні, рекомендації лікаря дотримуються(ас.11). Судом встановлено, що згідно Декларації з лікарем, законним представником дитини щодо якої укладалась Декларація, зазначено - позивача, а довірену особу, зазначено чоловіка позивача - [PERSON] (ас.10). Судом встановлено, що висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 20.06.2023р. та висновком про стан здоров`я особи від 20.06.2023р., на підставі огляду лікарів, зроблено висновок, що дитина здорова(ас.12-13). Судом встановлено, що згідно характеристики від 21.06.2023р. виданої Білгородською сільською радою, позивач характеризується з позитивної сторони, як зразкова, працьовита громадянка та любляча мати, яка проживає разом зі своєю племінницею - [PERSON] , яка перебуває на її повному утриманні й яку виховує(ас.18). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] - біологічний батько дитини, 11.05.2023р. надав заяву, що посвідчена приватним нотаріусом Бучанського РНО Київської області Давидовою Т.М. за реєстровим №334, про те, що [PERSON] відмовляється від своїх батьківських прав та обов`язків відносно [PERSON] , своєї доньки та надає згоду на позбавлення його батьківських прав(ас.14). Судом встановлено, що 12.10.2023 року від третьої особи Служби у справах дітей Білогородсько сільської ради Бучанського району Київської області надійшов до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їхньої малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 51-53). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 №Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст. 141, 150 157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживались до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст. 165-166 СК України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавленні батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, з урахуванням того, що жодного доказу на спростування позовних вимог, відповідачкою [PERSON] та її адвокатом суду не було надано, з урахуванням висновку Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області №166 від 06.10.2023 року, згідно якого дитина проживає з рідною тіткою - позивачем, з моменту її народження, де створені належні умови для проживання, виховується в дусі поваги, отримує належну освіту, систематично забезпечується доглядом лікарів, забезпечена всім необхідним для життя, щороку відпочиває та оздоровлюється з позивачем та його сім`єю, сприймає їх родину, як власну, знає про існування біологічних батьків, але сприймає їх як сторонніх осіб, з якими ніколи не проживала/не перебувала, які без поважних причин не приймали участі в її вихованні та утриманні, та не виявляли щодо дитини батьківської уваги та турботи в якій дитина щодня має потребу, з урахуванням думки малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка була допитана в судовому засіданні та зазначила, що із своїм біологічним батьком вона спілкується зрідка і він їй ніколи не був татом, а свою біологічну матір вона ніколи не бачила і не має бажання бачити, а своїми батьками вона вважає [PERSON] та [PERSON] , які піклуються про неї з дитинства та забезпечують всім необхідним, приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 19, 84, 141, 164, 180-183, 191, 193 СК України,

Outcome: approved