Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, в якій заявник просить: визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною; встановити над [PERSON] опіку і та призначити його [PERSON] опікуном [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.01.2022 року відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Центрального\~районного суду\~м.\~Миколаєва від 03.01.2023 року у справі призначено судову судово-психіатричну експертизу. \~ \~ \~ \~04.03.2024 року до суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи № 62 від 22.02.2024 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.03.2024 року відновлено провадження у справі. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні судом заслухано пояснення заявника, особи щодо якої вирішується питання про визнання недієздатним та його представника адвоката Коваля О.В. У судовому засіданні заявник просив заяву задовольнити у повному обсязі, вказав на те, що його донька не може самостійно опікуватися собою та потребує стороннього нагляду. За своїм станом здоров`я донька не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду у побуті. Від Департаменту праці та соціального захисту населення надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Заслухавши пояснення заявника, особи, стосовно якої вирішується питання та її представника [PERSON] , дослідивши матеріали справи суд зазначає таке. Відповідно до статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Згідно зі статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини третьої статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до положень статті 299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] є батьком [PERSON] , стосовно якої вирішується питання, щодо визнання її недієздатною та встановлення над нею опіки. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 1 Б групи з дитинства безстроково, про що свідчить довідка серії 10 ААВ №350153 від 21.05.2014 року. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 62 від 22.02.2024 року [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психіатричний розлад важку розумову відсталість. За своїми психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Присутня у судовому засіданні [PERSON] повідомила суду, що її батько [PERSON] , піклується про неї (готує їжу, прибирає в хаті, ходить по магазинах, тощо), добре до неї ставиться. [PERSON] бажає щоб батько її доглядав. Відповіді на питання суду давала простими, незв`язними реченнями. Представник особи, стосовно якої вирішується питання, адвокат Коваль О.В., заяву підтримав, просив її задовольнити. За змістом статті 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Вивчивши матеріли судової експертизи та допитавши у присутності адвоката Коваля О.В., суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та про необхідність її задоволення та визнання [PERSON] недієздатним. Згідно із частиною першою статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. За змістом статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до частини першої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Частинами другої, третьої та четвертої статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою згодою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Абзацом 2 пункту 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених спільним наказом державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня 1999 року, опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Відповідно до положень частини першої статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Як вбачається з подання наданого Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 22.11.2021 року кандидатура заявника [PERSON] пропонується на розгляд суду для призначення його опікуном [PERSON] . Інформації про судимість, перебування у розшуку, на обліку у психіатричному, наркологічному кабінеті заявника матеріали справи не містять. Інформації про те, що [PERSON] був призначений опікуном чи піклувальником, або позбавлений батьківських прав матеріали справи також не містять. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що заявник може бути призначений опікуном недієздатної [PERSON] . Згідно частини шостої статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Суд вважає за необхідне встановити строк дії рішення строком на два роки. Суд зазначає, що відповідно до частини сьомої статті 300 ЦПК України опікун, представник органу опіки та піклування має право подати клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не пізніше, ніж за 15 днів до закінчення визначеного судом строку визнання особи недієздатною. Згідно з частини другої статті 299 ЦПК України судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved