Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

17 січня 2024 року Перший заступник керівника Волноваської окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма «Зерноград», в якій просив: конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення громадянина Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , з кадастровим номером 1421582800:04:000:1213 площею 7,492 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами населених пунктів на території колишньої Іванівської сільської ради Волноваського району (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2559698514040), шляхом припинення права власності, відомості про яке зареєстровані в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 18.01.2022 за № 46221663, та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області; стягнути з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що Волноваською окружною прокуратурою за результатами вивчення стану законності у сфері розпорядження земельними ділянками, розташованими в межах Волноваського району, встановлено порушення [PERSON] вимог земельного законодавства. За результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з`ясовано, що [PERSON] , який є громадянином Російської Федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.01.2022 № 27, виданого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є., набув право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим № 1421582800:04:000:1213 площею 7,492 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Іванівської сільської ради Волноваського району. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим № 1421582800:04:000:1213 на підставі договору оренди землі від 19.01.2022 передана орендодавцем [PERSON] в оренду ТОВ СФ «Зерноград» строком до 19.01.2029 з правом пролонгації. За умовами договору оренди землі орендар сплачує орендодавцеві орендну плату у грошовому (у розмірі не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в грошовому еквіваленті складає 4 879,58 грн.) або в натуральному вигляді. При цьому відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на час вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки [PERSON] мав правовий статус іноземця та проживав за адресою: [ADDRESS] . Головне управління листом від 18.05.2023 № 1401.2.3-2393/1401.2.10-23 повідомило, що за наявними обліками ГУ ДМС у Донецькій області та інформаційної підсистеми ЄІАС УМП ДМС України громадянин Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , не значиться, зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання на території Донецької області, не значиться, з питань оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, набуття громадянства України [PERSON] не звертався. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів про смерть щодо [PERSON] , [INFO] , складених органами державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області у період з 01.01.2016 по теперішній час, не виявлено. Таким чином, [PERSON] , який є громадянином Російської Федерації і до теперішнього часу громадянства України не отримував, набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення та зареєструвавши таке право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, всупереч вимогам Земельного кодексу України не відчужив даний об`єкт зі спливом законодавчо визначеного строку та досі залишається його власником. У зв`язку із вказаним, на теперішній час наявні підстави для конфіскації у [PERSON] земельної ділянки з кадастровим № 1421582800:04:000:1213 площею 7,492 га шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Законодавством закріплено заборону на набуття іноземними громадянами у власність саме земель сільськогосподарського призначення. Водночас, для тих випадків, за яких іноземними громадянами все ж набуваються у власність землі зазначеної категорії, частиною 4 статті 81 ЗК України закріплено спеціальну процедуру обмежень щодо подальшого розпорядження ними, зокрема, передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. До закінчення річного строку після державної реєстрації права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, тобто до 18.01.2023, [PERSON] як нерезидент України був зобов`язаний виконати вимоги національного законодавства щодо відчуження спірної земельної ділянки, що ним, однак, самостійно в добровільному порядку вчинено не було. У разі невідчуження іноземцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення у встановлений строк застосовуються правові наслідки, передбачені статтями 140, 143, 145 Земельного кодексу України у вигляді примусового припинення права власності на такі земельні ділянки шляхом їх конфіскації на користь держави. Поновити порушені інтереси держави у даному випадку в майбутньому можливо шляхом внесення державним реєстратором змін до відомостей Державного реєстру речових прав та їх обтяжень про земельну ділянку з кадастровим № 1421582800:04:000:1213 у вигляді припинення права приватної власності Відповідача на таку ділянку з одночасним визнанням права власності держави на неї в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на підставі відповідного рішення суду. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Представник Головного\~управління Держгеокадастру\~у Донецькій\~області,\~в інтересах\~якого подано\~дану позовну\~заяву,\~-\~ [PERSON] \~в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити та постановити рішення згідно з вимогами чинного законодавства України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма «Зерноград» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією . Згідно зі\~статтею 14\~Конституції України\~земля є\~основним національним\~багатством,\~що перебуває\~під особливою\~охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Судом встановлено, що 18 січня 2022 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є. на ім`я [PERSON] , [INFO] , громадянина Російської Федерації, що проживає в [ADDRESS] , було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 27, на земельну ділянка площею 7,4920 га, кадастровий номер 1421582800:04:000:1213, розташовану за адресою: Донецька область, Волноваський район, на території Іванівської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 21). Вказану земельну ділянку [PERSON] успадкував після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 19 січня 2022 року між [PERSON] в особі [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності АБ № 6365672, виданої 09.12.2021р., як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма «Зерноград» як орендарем було укладено Договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області, площею 7,4920 га, кадастровий номер 1421582800:04:000:1213, строком на 7 років, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 162\~652,70 грн., орендна плата сплачується орендарем орендодавцю щорічно і може бути в грошовому вимірі 4\~879,58 грн., що дорівнює 3% від нормативної грошової оцінки землі, або в натуральному вимірі (а.с. 28-29). Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземці та особи без громадянства, відповідно до\~частини другої\~статті 81\~Земельного кодексу\~України, можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно з частиною 3 статті 81 Земельного кодексу іноземці та\~особи без\~громадянства можуть\~набувати права\~власності на\~земельні ділянки\~відповідно до\~частини другої\~цієї статті\~у разі: а)\~придбання за\~договором купівлі-продажу,\~ренти,\~дарування,\~міни,\~іншими цивільно-правовими\~угодами; б)\~викупу земельних\~ділянок,\~на яких\~розташовані об`єкти\~нерухомого майна,\~що належать\~їм на\~праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу. При цьому, у частині 1 статті 130 Земельного кодексу України визначено, що іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Цей абзац втрачає чинність за умови та з дня схвалення на референдумі рішення, визначеного абзацом восьмим цієї частини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню, що закріплено у частині 4 статті 81 Земельного кодексу України. У частині 1 статті 145 Земельного кодексу України також закріплено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. Однак, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 353598394 від 08.11.2023 року (а.с. 24-26), станом на 08 листопада 2023 року [PERSON] , який є громадянином Російської Федерації, є власником вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер 1421582800:04:000:1213 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2559698514040, номер відомостей про речове право - 46221663) (а.с. 24-26). З викладеного вбачається, що в порушення вимог частини 4 статті 81 та частини 1 статті 145 Земельного кодексу України, відповідач [PERSON] протягом року з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину, виданого 18 січня 2022 року державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори Петренко В.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 27, спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Пунктом 10 частини 1 статті 346 ЦК України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Частиною 5 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Враховуючи встановлені обставини справи, оскільки відповідач [PERSON] , в порушення вимог ч. 4\~ст. 81 Земельного кодексу України, протягом року після набуття права власності на спірну земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, добровільно її не відчужив, то суд приходить до переконливого висновку, що слід конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення, з кадастровим номером 1421582800:04:000:1213, площею 7,492 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за межами населених пунктів на території колишньої Іванівської сільської ради Волноваського району Донецької області, шляхом припинення права власності громадянина Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , та визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, а отже позовні вимоги Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд зазначає, що саме такий спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав держави. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~висновку, що позовні вимоги Першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області підлягають задоволенню, а порушені права судовому захисту. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України,\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем у зв`язку з розглядом справи в суді було сплачено судовий збір у наступних розмірах: - за подання позовної заяви до суду 3\~202,58 грн.; \~ \~ \~ \~ - за подання до суду заяви про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 18 січня 2024 року було задоволено 1\~342,00 грн. Враховуючи,\~що позовні\~вимоги задоволенні,\~то з\~відповідача на\~користь Донецької\~обласної прокуратури\~слід стягнути судовий збір у розмірі 4\~544,58 грн. (3\~202,58 грн. + 1\~342,00 грн. = 4\~544,58 грн.). На підставі ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 346 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 81, 130, 145 Земельного кодексу України та

Outcome: approved