Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що «Monobank» - це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 22.10.2019 [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 22.10.2019. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит в розмірі 30 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Вказує, що Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, [PERSON] не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим, станом на 02.11.2023 у неї утворилася заборгованість загальним розміром 33 817, 34 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 33 817, 34 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. 28.02.2024 судом зареєстровано відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, який щодо задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості не може вважатись первинним документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", тому вважає, що він є неналежним доказом. Відповідачка не заперечує факт наявності кредитного ліміту та користування ним протягом певного періоду Проте також і наголошує на регулярності повернення використаного з кредитного ліміту. На підставі проведеного системного аналізу Розрахунку заборгованості звертає увагу на наступні критичні невідповідності. Як вбачається з Розрахунку заборгованості та із зазначеного у позовній заяві АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УНІВЕРСАЛ БАНК", у Відповідачки наявна заборгованість за Договором у розмірі 33 817,34 гривень та складається лише з залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Проте, у своїй позовній заяві Позивач підкреслює, що: "На суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах"; зазначає, що: "на залишок простроченої заборгованості Банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами"; звертає увагу, що: "... подальше неповернення клієнтом раніше одержаних від Банку коштів свідчить про несанкціоноване користування клієнтом чужими грошовими коштами, за що останній ... має сплатити Банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4 ... процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення". Також, Позивач посилається на інші численні положення Договору які передбачають сплату Клієнтом відсотків, штрафних санкцій та компенсації. Оскільки Позивачем ані в Розрахунку, ані в позовній заяві не відображено відсотки, неустойка та компенсація, наявний обґрунтований сумнів в правильності та законності нарахування Позивачем залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Поведінка позивача, очевидно забезпечує йому таємність дійсних сум та викривлення дійсності, створенням певного уявлення задля приховування можливого порушення статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів". Зокрема - пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", згідно з яким: несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Окремо звертає увагу на зміст Розрахунку заборгованості, у якому містяться колонка "Залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)", який за наданим Позивачем визначенням є заборгованістю по основному боргу, яка не була сплачена на певну дату; а також - "Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)", проте за визначенням така колонка є сумою заборгованості, що виникає після закінчення терміну обов`язкового платежу, яку клієнт не сплатив. В результаті аналізу зазначених положень, доходимо логічного висновку, що колонка "Залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)" включає в себе заборгованість не лише за тілом кредиту, а й "нараховані проценти, комісії, штрафи, не сплачену своєчасно заборгованість, несанкціонований кредит, плату за обслуговування Платіжної картки тощо". Позивачем ж як у Розрахунку заборгованості, так й у позовних вимогах представлено всі суми як заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), навіть ті, що такими не є. На основі викладеного вище, вважає, що з Розрахунку заборгованості неможливо встановити ані яку суму Відповідачка насправді отримала (якою є дійсна сума наданого кредиту (тіла кредиту)), ані якою є сума нарахованих Позивачем відсотків, ані якими є розміри штрафних санкцій, ані якими були суми Обов`язкових платежів та з яких сум вони складались. З цих підстав, вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. 01.03.2024 судом зареєстровано відповідь на відзив, подана представником позивача, яка мотивована тим, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 22.10.2019 року (надалі - Анкета-заява) підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилам надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом №41 від 09.10.2019 p., набули чинності з 10.10.2019 p., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також, підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка-пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання. Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ "Універсал Банк" та Відповідачем , у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого Відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку "Monobank" OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає AT "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором про надання банківських послуг "Monobank", у підтвердження чого у мобільному додатку Відповідачем було введено OTP-пароль, якій попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. З огляду на наведене, у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "Monobank" шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок «Monobank» не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку "Monobank". Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже Боржник намагається приховати Фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "monobank", бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком "monobank" жодним чином. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, кредитний ліміт Боржника складає 25 900.00 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) - 7 917.34 грн. Себто заборгованість складає 33 817.34 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 25 900.00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 7 917.34 грн. Відповідно до підпункту 5.22. пункту 2 розділу другого Умов у разі, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 27 625.38 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 61 442.72 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 33 817.34 грн. (61 442.72 грн. - 27 625.38 грн. = 33 817.34 грн.). Всі поповнення використовувалися Відповідачем на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. В свою чергу поповнення які проводив Відповідач свідчать про те, що Відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використав з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був ознайомлений з умовами використання наданих йому коштів. Отже, з урахуванням вищесказаного присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі відповідно до Анкети-заяви до договору надання банківських послуг, Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", Тарифів за карткою monobank. 05.03.2024 судом зареєстровані заперечення на відповідь на відзив, згідно яких представник відповідача зазначає, що переважна частина тексту не стосується викладених стороною Відповідача у відзиві заперечень. Відповідно, відповіддю на відзив Позивач не спростував заперечень сторони Відповідача. Тому просить в задоволенні позову відмовити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. У судове засідання представник АТ «Універсал Банк» не з`явився, однак разом із позовною подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач та її представник - адвокат Качур С.В. в судове засідання не з`явилися. Попередньо представник відповідачки подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, щодо задоволення позовних вимог заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. АТ «Універсал Банк» створив проект «Monobank», в рамках якого клієнтам (фізичним особам) відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Судом встановлено, що 22.10.2019 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, проставлянням власноручного свого підпису під цією анкетою-заявою. Пунктом 2 Анкети-заяви від 22.10.2019 відповідач [PERSON] погодила своїм підписом, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого позивач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Згідно з п. 3 Анкети-заяви відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірних у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Крім цього, згідно п. 6 Анкети-заяви від 22.10.2019 відповідач [PERSON] просила вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також визнав, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/удосконаленого електронного підпису. За змістом п. 9, 11 Анкети-заяви від 22.10.2019 відповідач [PERSON] підтвердила, що ця Анкета - заява є також заявою на відкриття рахунку та просив усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Також, відповідно до п. 10 Анкети-заяви, відповідач надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків, відкритих у АТ «Універсал Банк» без додаткових його розпоряджень для погашення будь-яких інших його грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. До позовної заяви позивач додав витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг, затверджених Протоколом Правління №46 від 24.11.2021, набрали чинності з 27.11.2021. Згідно довідок про наявність рахунку та про розмір встановленого кредитного ліміту від 24.02.2024, [PERSON] відкрито рахунок [NUMBER] , тип рахунку «Чорна картка», активна до 06/24, із визначенням 22.10.2019 кредитного ліміту у розмірі 2500,00 грн, який 03.02.2020 було збільшено до 30 000,00 грн., 23.06.2020 було зменшено до 29 600,00 грн, та 25.06.2020 було зменшено до 29 300 грн, який 09.07.2020 було зменшено до 28 800,00 грн., та 31.07.2020 було зменшено до 27 700,00 грн., який 21.02.2021 було зменшено до 27 500 грн., 14.08.2021 було зменшено до 27 300, 00 грн., 21.08.2021 було зменшено до 26 000, 00 грн., та який 28.09.2021 було зменшено до 25 900, 00 грн. З наданого банком розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.10.2019 вбачається, що станом на 02.11.2023 у [PERSON] утворилась заборгованість загальним розміром 33 817, 34 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 33 817, 34 грн. Як вбачається з виписки руху коштів по картці клієнта [PERSON] від 23.02.2024 за період з 22.10.2019 по 02.11.2023, кредитний ліміт (станом на 02.11.2023): 25 900,00 грн; заборгованість (станом на 02.11.2023): 33 817,34 грн; баланс на початок періоду становить 2500 грн., баланс на кінець періоду становить - -7 917, 34 грн. При цьому з цієї виписки також слідує, що витрати по картці становлять - 61 442, 72 грн, а зарахування - 27 625, 38 грн. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку, Акціонерне товариство «Універсал банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Звертаючись до суду з даним позовом АТ «Універсал банк» посилається на те, що 22.10.2019 [PERSON] підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Вказаний факт відповідач по суті не оспорює. