Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В своєму позові зазначила, що [INFO] померла мати [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] від 01.02.2021 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер: 4821483000:05:000:0019, площею 9,12 га, за місцем розташування: Миколаївська область, Братський район, Новоолександрівська сільська рада. За життя мати склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому, [PERSON] Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області 12 квітня 2011 року, яким заповідала [PERSON] , земельну частку (пай) розміром 9,12 умовних кадастрових гектарів. Після складення заповіту дана земельна частка була виділена в натурі на місцевості та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії МК № 012748 Братською РДА Вознесенського району Миколаївської області 13 червня 2003 року, тому позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та була вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив. [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] від 01.02.2021 р.(арк.с. 12). Зідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.10.1965 р. [PERSON] є дочкою [PERSON] .(арк. с. 9). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.04.1986 р. позивач уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] .(арк. с. 9 на звороті). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер: 4821483000:05:000:0019, площею 9,12 га, за місцем розташування: Миколаївська область, Братський район, Новоолександрівська сільська рада, про що свідчить інформація Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.12.2023 р., а також Витяг № НВ-9931340222023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок датований 08.11.2023 року.(арк. 17-22,26). За життя мати склала заповіт, завірений в реєстрі за №33, посвідчений секретарем виконкому, [PERSON] Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області 12 квітня 2011 року, яким заповідала, [PERSON] , земельну частку (пай) розміром 9,12 умовних кадастрових гектарів.(арк. с. 11). Після складення заповіту дана земельна частка була виділена в натурі на місцевості та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії МК № 012748 Братською РДА Вознесенського району Миколаївської області 13 червня 2003 року.(арк. с. 15) Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] була заведена спадкова справа за № 29/2021, номер у спадковому реєстрі: 67916630, № витягу: 65426624, датований 03.07.2021 року.(арк.с. 49-63). Спадкоємцем за заповітом є позивач [PERSON] . Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved