Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

11 грудня 2023 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що на офіційному веб-сайті товариства, у повному доступі, знаходиться повна інформація про порядок укладення договору кредиту. Основні кроки оформлення кредитної угоди: створення клієнтом заявки на отримання кредиту; отримання рішення щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні клієнт отримує доступ до «особистого кабінету»; в «особистому кабінеті» клієнт отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою (пропозицією) у розумінні Закону України «Про електронну комерцію», яке включає умови, викладені у Правилах надання споживчих кредитів, що є невід`ємною частиною договору; клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи Кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит; після прийняття умов договору на телефонний номер, зазначений клієнтом при реєстрації, надходить одноразовий ідентифікатор; Клієнт підписує договір цим ідентифікатором, після чого Клієнту в автоматичному режимі надсилається кредитний договір, Правила та інші супутні документи; так само в автоматичному режимі Клієнту перераховуються кредитні кошти. У наведеному вище порядку 22\~червня 2023 року між товариством та [PERSON] укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №\~1225-8177 на таких умовах: сума кредиту 11\~600,00 грн; строк кредитування 300 днів; базовий період 21 день; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00 % в день. Товариство виконало взяті на себе зобов`язання за договором у повному обсязі, перерахувавши на вказаний відповідачем рахунок кредитні кошти. Позивач звертає увагу суду на те, що раніше відповідач 9 (дев`ять) разів укладала аналогічні договори, заборгованість за якими нею погашена, що свідчить про обізнаність [PERSON] з процедурою повернення коштів за кредитним договором. Усвідомлюючи виникнення у неї фінансових зобов`язань, [PERSON] здійснила часткову оплату за кредитним договором №\~1225-8177 від 22\~червня 2023 року. Проте надалі порушила умови кредитного договору та не повернула кредит у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка станом на 16\~листопада 2023 року становить 52\~251,40 грн, з яких: 11\~540,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 40\~711,40 грн прострочена заборгованість за нарахованим відсотками. Вимога товариства про усунення порушень умов договору відповідачем проігнорована. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №\~1225-8177 від 22\~червня 2023 року у розмірі 52\~251,40\~грн, а також 2\~147,20 грн понесених судових витрат. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 21\~грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 22\~січня 2024 року. 18 січня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, адвокатом Денисенком С.В. (а.с. 63-68), та клопотання про витребування доказів (а.с.\~69). Представник вказав, що позивач не надав суду доказів на підтвердження укладення письмового договору, зокрема доказів підписання договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. У договорі зазначений поточний рахунок кредитодавця в АТ «ЮНЕКС БАНК», проте відсутні докази надання кредиту саме позивачем. Законом України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник), оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги» платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки, надавачів платіжних послуг, суму операції. При цьому зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися у платіжній інструкції без змін незалежно від залучення посередників чи використання платіжних систем. Складені у довільній формі повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» та довідки, виготовлені позивачем, не є розрахунковими чи первинним бухгалтерськими документами, а отже, не є належними доказами надання коштів відповідачу. З огляду на наведене представник наголошує, що додана до позову довідка про перерахування суми кредиту, за підписом директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», є підробленим документом. У довідці вказано, що перерахунок коштів у сумі 11\~600,00 грн здійснений за призначенням «Видача кредитних коштів за договором №\~1225-8177 від 22\~червня 2023 року». Проте із виписки з карткового рахунку [PERSON] вбачається, що 22\~червня 2023 року на її картку надійшов платіж у сумі 11\~600,00 грн із призначенням «Безналичное зачисление денежних средств по MoneySend/VisaDirect». ПриватБанк не уповноважений був здійснювати переказ коштів за договором, укладеним з іншою банківською установою. Крім того, представник вказує на те, що у будь-якому разі позов не може бути повністю задоволений, оскільки неправильно зроблено розрахунок заборгованості за кредитом та процентами. Зокрема, сума процентів завищена і необґрунтована. За підрахунками представника відповідача сума процентів з 09\~липня 2023 року по 02\~серпня 2023 року становить 6\~525 грн, по 261 грн за день (2,5%), а за період з 03\~серпня 2023 року до 03\~жовтня 2023 року 19\~418,40 грн, по 313,20 грн за день (3,00%). Надалі проценти за договором не повинні нараховуватися, оскільки 03\~жовтня 2023 року позивач пред`явив вимогу про повернення коштів. Надалі могли нараховуватися лише проценти, передбачені ст.\~625 ЦК України, але вони підлягають списанню у зв`язку з воєнним станом. Судове засідання відкладалося до 21 лютого 2024 року та до 22 березня 2024 року у зв`язку з витребування доказів. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 41). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Представник відповідача [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відстуності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що 22\~червня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] , в електронній формі, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №\~1225-8177 продукту «СreditKasa» (а.с. 23-29). Позичальник [PERSON] вказала у договорі свої паспортні дані, місце проживання, електронну адресу, номер картки, на яку слід перерахувати їй кредитні кошти, та підписала договір одноразовим ідентифікатором: А5043 (п. 12 Договору). Згідно з п. 2.2. договору кредитодавець відкрив для позивальника кредитну лінію шляхом надання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Загальний розмір кредиту за договором становить 11\~600,00 грн (п.\~4.1. договору), строк кредитування: 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту: 16\~квітня 2024 року (п.\~4.12. договору), тип процентної ставки: фіксована (стандартна) - 3,00% за кожен день користування кредитом (п.\~4.7., 4.10.), промо-ставка 0%, пільгова - 2,5% за кожен день користування кредитом та знижена - 2,5% за кожен день користування кредитом (п. 10.1. договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (п. 4.10 договору). Протягом першого базового періоду (перші 21 день кредитування) процентна ставка становить 2,5 % за кожен день користування кредитом (п.\~5.3. договору). Згідно з п. 6.3. Розділу 6 Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «СreditKasa», які також підписані одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] А5043 (а.с.\~11-18), у межах програми лояльності кредитодавець має право, на власний розсуд, надати позичальнику право користуватися кредитом за Промо-ставкою, Пільговою та/або Зниженою процентною ставкою. У разі несплати позичальником у повному обсязі нарахованих відсотків за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою (п. 10.3. договору). Відповідно до п. 8.5. договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк користування кредитом до настання дати повернення, встановленої п.\~4.12. договору. 22\~червня 2023 року на банківську карту відповідача, вказану нею у договорі, позивач перерахував кредитні кошти у сумі 11\~600,00 грн (а.с.\~22). Видача коштів здійснювалася за допомогою системи LiqPay. Згідно з довідкою АТ «ЮНЕКС БАНК» від 01\~лютого 2024 року (а.с.\~100) станом на 22\~червня 2023 року ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відкрито в АТ «ЮНЕКС БАНК» поточні рахунки, але 22\~червня 2023 року АТ «ЮНЕКС БАНК» не здійснювало переказ коштів на рахунок [PERSON] у сумі 11\~600,00 грн. Разом з\~тим,\~суд критично\~ставиться до\~твердження про\~недоведеність факту\~отримання відповідачем\~ [PERSON] \~кредитних коштів,\~оскільки у\~відзиві на\~позов сторона\~відповідача визнає,\~що 22\~червня\~2023\~року [PERSON] \~отримала на\~картку платіж\~у сумі\~11\~600,00\~грн із призначенням «Безналичное зачисление денежних средств по MoneySend/VisaDirect». Перерахування вказаних коштів не з основного рахунку позивача, вказаного у реквізитах договору, не може бути самостійною підставою для відмови у позові. При цьому суд враховує, що відповідач не повернула отримані кредитні кошти протягом 14 календарних днів як помилково отримані, а згодом частково погасила заборгованість за кредитним договором, що свідчить про її свідомі та цілеспрямовані дії з укладення кредитного договору та обізнаність про умови і необхідність його виконання, а також про визнання факту кредитної заборгованості перед кредитодавцем. Відповідно до п.\~1 ч.\~2 ст.\~11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України\~«Про електронні документи та електронний документообіг» та\~«Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.\~8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином судом установлено, що посилання на обставини укладення 22\~червня 2023 року між сторонами Договору про відкриття кредитної лінії №\~1225-8177 в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки [PERSON] ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надала відповідні дані для заповнення формуляра кредитного договору (ПІП, паспортні дані, місце проживання, РНОКПП, номер банківської картки, електронну адресу); отримала одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого підписала кредитний договір. З інформації за укладеним договором убачається, що 08\~липня 2023 року відповідач внесла на рахунок позивача 6\~090,00 грн, з яких 4\~930,00 грн було спрямовано на погашення процентів, а решта, 1\~160,00 грн, зараховано на погашення основного боргу (а.с.\~37-38). Починаючи з 09\~липня 2023 року відповідач припинила вносити платежі за кредитним договором. Згідно з наданою позивачем довідкою про укладений договір, що містить розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за Договором про відкриття кредитної лінії №\~1225-8177 від 22\~червня 2023 року, станом на 16\~листопада 2023 року заборгованість становить 52\~251,40 грн, з яких: 11\~540,00 грн прострочена заборгованість за кредитом; 40\~711,40 грн прострочена заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 37-38). Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 13\~жовтня 2023 року позивач надіслав відповідачу вимогу від 03\~жовтня 2023 року №\~1225-8177/в, у якій просив усунути порушення умов договору та сплатити проценти (а.с.\~34-35), проте відповідач на вказану вимогу не відреагувала. У своєму правовому висновку, викладеного у постанові від 05\~квітня 2023 року по справі №\~910/4518/16, Велика Палата Верховного Суду уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Якщо умови кредитного договору передбачають можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування, судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, мали на увазі сторони встановлення нарахування процентів як міри відповідальності в певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem», тобто «слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав». \~ \~ \~ \~При цьому Велика Палата Верховного Суду зауважила, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Враховуючи наведений правовий висновок та зважаючи на відповідні доводи представника відповідача, суд доходить висновку, що проценти за кредитним договором слід нараховувати і стягувати з відповідача [PERSON] до дня пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, тобто до 13\~жовтня 2023 року включно. При визначенні\~розміру заборгованості\~відповідача за\~тілом кредиту\~та відсотками,\~нарахованими на\~залишок кредиту,\~суд враховує,\~що ні Договір про відкриття кредитної лінії №\~1225-8177 продукту «СreditKasa» (ас.\~23-29), ні Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «СreditKasa» (а.с.\~11-18), не містять положень про можливість кредитодавця коригувати кредит, як це здійснив позивач 12 липня 2023 року, збільшивши заборгованість за тілом кредиту з 10\~440,00 грн до 11\~540,00 грн. Обґрунтування такого\~коригування позовна\~заява не\~містить. Право на проценти, які нараховуються після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту відповідно до ст.\~625 ЦК України, позивачем втрачається та з відповідача такі проценти [PERSON] не стягуються, враховуючи вимоги п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, за підрахунками суду заборгованість відповідача [PERSON] за договором про відкриття\~кредитної лінії\~№\~1225-8177\~продукту «СreditKasa»\~ від\~22\~червня\~2023\~року становить\~32\~990,40\~грн,\~з яких:\~заборгованість за\~основним боргом\~(тілом\~кредиту)-\~10\~440,00\~грн (11\~600,00\~ 1\~160,00);\~заборгованість за\~відсотками -\~ 22\~550,40\~грн (10\~440,00\~х 3%\~=\~313,20\~грн х\~72\~дні (з\~02\~серпня\~2023\~року до\~13\~жовтня\~2023\~року)).\~ За таких обставин, оскільки відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, що має наслідком наявність простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 32\~990,40 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у сумі 2\~147,20 грн (а.с.\~1, 2), який відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 1\~355,74 грн (63,14%). Разом з тим, представник відповідача просив у відзиві стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн, на підтвердження яких подав: копію договору про надання правової допомоги № 15/01/24 від 15 січня 2024 року, укладеного з АДВОКАТСЬКИМ БЮРО «СЕРГІЯ ДЕНИСЕНКА» з Протоколом погодження вартості послуг (а.с.\~70), Акт виконаних робіт за договором від 17\~січня 2024 року, де перелічено надані послуги: консультування, роз`яснення правових питань, складання відзиву на позов, фіксована вартість яких вкладає 5\~000,00 грн (а.с. 71), рахунок-фактуру №\~1 від 17\~січня 2024 року, наданий [PERSON] для оплати послуг з надання правничої допомоги у сумі 5\~000,00 грн (а.с.\~71, зворот).\~ Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У правовому висновку Верховного Суду від 28 грудня 2020 року по справі №640/18402/19 роз`яснено, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Відповідно до п. 1 ч. 2 т. 137 ЦПК України розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц. Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (додаткова постанова КГС ВС від 30\~серпня 2023 року № 911/3586/21). Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи, співмірність судових витрат із ціною позову та складністю справи, врахувавши відсутність заперечень позивача щодо суми витрат, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно до суми позовних вимог, у якій відмовлено, тобто в розмірі 2\~212,20 грн (36,87%). Відповідно до ч.\~10 ст.\~141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Відтак, розмір судових витрат що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача становить 856,46 грн (2212,20-1355,74). На підставі наведеного,

Outcome: partial