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що [PERSON] отримала кредит у початково визначеному розмірі 2 500,00 грн 22.10.2019, який 03.02.2020 було збільшено до 30 000,00 грн., 23.06.2020 було зменшено до 29 600,00 грн, та 25.06.2020 було зменшено до 29 300 грн, який 09.07.2020 було зменшено до 28 800,00 грн., та 31.07.2020 було зменшено до 27 700,00 грн., який 21.02.2021 було зменшено до 27 500 грн., 14.08.2021 було зменшено до 27 300, 00 грн., 21.08.2021 було зменшено до 26 000, 00 грн., та який 28.09.2021 було зменшено до 25 900, 00 грн, шляхом зарахування на видану їй банком кредитну картку. На підтвердження наявності заборгованості та її розміру позивач подав до суду розрахунок заборгованості станом на 02.11.2023 та виписку по рахунку відповідача [PERSON] . З наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по рахунку [PERSON] слідує, що відповідач почала активно користуватися кредитними коштами з 23.10.2019, частково погашала заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах, шляхом поповнення картки, які невдовзі використовувала, відтак доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, активне користування нею в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Із вказаного розрахунку також слідує, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором - 33 817, 34 грн визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк». У анкеті-заяві від 22.10.2019 зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірник у мобільному додатку. Проте, наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем [PERSON] не підписані, а тому відсутні підстави вважати, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Наявний в матеріалах справи примірник Умов і правил надання банківських послуг не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Водночас, підписана відповідачем анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 22.10.2019, містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, та не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення. Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана нею і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальницею запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Зазначений висновок узгоджується з висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що факт ознайомлення відповідачем з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що такі були надані банком відповідачу через мобільний додаток та були підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису самого Відповідача. Разом з тим, п.6.3 розділу 6 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинами, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнта, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта, під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. Однак, у матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем [PERSON] в електронному вигляді Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту та їх підписання відповідачем. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. Більше того, як вбачається з матеріалів справи Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг відповідач [PERSON] підписала 22.10.2019, долучені ж до матеріалів позовної заяви Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» затверджені Протоколом Правління №46 від 24.11.2021 та набули чинності 27.11.2021, тобто після підписання відповідачем Анкети-заяви. Таким чином, суд вважає, що Умови та правила надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.10.2019 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, про що зазначалось вище, АТ «Універсал банк» здійснювалось нарахування та списання відсотків за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості. Зокрема, за період з 22.10.2019 по 31.01.2021 банком були нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом в загальному розмірі 10 434, 99 грн, зокрема: 30.11.2019 - 91,73 грн; 31.12.2019 - 79,22 грн; 31.01.2020 - 163,68 грн; 29.02.2020 - 240,44 грн; 31.03.2020 - 750,91 грн; 30.04.2020 - 926,68 грн; 31.05.2020 - 999,19 грн; 30.06.2020 - 939,94 грн; 31.07.2020 - 928,34 грн; 31.08.2020 - 898,25 грн; 30.09.2020 - 863,70 грн; 31.10.2020 - 894,51 грн; 30.11.2020 - 866,01 грн; 31.12.2020 - 898,01 грн; 31.01.2021 - 894,38 грн, які погашено з коштів, внесених відповідачем [PERSON] на погашення кредиту, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості. Крім того, за період починаючи з 01.02.2021 по 02.11.2023 банком було стягнуто із відповідача відсотки, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості «Сплачено відсотків», в загальному розмірі 17 478, 96 грн., зокрема 01.02.2021 - 894,38 грн., 01.03.2021 - 802,64 грн., 01.04.2021 - 875,54 грн., 01.05.2021 - 847,04 грн., 01.06.2021 - 870,88 грн., 01.07.2021 - 850,89 грн., 01.08.2021 - 870,24 грн., 01.09.2021 - 845,80 грн., 01.10.2021 - 789,99 грн., 01.11.2021 - 836,74 грн., 01.12.2021 - 825,40 грн., 01.01.2022 - 830,74 грн., 01.02.2022 - 836,69 грн., 01.03.2022 - 779,52 грн., 01.04.2022 - 887,53 грн., 01.05.2022 - 457,50 грн., 01.06.2022 - 480,19 грн., 01.07.2022 - 914,70 грн., 01.08.2022 - 974,33 грн., 01.09.2022 - 1005,02 грн., 01.10.2022 - 1003,20 грн. Зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, позивач самовільно включив в неї нараховані та сплачені відсотки, які фактично погашені позичальником, внаслідок чого банком збільшено заборгованість за тілом кредиту на 27 913, 95 грн. Встановивши, що Анкета-заява від 22.10.2019 не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення процентів підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту. Аналогічна позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом в постанові від 18 травня 2022 року у справі №697/302/20. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником [PERSON] кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення частково шляхом стягнення із [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.10.2019 зокрема, заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 903, 39 грн (33 817, 34 - 27 913, 95). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Отож, беручи до уваги те, що позов задоволено частково, а саме на 17,5 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 469, 70 грн. (2684/100%х17,5%), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: partial