Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути зі [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.04.2021 в розмірі 30030 грн, яка виникла станом на 16.05.2023, що складається з: 30 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 грн - заборгованість за відсотками, а також стягнути судові витрати в сумі 2 684 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» вказував, що 28.04.2021 здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідно до п. 3 цього Договору з відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь- якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису. Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або, правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу "Оплата частинами", ознайомився із актуальними умовами кредитування та 29.04.2021 підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Додатково відповідачем за допомогою ОТР підписаний Графік кредиту. Відповідно до Договору та Графіку кредиту з відповідачем погоджені наступні умови послугу "Оплата частинами": розмір кредиту: відповідно до Графіку кредиту; строк кредитування: відповідно до Графіку кредиту; п.2.4 Договору: Процентна ставка, відсотків річних: 0,12 %; п.2.5 Договору: Кількість та розмір платежів, періодичність: Платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно Графіку погашення кредиту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками відповідно до умов - Договору та Графіку кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Отримавши кредитні кошти, [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 16.05.2023 має заборгованість в сумі 30030 грн, яка складається з 30 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 грн - заборгованість за відсотками. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду пояснив, що [PERSON] не мала права передавати [PERSON] або іншим особам свою картку та пін-код до неї. Передавши вказану персональну інформацію, [PERSON] таким чином сприяла настанню наслідків у вигляді того, що інша особа користувалася її кредитним рахунком та існує заборгованість. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позов. У відзиві на позов представник відповідач посилається на те, що 28.04.2021 [PERSON] не підписувала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також ніяких підписів на планшеті не ставила в АТ КБ «ПриватБанк». 29.04.2021 вона не отримувала кредитну картку «Оплата частинами» та не користувалася кредитними коштами, наданими банком у вигляді кредитного ліміту. Всі вказані дії проведено без її присутності, відповідач вважає, що дані дії були проведені [PERSON] , яка отримала картку шляхом зловживання своїм службовим становищем. На той час дана особа перебувала на посаді спеціаліста АТ КБ «ПриватБанк». У зв`язку із вищевказаним, 09.07.2022 року, до ЄРДР уповноваженою особою Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, були внесені дані за заявою [PERSON] , КП № 12022244000000689. Згідно витягу з ЄРДР у 2021 році [PERSON] , перебуваючи на посаді спеціаліста АТ КБ «ПриватБанк», за попередньою змовою з невстановленими особами «А-Банк», шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, заволоділа грошовими коштами [PERSON] , чим спричинила матеріальну шкоду. Між сторонами відсутній, у визначеній для цього законом письмовій формі кредитний договір, бо саме в ньому мають бути зазначені усі необхідні для нього істотні умови, як підстава для дійсності правочину, виникнення взаємних прав і обов`язків та відповідальності за порушення його умов. Відповідач не отримувала ні кошти, ні картку у відділенні банку, і не зобов`язана володіти знаннями у банківській сфері на рівні банківського працівника - це обов`язок останніх повно та доступно донести інформацію про банківський продукт і усі його особливості, до відома клієнтів, а також прослідкувати, що саме ця особа отримала кредит. А тому просив в позові АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити. У відповіді на відзив представник позивача послався на те, що договір був підписаний відповідачем за допомогою ОТП-пароля. Угода про використання простого електронного підпису: «Банк та Клієнт (далі разом іменовані «Сторони») узгодили при наданні Банком будь-яких послуг Клієнту, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів Клієнта: ОТРпароль, (Зїі-код, підпис стилусом на планшеті у відділенні Банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах Банку у мережі Інтернет, де Клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення Банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК Банку дає Клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої Клієнт надає Банку шляхом підписання способами, що узгоджені Сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для Сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР-паролю як простого електронного підпису Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. Сторони узгодили, що Банк самостійно приймає рішення про застосування того чи іншого виду електронного підпису. Відповідачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.08.2023 справу призначено до судового розгляду по суті на 14.09.2023. За клопотанням відповідача та її представника судове засідання відкладено на 11.10.2023, 02.11.2023. 31.10.2023 надійшов відзив на позов. Ухвалою суду від 02.11.2023 за клопотанням представника відповідача витребувано матеріали кримінального провадження, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 05.12.2023. 17.11.2023 надійшла відповідь на відзив. 30.11.2023 до суду надійшли витребувані матеріали кримінального провадження. У зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладено на 15.01.2024, 19.02.2024. Ухвалою суду від 19.02.2024 за клопотанням представника відповідача витребувано матеріали кримінального провадження, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 20.03.2024. 18.03.2024 до суду надійшли витребувані матеріали кримінального провадження. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] стала клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим уклала договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви № б/н від 14.06.2018 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок (кредитну картку). У подальшому розмір кредитного ліміту неоднаразово змінювався. 14.06.2018 року відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які було надано йому для ознайомлення в письмовому вигляді. В подальшому, 28.04.2021 здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідно до п. 3 цього Договору з відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь- якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису. Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або, правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. У подальшому відповідач для отримання послуги "Оплата частинами", ознайомився із актуальними умовами кредитування та 29.04.2021 підписав Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Додатково відповідачем за допомогою ОТР підписаний Графік кредиту. Відповідно до Договору та Графіку кредиту з відповідачем погоджені наступні умови послугу "Оплата частинами": розмір кредиту: відповідно до Графіку кредиту; строк кредитування: відповідно до Графіку кредиту; п.2.4 Договору: Процентна ставка, відсотків річних: 0,12 %; п.2.5 Договору: Кількість та розмір платежів, періодичність: Платежі здійснюються щомісяця рівними частинами згідно Графіку погашення кредиту. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 29.04.2021, станом на 15.05.2023, існує заборгованість, що складається з: 30 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 30 грн - заборгованість за відсотками. 09.07.2022 за заявою [PERSON] відомості про те, що у 2021 році [PERSON] , перебуваючи на посаді спеціаліста АТ КБ «ПриватБанк», за попередньою змовою з невстановленими особами «А-Банк», шляхом зловживання своїм службовим становищем, повторно, заволоділа грошовими коштами [PERSON] , чим спричинила матеріальну шкоду останній, внесені до ЄРДР за № 12022244000000689 за попередньою кваліфікацією ч. 3 ст. 191 КК України. Надалі, кримінальне провадження № 12022244000000689 об`єднано з іншими провадженнями в одне кримінальне провадження за № 12021244000000988 від 01.12.2021. Постановою прокурора Шепетівської окружної прокуратури, з метою здійснення швидкого досудового розслідування, з кримінального провадження № 12021244000000988 виділено матеріали кримінальних правопорушень вчинених щодо 5 потерпілих, у тому числі [PERSON] , які виділені в окреме кримінальне правопорушення за № 12022244000001453. Відповідно до протоколу огляді CD-R диска марки «НР» - додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів AT КБ «ПриватБанк» по рахункам [PERSON] від 29.08.2022, до банківського рахунку [PERSON] № [NUMBER] закріплено банківські картки № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . До банківського рахунку [PERSON] № [NUMBER] закріплено банківську картку № [NUMBER] . Всі операції по обслуговуванню клієнта АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] проводились працівником банку [PERSON] . Досудовим розслідуванням встановлено, що в квітні 2021 року, [PERSON] , шляхом обману заволоділа в [PERSON] належною останній банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] рахунок № [NUMBER] разом з пін-кодом доступу до неї. На момент передачі вказаної картки заборгованість по рахунку становила - 17093 грн. 50 коп., який виник внаслідок особистого користування карткою [PERSON] . Початок фінансових операцій здійснених [PERSON] - 28.04.2021. Детальним оглядом виписки про рух коштів по банківській картці АТ КБ «Приватбанк» № [NUMBER] встановлено наступні транзакції: 28.04.2021 підняття кредитного ліміту на суму 50000 грн. 28.04.2021 о 10:13:04 год. переказ коштів в сумі 1 грн. 01 коп. на свою картку № [NUMBER] через «Приват24»; 28.04.2021 о 15:04:08 год. зняття коштів в сумі 20000 грн. через банкомат; 28.04.2021 о 20:42:17 год. зняття коштів в сумі 8000 грн. через банкомат; 28.04.2021 о 20:43:58 год. зняття коштів в сумі 2000 грн. через банкомат. Станом на 28.04.2021 банківська картка № [NUMBER] перевипущена на банківську картку № [NUMBER] . На момент перевипуску заборгованість по картці № [NUMBER] становила 48293 грн. 50 коп. Подальший рух коштів здійснюється по банківській картці № [NUMBER] : 29.04.2021 о 14:46:04 год. поповнення картки на суму 4000 грн. через термінал самообслуговування у відділенні банку АТ КБ «Приватбанк»; 29.04.2021 о 14:50:57 год. здійснено списання першого внеску за оформленим додатковим кредитом «Оплата частинами» на суму 5000 грн (даний кредит оформлено на картку № [NUMBER] ); 30.04.2021 о 19:15:39 год. переказ коштів з картки в сумі 674 грн. 65 коп. на не невстановлений рахунок через «Приват24», 02.05.2021 о 12:25:31 год. здійснено поповнення картки на суму 20000 грн. через P2P переказ (встановлено, що дані кошти переказані з банківської картки № [NUMBER] відкритої в AT «A-Банк» на [PERSON] ); 02.05.2021 о 12:31:18 год. здійснено поповнення картки на суму 20000 грн. через P2P переказ (встановлено, що дані кошти переказані з банківської картки № [NUMBER] відкритої в AT «A-Банк» на [PERSON] ); 02.05.2021 о 12:48:58 год. здійснено купівлю товарів на суму 590 грн. 40 коп. в магазині «АТБ» м. Славута, 02.05.2021 о 16:27:33 год. здійснено купівлю товарів на суму 499 грн. 70 коп. в магазині «АТБ» м. Славута, 03.05.2021 о 09:42:17 год. здійснено переказ коштів з картки в сумі 5175 грн. 75 коп. через «Приват24» на невідомий рахунок, 03.05.2021 о 09:47:25 год. здійснено переказ коштів з картки в сумі 1035 грн. 15 коп. через «Приват24» на невідомий рахунок, 03.05.2021 о 17:22:38 год. здійснено купівлю товарів на суму 464 грн. 03 коп. в магазині «Епіцентр К» в м. Славута, 03.05.2021 о 17:47:12 год. зняття коштів в сумі 8000 грн. через банкомат; 03.05.2021 о 17:48:53 год. зняття коштів в сумі 8000 грн. через банкомат; 03.05.2021 о 17:52:39 год. переказ коштів з картки на суму 10150 грн. 75 коп. через «Приват24» на картку [PERSON] № [NUMBER] , 04.05.2021 о 11:58:46 год. здійснено купівлю товарів на суму 498 грн. 49 коп. в магазині «Єва» в м. Славута, 04.05.2021 о 12.01.07 год. здійснено купівлю послуг на суму 135 грн. через термінал самообслуговування, 04.05.2021 о 12:05:57 год. поповнення картки на суму 20000 грн. через P2P переказ, (встановлено, що дані кошти переказані з банківської картки № [NUMBER] відкритої в АТ «А- Банк» на [PERSON] ); 04.05.2021 о 12:09:24 год. зняття коштів в сумі 20000 грн. через банкомат; 04.05.2021 о 16:55:29 год. переказ коштів з картки на суму 1005 грн. через «Приват24» на невстановлений рахунок, 03.05.2021 о 12:53:14 год. купівля товарів в магазині на суму 284 грн. 60 коп., 04.05.2021 о 17:21:40 год. здійснено оплату послуг через «Приват24» на суму 926 грн. 31 коп., Oplata kommunalnykh usluh. 04.05.2021 о 17:22:48 год. здійснено оплату послуг через «Приват24» на суму 11 грн. опис транзакції: ПрАТ ДАТАГРУП. 05.05.2021 о 08:37:21 год. поповнення картки на суму 20000 грн. через P2P переказ, (встановлено, що дані кошти переказані з банківської картки № [NUMBER] відкритої в АТ «А- Банк» на [PERSON] ); 05.05.2021 о 17:22:02 год. зняття коштів в сумі 19500 грн. через банкомат, 05.05.2021 о 11:08:56 год. купівля товарів в аптеці на суму 224 грн., 11.05.2021 о 20:16:58 год. переказ коштів в сумі 100 грн. через «Приват24» на картку № [NUMBER] , отримувач [PERSON] (чоловік [PERSON] ); 12.05.2021 о 12:09:18 год. поповнення картки на суму 1800 грн. через P2P переказ, 12.05.2021 о 12:43:51 год. переказ коштів з картки в сумі 655 грн. через «Приват24» на невстановлений рахунок, 12.05.2021 о 12:50:11 год. переказ коштів з картки в сумі 1005 грн. через «Приват24» на невстановлений рахунок, 29.05.2021 регулярне списання коштів з картки в сумі 5205 грн. 20 коп. за договором 21042931309527 «Оплата частинами»; 29.06.2021 регулярне списання коштів з картки в сумі 5205 грн. 20 коп. за договором 21042931309527 «Оплата частинами»; 29.07.2021 регулярне списання коштів з картки в сумі 5205 грн. 20 коп. за договором 21042931309527 «Оплата частинами». Рух коштів по даній банківській картці закінчено, сума заборгованості станом на 29.07.2021 становить 69247 грн. 33 коп. Банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № [NUMBER] рахунок [NUMBER] , емітована на [PERSON] . Вказана банківська картка відкрита дистанційно та є віртуальною, без її фізичного випуску. Детальним оглядом руху коштів по вказаній картці встановлено наступне: 29.04.2021 здійснено підняття кредитного ліміту по картці на суму 50000 грн.; 29.04.2021 на картку оформлено додатковий кредит «Оплата частинами» на суму 50000 грн., заборгованість з якої погашається з картки № [NUMBER] рахунок [NUMBER] , емітованої на [PERSON] ; 29.04.2021 о 15:02:51 год. автоматичне зарахування коштів на картку в умі 5000 грн. - регулярне погашення заборгованості за кредитним договором № 21042931309527 «Оплата частинами»; - 29.05.2021 о 03:16:10 год. автоматичне зарахування коштів на картку в сумі 5005 грн. - регулярне погашення заборгованості за кредитним договором № 21042931309527 «Оплата частинами»; 29.06.2021 о 02:01:08 год. автоматичне зарахування коштів на картку в сумі 5005 грн. - регулярне погашення заборгованості за кредитним договором № 21042931309527 «Оплата частинами»; 29.07.2021 о 03:02:22 год. автоматичне зарахування коштів на картку в сумі 5005 грн. - регулярне погашення заборгованості за кредитним договором № 21042931309527 «Оплата частинами». Решта транзакцій становлять систематичне списання відсотків за користування кредитним лімітом. Станом на 30.01.2022 заборгованість по картці № [NUMBER] становить 30030 грн. Також під час огляду інформації встановлено, що фінансовий номер телефону « [NUMBER] » клієнта АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] , якій присвоєно внутрішній номер «45536754», починаючи з 28.12.2018 по 01.09.2022 не змінювався та підтверджувався 7 разів. Також міститься інформація про надходження смс-повідомлень від АТ КБ «Приватбанк» на фінансовий номер телефону « [NUMBER] » клієнта АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] , у тому числі про зняття грошових коштів, оформлення додаткових кредитних договорів тощо. Слідчим також оглянута інформація про входи до онлайн-банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» - «Приват24» потерпілої [PERSON] ( [NUMBER] ) за фінансовим номером телефону [NUMBER] в період часу з 02.04.2021 по 27.09.2021. За вказаний період здійснено 142 входи, з яких 21 раз виявлено сторонні входи з ІР адрес та мобільних пристроїв, які належать [PERSON] . Відповідно до протоколу огляду CD-R диска марки «Verbatim» - додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів AT КБ «ПриватБанк» по рахункам [PERSON] від 28.09.2023 на ньому міститься наступна інформація: паспорт споживчого кредитування (підняття кредитного ліміту по картці до 50000 грн.). Вказаний паспорт підписаний від імені [PERSON] 28.04.2021 о 09:43:14 год. за допомогою ОТР пароля; договір № 21042931309527 від 29.04.2021 про отримання кредиту на суму 50000 грн. на 10 платежів. Регулярні платежі на погашення заборгованості за даним кредитом встановлено за картки № [NUMBER] , оплата здійснювалась кожного місяця в сумі 5005 грн, починаючи з 29.05.2021 по 29.01.2022. Підписано від імені [PERSON] простим електронним підписом за допомогою введення пін-коду доступу; графік платежів за споживчим кредитом «Оплата частинами» на суму 45000 грн. з картки № [NUMBER] . Підписано від імені [PERSON] простим електронним підписом за допомогою введення пін-коду доступу 29.04.2021 о 14:50:55 год.; інформація про загальні умови надання кредитів «Оплата частинами» АТ КБ «ПриватБанк». Допитана в ході досудового розслідування потерпіла [PERSON] дала показання, що [PERSON] вона знає близько 16-ти років, вона працювала у відділенні АТ КБ «ПриватБанк», що розташоване в м. Славута по вул. Соборності, є її сусідкою за місцем проживання. У квітні 2021 року, в денний час, [PERSON] прийшла до неї за місцем проживання, що розташоване в [ADDRESS] та запитала, чи користується вона кредитною картою «ПриватБанку», якщо так, то чи може вона тимчасово надати її в користування для останньої. Своє прохання [PERSON] мотивувала тим, що для неї терміново потрібно покористуватись її картою терміном на пів року, однак з якими цілями остання не повідомила. Оскільки [PERSON] протягом тривалого часу знає [PERSON] , та те що остання працює в «ПриватБанку», тому вона вирішила допомогти для [PERSON] та надати свою кредитну карту «ПриватБанку» та пін-код доступу до неї для останньої. Однак для [PERSON] вона повідомила, що даною картою вона користувалася і на ній наявна заборгованість за користування кредитними коштами в сумі 17093,50 грн, на що [PERSON] відповіла, що в знак вдячності за користування її кредитною картою остання виплатить заборгованість. В подальшому в різні періоди часу до неї на телефон приходили коди підтвердження фінансових операцій по її кредитній карті «ПриватБанк», а саме зняття великих сум грошових коштів, які за проханням [PERSON] вона повідомляла для неї. На її запитання чому [PERSON] без її згоди підвищила кредитний ліміт по даній карті і навіщо остання знімає такі великі суми грошей, остання запевнила її, що вся заборгованість буде закрита в зазначений термін (пів року) і що все буде добре. Також їй відомо, що [PERSON] , самостійно, без її згоди, користуючись своїми зв`язками в «ПриватБанк» перевипустила вказану вище кредитну карту «ПриватБанк», у зв`язку з чим в її банківському додатку «Приват24» з`явилась нова кредитна банківська карта з № [NUMBER] . Також через додаток «Приват24» вона дізналася, що [PERSON] без її згоди оформила на вказану вище банківську карту «Оплату частинами» на суму 50000 грн, з якої залишилась заборгованість в сумі 30030 грн. В подальшому вона неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням віддати їй кредитну карту та погасити по ній заборгованість, на що [PERSON] постійно відповідала, що вона всі заборгованості по карті сплатить. Таким чином, на даний час у неї наявна заборгованість по карті «ПриватБанк» на загальну суму 113 353 грн 05 коп., з якої 17093 грн 50 коп. вона витратила самостійно, коли користувалась даною картою, а тому завдані їй збитки становлять 96 441 грн 55 коп. та продовжують зростати за рахунок щомісячних відсотків. Крім того, аналогічні дії [PERSON] здійснилаз передання [PERSON] кредитної карти «Зелена» в «А-Банку» та пін-коду до неї. Вказане підтверджується протоколом допиту потерпілої від 10.07.2022, який наявний в матеріалах справи (а. 78-80). 4. Застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в цьому випадку АТ КБ «Приватбанк»). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, емітент зобов`язаний не розкривати іншим особам, крім користувача, ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу. Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися. Пунктами 7, 8 розділу VI Положення визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Банк зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача, що стосуються використання електронного платіжного засобу або незавершеного переказу, ініційованого з його допомогою, надати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, установлений договором, але не більше строку, передбаченого Законом України «Про звернення громадян» (пункт 10 розділу VI Положення). 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2018 року в справі № 552/2819/16-ц (провадження № 61-1396св18) вказано, що: «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Такий правовий висновок сформульовано в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року в справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) зазначено, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказано, що: «встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 537/3312/16-ц (провадження № 61-17629св18) зазначено, що: «сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції». Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів. Отже, саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними. Вказані висновки містяться у постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що відповідач порушив Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, заслуговують на увагу. Встановлено, що саме відповідач сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Так, [PERSON] передала третій особі свою банківську кредитну картку, повідомила пін-код до неї, оскільки номер її фінансового телефону не змінювався, вона весь час бачила інформацію про всі наявні картки та рух коштів по них в своєму застосунку «Приват24», отримувала відповідні смс-повідомлення від банку, у тому числі про зняття грошових коштів, оформлення додаткових кредитних договорів тощо. Отримуючи неодноразово в застосунку «Приват24» коди підтвердження фінансових операцій по її кредитній карті завжди повідомляла їх третій особі, що забезпечило доступ до онлайн-банкінгу АТ КБ «ПриватБанк» - «Приват24» та дало змогу третій особі проводити відповідні платіжні операції - використання ОТР пароля, електронний підпис, перевипуск кредитної картки, оформлення віртуальної карти, підвищення кредитного ліміту, оформлення послуги «оплата частинами», зняття, поповнення та переведення коштів тощо. Отже, в матеріалах справи наявні належні і допустимі докази обставин, які безспірно доводять, що [PERSON] , як клієнт АТ «Приватбанк» з 2018 року, користувач кредитної картки, своїми діями сприяла у доступі до відомостей по кредитній картці, її особового рахунку, незаконному використанню ПІН-коду та іншої інформації, яка дала змогу третій особі ініціювати платіжні операції протягом тривалого періоду часу. Судом не встановлено факту невідкладного звернення відповідача до банку про скасування спірних транзакцій. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, відповідач не повідомила про ці факти банк, та до правоохоронних органів з приводу вчинених стосовно неї шахрайських дій вона звернулася лише в липні 2022 року через те, що їй стало відомо про нарахування банком заборгованості, яку третя особа пообіцяла сплатити, але так і не сплатила. Наведені обставини у сукупності свідчать про те, що відповідач проявила необачність та з необережності порушила зобов`язання, не вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, недопущення заборгованості за кредитним договором, фактично списання грошових коштів з карткового рахунку [PERSON] відбулося за її згоди, втрата грошей сталася через власну недбалість по захисту власних персональних даних, а тому вона має нести відповідальність за порушення зобов`язання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку стягнути зі [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» 30 030 грн заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.04.2021 р., яка виникла станом на 16.05.2023, що складається з: 30 000 грн - заборгованість за кредитом, 30 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 2684 грн. Разом з цим, [PERSON] не позбавлена можливості в межах кримінального провадження пред`явити цивільний позов до особи, яка заволоділа її коштами, про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Щодо тверджень представника відповідача, що банк не проконтролював підозрілу активність по картці відповідача, оскільки за відсутності її волі та розпорядження були здійснені відповідні платіжні операції, суд зазначає, що за приписами ст.ст. 1066, 1068 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Суд звертає увагу на те, що саме клієнт зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та негайно повідомляти банк про операції, які не виконувалися ним. До моменту такого повідомлення відповідальність у повному обсязі за всі операції несе виключно клієнт.

Outcome: approved