Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», треті особи: приватний виконавець Григорчук Павло Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування вимог вказав, що 17.01.2024 йому стало відомо про здійснення утримань за постановою приватного виконавця Григорчука П.В. в рамках виконавчого провадження №68447657, яке було відкрито на підставі виконавчого напису від 14.01.2022 №3563, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з нього на користь ТОВ «Бізнес Позика» коштів за кредитним договором №291029-КС-001 від 21.04.2021 року за період з 05.05.2021 по 13.12.2021 на загальну суму 24230,10 грн. Вважаючи виконавчий напис незаконним, вчиненим нотаріусом в порушення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, без перевірки безспірності заборгованості та необхідних документів, які її підтверджують, у відсутність підтвердження про направлення позивачу вимоги про сплату заборгованості, за відсутності нотаріально посвідченого договору та за межами трирічного строку виникнення права вимоги, позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, клопотань про розгляд справи за їх участю не надали. Відповідач, зареєстрований в системі «Електронний суд», правом відзиву на позов не скористався, заперечень проти позовних вимог не надав, доводів позивача не спростував. Треті особи своїх позицій щодо виниклого спору також не висловили. Приймаючи до\~уваги зазначене\~та відсутність\~заперечень зі\~сторони позивача,\~суд вважає\~за можливе\~відповідно до\~п.п.1-4\~ч.1\~ст.280\~ЦПК України розглянути справу\~в заочному\~судовому засіданні\~та ухвалити\~рішення на\~підставі наявних\~в матеріалах\~справи доказів. Судом встановлено, що 21.04.2021 року між позивачем та ТОВ «Бізнес Позика» з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно був укладений договір №291029-КС-001 про надання позичальнику [PERSON] кредиту в розмірі 8000,00 грн., які позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів. Строк кредиту за договором визначено 16 тижнів до 11.08.2021. Загальний платіж мав скласти 20080,00 грн. Також було передбачено розмір штрафу за прострочку (а.с.14-19). 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» було вчинено виконавчий напис №3563 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» суми заборгованості за кредитним договором №291029-КС-001 від 21.04.2021 в розмірі 23630,10 грн за період з 05.05.2021 по 13.12.2021, з яких 8000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 14430,10 грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1200,00 грн комісія. Розмір загальної заборгованості становить 24230,10 грн, в яку входить плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 600,00 грн (а.с.13). 02.02.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. на підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження №ВП №68447657 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості на загальну суму 24230,10 грн (11-12). Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру\~приватних виконавців\~України від\~16.01.2024\~в теперішній\~час приватний\~виконавець Григорчук\~П.В.\~працює у\~виконавчому окрузі\~Дніпропетровської області (а.с.20-21). Інформація про рух виконавчого провадження відсутня. За загальним правилом, передбаченим ст. 15, 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами та\~посадовими особами\~органів місцевого\~самоврядування встановлюється\~законом України\~«Про нотаріат»\~та іншими\~актами законодавства,\~що випливає\~з ч.1\~ст.39\~цього Закону.\~Таким актом,\~зокрема,\~є Порядок\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~затверджений Наказом\~Міністерства юстиції\~від 22.02.2012\~№296/5.\~ Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, правове регулювання якої визначається гл.14 Закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 87 Закону «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до приписів ст.88 цього Закону, якою визначені умови вчинення виконавчих написів, нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп.2.1 п.2 гл.16 розд.ІІ порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника відповідно до ст.88 Закону «Про нотаріат» є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» суд у такому спорі повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц. \~ \~ \~ \~У зв`язку з тим, що постанова КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» втратила чинність з моменту її прийняття, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова КМ України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року (Висновок ВП ВС від 15.04.2020 року № 554/6777/17 (61-19494св18)). При цьому колегія суддів відступила від висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17, та вказала, що процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимога про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач не надав доказів про те, чим підтверджувалася заборгованість\~позивача на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, тобто не підтверджено, чи існувала ця заборгованість взагалі та такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, як це визначено у правових висновках, викладених в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Не надано суду і будь-яких доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивача та наявності у відповідача права вимоги, а також направлення на адресу позивача письмової вимоги про усунення порушення чи письмового повідомлення про вчинення виконавчого напису суду, що дозволяє дійти висновку про відсутність достатніх правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису та тягне за собою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Доводів позивача про сплив трирічного строку виникнення права вимоги у кредитодавця суд не приймає, що не впливає на прийняття судом рішення у справі. Вирішуючи питання процесуальних витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави 1211,20 грн., оскільки позивач відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", як споживач фінансових послуг, звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved