Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому зазначає, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 80357, про стягнення з позивача на користь ТOB «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 25702,75 грн. Зазначений виконавчий напис було передано до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни для виконання. 15.12.2021 приватним виконавцем Макаренко А.С. відкрито виконавче провадження ВП 67897813 про стягнення заборгованості в розмірі 25702,75 грн. та основної винагороди приватного виконавця на суму 2570,28 грн., а також заблоковані платіжні картки банку. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинений з грубим порушенням вимог законодавства України, він не отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» жодної письмової вимоги про дострокове погашення заборгованості, що свідчить про відсутність підстав для вчинення виконавчою напису приватним нотаріусом. Крім того, жодного кредиту він від відповідача не отримував та взагалі жодних відносин з ТОВ «Вердикт Капітал» не мав та не знає де знаходиться компанія. При вчинені оскаржуваного виконавчого напису не враховано, що положення п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 на час його застосування був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київською апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Отже, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що правові норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Крім того, приватний нотаріус Грисюк О.В. не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, строків давності, строків заборгованості, не вбачається повна інформація заборгованості за кредитним договором. Просить визнати виконавчий напис від 12.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 80357, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошиснького районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з нього - [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 25702,75 грн., таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати по справі. Ухвалою судді від 25.01.2024 вирішено розгляд справи\~проводити в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, дійшов наступного. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно\~зі ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною на підставі статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис №80357, яким стягнуто з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №0093/005981-PR від 15.10.2013, укладеним з Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 29-01/19/1 від 29.01.2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», за період з 29.01.2019 по 28.05.2021 в розмірі 25702,75 грн., яка складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5082,49 грн.; прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8332,61 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,0 грн.; строкова заборгованість за комісією 856,11 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 10781,54 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями 0,0 грн.; за вчинення виконавчого напису 650,00 грн.. 22.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анною Сергіївною винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №67897813 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., вчиненого 12.06.2021 за №80357 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал»» заборгованості в розмірі 25702,75 грн. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса, передбачений положеннями\~постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662\~внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте, при вчинені виконавчого напису не враховано, що положення пункту 2\~Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року\~на час його застосування, а саме 01.03.2021 року був визнаний судом незаконним та не чинним, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року: «…оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. Постановою Великої Палати Верховного Суду №11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11. 2017 року відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що правові норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Главою 12 Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Ст. 1 Постанови КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» встановлено, що для одержання виконавчого напису кредитором подається: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Належними доказами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим №80357 від 12.06.2021 приватний нотаріус керувався не чинними положеннями законодавства, не підтверджено, що нотаріус отримав первинні бухгалтерські документи та те, що заборгованість є безспірною. Крім того, з 01.11.2017 право нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально та не є оригіналами не передбачено законом. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та на користь позивача - у розмірі 605,60 грн. Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи правнича допомога позивачу у справі надавалась адвокатом Миргородським В.П. Підставами для надання позивачу правничої допомоги адвокатом Миргородським В.П. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3157) є Договір б/н від 15.12.2023 про надання правової допомоги та ордер серії АЕ№ 12484668 від 15.12.2023. Відповідно до акту виконаних робіт від 19.12.2023 [PERSON] , зобов`язався сплатити [PERSON] в розмірі 4000 грн. за наступні послуги: огляд документів та юридична консультація - 1000 грн.; складання позовної заяви - 2000 грн.;, складання заяви про забезпечення позову 1000 грн. Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про задоволення даних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Outcome: approved