Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Братської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В своєму позові позивач зазначив, що 06 вересня 2001 року матір позивача, [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, на товарної біржі «РіКо- Альянс» уклали договір №3-109 купівлі продажу житлового будинку, за яким [PERSON] набула у власність житловий будинок розташований по [ADDRESS] . В подальшому на підставі вказаного договору купівлі-продажу, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , було зареєстровано у КП «Вознесенське МБТІ» за [PERSON] за реєстровим номером 280 в реєстр. Книзі №33. 13 вересня 2001 року КП «Вознесенське МБТІ» було видано реєстраційне напис, відповідно до якого [PERSON] була зазначена власником вищевказаного будинку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської обалсті05 січня 2023 року, [PERSON] померла [INFO] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої ввійшов належний померлій житловий будинок розташований по [ADDRESS] , право власності на який було зареєстровано в КП «Вознесенське МБТІ» 13.09.2001 року. [PERSON] , будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті його матері. На підставі поданої заяви, приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реуковою H.A. заведено спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72908234 від 21.06.2023 року. Однак, постановою нотаріуса 28 червня 2023 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з підстав невідповідності поданих ним правовстановлюючих документів, що підтверджували право померлої на нерухоме майно, а саме договір купівлі-продажу від 06.09.2001 року не посвідчений нотаріально, тому позивач і звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився до суду надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської обалсті 05 січня 2023 року, [PERSON] померла [INFO] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої ввійшов належний померлій житловий будинок розташований по [ADDRESS] , право власності на який було зареєстровано в КП «Вознесенське МБТІ» 13.09.2001 року. На підставі заяви [PERSON] , приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реуковою H.A. заведено спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72908234 від 21.06.2023 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно п. 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом. Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , після сметрі [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved