Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»» суму заборгованості в розмірі 15485,00 грн., інфляційні витрати 5373,31 грн., три відсотки річних 1125,10 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 07.05.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2279699. Зазначений договір було укладено відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «МАНІФОЮ» та розміщених на сайті https://money4you.ua/ru/o-nas/normatyvna-dokumentatsiya/. Відповідно до п.2.1 Договору за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (позику), а Позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити Позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України гривні. Тип позики: короткострокова. Згідно умов Договору: Сума позики (загальний розмір) складає 5000 грн (п. 1.3. Договору); Строк позики до 06.06.2021 (30 днів). Відповідно до п.2.6. Договору Позика надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в Особистому кабінеті на веб-Сайті Товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання Договору. ТОВ «ФК «МАНІФОЮ» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому позику в сумі 5000 грн. 06.06.2021 Відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення позики та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Договору, чим порушив умови укладеного Договору. 10.09.2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ», як клієнтом, та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як фактором, було укладено Договір факторингу № 10-09/2021 (далі Договір Факторингу), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Договором позики. 11.07.2022 року між ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», як клієнтом, та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу №1 (далі Договір Факторингу №1), згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, відповідно до п. 4.3 договору, кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 днів. Станом на 08.11.2023 року заборгованість за Кредитним договором відповідача склала: сума кредиту 5000 грн., сума процентів за користування кредитом 7960 грн., сума процентів за прострочену позику 2525 грн., всього 15485 грн. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову.Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надані йому кредити в строки, передбачені наведеним Договором. Представником відповідача до суду було подано відзив, згідно якого заперечує проти позивних вимог в повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначив, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, а саме первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти видачі коштів по Договору позики, незважаючи на те, що надати дані докази з позовною заявою було його обов`язком. При цьому Позивачем не було в Позові зазначено неможливість подання таких доказів, разом з позовною заявою, не було також витребувано відповідні докази у первісних кредиторів. Подані Позивачем Розрахунки заборгованості не можуть бути належним та допустимим доказом. Більше того, як показав Відповідач в даному Відзиві заборгованість за Кредитним договором не може бути в принципі більшою ніж 7985,00 грн. Крім того, в відзиві просив вирішити питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу. Представником позивача було подано відповідь на відзив, яку ухвалою суду від 22.02.2024 залишено без розгляду, оскільки, представником позивача не подана заява про продовження строку встановленого судом, та відсутні об`єктивні, не переробні та такі, що не залежали від волі позивача обставини, які б перешкоджали подати відповідь на відзив в строк встановлений судом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши представника відповідача, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено\~та підтверджено\~наявними в\~матеріалах справи\~доказами,\~що [PERSON] \~07.05.2021\~підписала Договір позики №2279699 електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписаний Розрахунок орієнтовної загальної вартості позики та Графік нарахувань, в яких відображені: періоди платежів, загальний щомісячний платіж, в тому числі, повернення тіла кредиту, проценти за користування кредитом, річна процентна ставка та загальна вартість кредиту. [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором Паспорт позики від ТОВ «МАНІФОЮ». Відповідно до листа іРау.ua сервіс онлайн платежів №2782_230928165738 від 28.09.2023, між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» укладено договір на переказ коштів. Відповідно до даного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 07.05.2021 о 16 год. 17 хв. на суму 5000 грн., номер транзакції в ситемі іРау.ua 88813129. Ухвалою суду від 22.02.2024 за клопотанням представника позивача було витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 07.05.2021 на дану платіжну картку банком емітентом, якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 5000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу суду від 22.02.2024 про витребування доказів надало відповідь, що Банк не підтверджує факту належності платіжної карти [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Банк не має можливості надати підтвердження факту зарахування коштів 07.05.2021 на платіжну картку у сумі 5000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230), з підстави, що зазначена в ухвалі суду карта не відкривалася на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 10 вересня 2021 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договір факторингу № 10-09/2021, у відповідності до умов якого, ТОВ «МАНФОЮ» відступає ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, нарахованими процентами, комісіями, пенею, та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «МАНФОЮ». З Витягу з Реєстру боржників від 10.09.2021 вбачається, що ТОВ «МАНФОЮ» відступає ТОВ «Українські фінансові операції» право грошової вимоги до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору №2279699, згідно якого сума заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам 7960,23 грн., заборгованість за процентами на прострочену позику 2525 грн., а разом 15485,00 грн. 11 липня 2022 року між ТОВ «Українські фінансові операції» та ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 1, у відповідності до умов якого, ТОВ «Українські фінансові операції» відступає ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, нарахованими процентами, комісіями, пенею, та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Українські фінансові операції». З Витягу з Реєстру боржників від 11.07.2022 вбачається, що ТОВ «Українські фінансові операції» відступає ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору №2279699, згідно якого сума заборгованості за основною сумою боргу 5000,00 грн., сума заборгованості по відсоткам 10485 грн., а разом 15485,00 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що Договір №2279699 про надання споживчого кредиту від 07.05.2021 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Навідміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Суд, досліджуючи Договір позики №2279699 від 07.05.2021, враховує, що він укладався в електронній формі шляхом накладення електронного підпису позичальника одноразовим ідентифікатором. Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позика у розмірі 5000 грн. була отримана відповідачем. Так, у договорі не зазначені банківські реквізити, за якими відповідачу має бути перерахована позика. Також в матеріалах справи відсутні первинні документи, які повинні бути складені під час надання позики відповідачу. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (фінансової установи). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Матеріали справи не містять і доказів того, що позичальником виконані умови Договору позики та надано відповідачу позику у розмірі 5000 грн., оскільки відсутні докази того, що на рахунок відповідача перераховувалась позика та докази того, що ці реквізити вказані відповідачем. Вищенаведене підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу суду від 22.02.2024 про витребування доказів, в якому Банк не підтверджує факту належності платіжної карти [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Банк не має можливості надати підтвердження факту зарахування коштів 07.05.2021 на платіжну картку у сумі 5000 грн. від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 41078230), з підстави, що зазначена в ухвалі суду карта не відкривалася на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт отримання відповідачем коштів відповідно до умов Договору № 2279699 від 07.05.2021. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення суми кредиту 5000 грн., суми процентів за користування кредитом 7960 грн., суми процентів за прострочену позику 2525 грн., всього 15485 грн., а також похідних вимог від основної про стягнення інфляційних витрат 5373,31 (П`ять тисяч триста сiмдесят три гривнi 31 копiйка), трьох відсотків річних 1125,1 (Одна тисяча сто двадцять п`ять гривень 10 копiйок), у зв`язку з їх недоведеністю. Питання щодо розподілу витрат зі сплати судового збору суд вирішує відповідно до ст.. 141 ЦПК України. Щодо заяви представника відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту понесених витрат представником відповідача до матеріалів справи було надано: Ордер, Договір про надання правничої допомоги з додатком № 1, Акт приймання-передачі послуг №1 від 06.12.2023 з якого вбачається, що послуги адвоката визначені у розмірі 10000 грн. та квитанція від 06.12.2023 р. на суму 10000 грн. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. фактично надані, сплачені, а тому підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Понесені витрати на правничу допомогу представника позивача стягненню не підлягають з огляду на відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: approved