Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] , інтереси якої представлені адвокатом Чистяковою Т.О., звернулася до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 04.11.2016 року з частки (1/4) на тверду грошову суму в розмірі 27 000,0 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 08.06.2013 р. вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням від 06.07.2016 р. В даному шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням Подільського районного суду м.Києва від 04.11.2016 р. стягнуті на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючись з 06.09.2016 р. і до повноліття дитини. В зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, позивач, побоюючись за життя дитини, була змушена виїхати за кордон. Дитина продовжує проживати з позивачем та на даний час потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в утриманні сина. Тому просить стягнути аліменти в розмірі 27 000,0 грн. щомісячно, змінивши спосіб їх стягнення з частки на тверду грошову суму. Ухвалою від 01.11.2023 р. відкрито провадження у справі з призначенням розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Представником відповідача - адвокатом Кільбуртом Д.М. поданий відзив, в якому сторона відповідача не заперечує проти стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 6 500,0 грн. щомісяця, посилаючись на те, що позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову. Зазначає, що у нього на утриманні є ще молодший син - малолітній [PERSON] , [INFO] , на утримання якого судовим наказом Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.10.2020 р. на користь [PERSON] з нього були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця з 15.09.2020 р. Даний розмір аліментів був зменшений рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 21.11.2023 р. і з нього на користь [PERSON] на утримання молодшого сина стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходів). Даним рішенням до 1/6 частини був зменшений також розмір аліментів, які стягнуті з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] . На підставі даного рішення з часу набрання законної сили (з січня 2024 р.) ним сплачуються аліменти в даному розмірі, що становить 6-7 тис.грн. Зазначає, що у нього на утриманні ще перебуває непрацездатна матір (пенсіонерка), щомісяця він оплачує оренду житла за відповідним договором в розмірі 9 тис.грн., 15 тис.грн. йому необхідно щомісячно на своє утримання. Крім аліментів на утримання старшого сина у Вішневому ВДВС з нього ще утримується заборгованість по сплаті аліментів. Вважає, що сплата аліментів в розмірі 27 тис.грн. на старшого сина буде порушувати права його молодшого сина. Відповідь на відзив не надходила. Позивач, будучи у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилась, представником позивача повідомлено про припинення дії договору на правову допомогу. Заява позивача про залишення позову без розгляду, яка надійшла до суду 28.03.2024 р., передана головуючому судді на наступний день 29.03.2024 р., тобто під час складання повного тексту рішення. Між тим, в судовому засіданні 28.03.2024 р. була проголошена вступна та резолютивна частини рішення. Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позов частково та не заперечували проти стягнення аліментів в розмірі 6 500 грн., посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Представник відповідача акцентував уваги, що діти відповідача мають бути рівними у своєму утриманні з боку відповідача. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2021 року у справі № 758/7403/16-ц. Від даного шлюбу у сторін є дитина - малолітній син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Подільського районного суду 04.11.2016 року у справі № 758/11076/16-ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 06.09.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист № 758/11076/16-ц з примусового стягнення аліментів, виданий Подільським районним судом м.Києва на підставі вищевказаного рішення суду, перебуває на виконанні у Вішневому відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2013 року у справі № 389/24-3/23 зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі вищевказаного судового рішення на 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Дані обставини підтверджені матеріалами справи та не оспорюються сторонами. Зазначаючи про те, що син зростає і потребує більше витрат на утримання, позивачка просить зміну способу стягнення аліментів на дитину, стягнувши аліменти в твердій грошовій сумі. Перевіряючи твердження та заперечення сторі у справі, суд виходить з такого. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14. Позовні вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини. В будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу. Чинне законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його. Позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у твердій грошовій сумі. Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися можливістю зміни способу стягнення. Вирішуючи розмір суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує такі обставини. Судом встановлено, що на утриманні відповідача також перебуває друга дитина - малолітній син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2013 року у справі № 389/2403/23 зменшено розмір аліментів, що стягуються на підставі судового наказу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.10.2020 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , на 1/6 частину з усіх видійв його заробітку (доходу) щомісяця, до повноліття дитини, розпочавши стягнення в такій частці з дня набрання рішенням законної сили. Згідно наданого відповідачем договору оренди об`єкта нерухомості від 29.09.2023 р., строк дії якого закінчується 29.09.2024 р., відповідачем сплачується орендна плата в розмірі 9 000,0 грн. щомісяця. Як вбачається з матеріалів справи, за період жовтень-грудень 2023 р. відповідачем на користь позивача сплачено аліментів на суму 14 173,01 грн., з яких по 4 797,02 грн. - у жовтні-листопаді, 4 578,01 грн. - у грудні. Згідно довідки, виданої військовою частиною [NUMBER] від 12.01.2024 р. № 6389, нарахована зарплата [PERSON] становить: листопад 2023 р. - 23 312,65 грн., грудень 2023 р. - 23 878,3 грн. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 16 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, становить 3 196 грн. Суд не приймає до уваги надані позивачем документи щодо медичного обстеження дитини [PERSON] , оскільки останній з цих документів датований 24.09.2018 р. (п`ять з половиною років потому), а тому не є актуальними. Крім того, суд не приймає до уваги надані позивачем документи (чеки на придбання товарів та оплата проживання, які оформлювались в Ірландії , оскільки вони взагалі не мають перекладу. Суд бере до уваги, що позивач даним позовом самостійно обрала спосіб стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, та враховує, що права та інтереси обох малолітніх дітей відповідача на утримання мають бути рівними. Також, вирішуючи такий спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільної дитини в твердій грошовій сумі - в розмірі 6 500,0 грн. (що в 2 рази більше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. Визнання позову відповідачем в цій частині в такому розмірі відповідає закону та не порушує права та інтереси інших осіб. У новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання даним рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. А відтак, сторони мають можливість звернутись до суду у встановленому законом порядку при настанні таких обставин. При цьому у позивача залишається право на звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь бюджету підлягає стягнення судовий збір в розмірі 1 073,6 грн. (за ставкою на час звернення позивача до суду), оскільки згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду зданим позовом. На підставі викладеного, ст.ст.180-184, 192 СК України,

Outcome: partial