Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

26.12.2023 року [PERSON] (далі по тексту - заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою за участю заінтересованої особи Приватного нотаріуса Цимбалюк Івана Миколайовича Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області(далі по тексту - заінтересована особа) про встановлення факту родинних відносин(а.с.1-8). Так, заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є донькою померлої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2023 року відкрито окреме провадження по справі № 495/14044/23 за заявою [PERSON] за участю заінтересованої особи Приватного нотаріуса Цимбалюк І.М. Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області про встановлення факту родинних відносин. Справу призначено до розгляду (а.с.28). Заявник - [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але її представник - адвокат Биков Д.Ю. подав до суду заяву, згідно із якою заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутністю сторони заявника (а.с.40). Представник заінтересованої особи - Приватний нотаріус Цимбалюк І.М. Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької областів судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON] № 06 від 06.03.1994 року, складеного виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за № 40089426 від 14.06.2023 року, в графі «відомості про наречену» прізвище до реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », прізвище після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », ім 'я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] » (а.с.17). [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , померла у віці 75 років, про що оскладено відповідний актовий запис № 54 видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.21). [PERSON] , [INFO] за своє життя склала заповіт на все майно на ім 'я своєї доньки - [PERSON] , [INFO] , що був посвідчений 15.09.2014 року Рахнівсько-Лісовою сільською радою Шаргородського району Вінницької області за реєстровим номером № 60. 05.06.2023 року до нотаріальної контори громадянкою [PERSON] , було подано заяву про відмову від прийняття спадщини як по закону та по заповіту після смерті матері [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу № 50/2023. За твердженням заявника, 05.06.2023 року в рамках вищевказаної спадкової справи вона прийняла спадщину після померлої [PERSON] , 13 листопада 2023 року приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області, [PERSON] видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так, у вищевказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом зазначено, що із даних особисто спадкоємицею та отриманих документів з Державних реєстрів актів цивільного стану громадян щодо актових записів про смерть спадкодавці та народження спадкоємиці, факту родинних стосунків між померлою [PERSON] та [PERSON] , а саме, що вони є мати та донька встановити не представляється можливим. Заявник зазначила, що вона звернулась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису про її народження №05 від 28.05.1975 року, складеного виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради Шаргородського районну Вінницької області, в графу «відомості про дитину» виправити ім 'я з « [PERSON] » на « [PERSON] », в графу «відомості про матір» виправити з ім 'я « [PERSON] » на « [PERSON] » виправити дату народження з « [INFO] » на « [INFO] ». У свідоцтві про народження заявниці дати народження матері не зазначено, а в реєстрі помилково зазначено дату народження не « [INFO] », а « [INFO] », крім того ім 'я заявниці не змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що сталося помилково при внесенні відомостей до реєстру. Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану від 31 серпня 2023 року було відмовлено. Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження матері заявниці №21 від 19.04.1947 року, складеного виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за № 40089155 від 14.06.2023 року, в графі «відомості про дитину» прізвище зазначено « [PERSON] », ім 'я зазначено « [PERSON] », дата народження « [INFO] », відсутні данні, а саме: не зазначено по батькові та місце народження дитини. У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб матері заявниці № 09 від 05.05.1963 року серії [NUMBER] , складеного виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області за № 40089218 від 14.06.2023 року, в графі «відомості про наречену» прізвище до та після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] », ім 'я зазначено « [PERSON] », по батькові зазначено « [PERSON] », дата народження зазначена « [INFO] », місце народження зазначено «Україна, Вінницька область, Шаргородський район, село Голинчинці». Таким чином, заявниця вказала, що у свідоцтві про народження її матері [PERSON] ім`я зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть ім`я матері « [PERSON] », що позбавляє права на спадкування за законом. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду з відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ч.2 ст.294 ЦПК України). Згідно із частинами першою та другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно із п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб мати можливість документального підтвердження родинних відносин з її матір`ю. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ст.319 Цивільного процесуального кодексу України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог [PERSON] , у зв`язку з чим її заява за участю заінтересованої особи Приватного нотаріуса Цимбалюк І.М. Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved