Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У лютому 2024 року до суду звернувся виконавчий комітет як орган опіки і піклування Ярунської сільської ради з позовом [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів на його утримання. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачі нехтують своїми батьківськими обов`язками, вихованням дитини не займаються. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям. Відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу не займається вихованням дитини. Останніх пів року не проживає разом з дитиною. Зловживає спиртними напоями. Вихованням дитини та її розвитком займається бабуся дитини [PERSON] .. Крім того, позивач просить суд відповідно до ст. ст. 166, 184, 193 СК України стягнути з відповідачів аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму щомісячно. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалась. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона не бажає бути позбавленою батьківських прав. Зазначила, що буде намагатися створити належні умови для дитини та почне проживати з нею разом. Відповідачка просить суд не позбавляти її батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про причини неявки не повідомив. Зацікавлена особа позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. Згідно висновку органу опіки і піклування Ярунської сільської ради, орган опіки і піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх дитини [PERSON] , [INFO] /а.с.17,18/. Згідно письмової заяву, яку долучено позивачем до позову, відповідач [PERSON] не заперечує щодо позбавлення батьківських прав відносно сина (а.с.7). Згідно ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п.18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у Принципі №6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України"). Тобто вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини тим, що він як його батько не створив належного розвитку дитині, а саме: взагалі не цікавиться життям дитини, не спілкується з ним, не надає будь-якої допомоги. Отже, враховуючи вищевикладене, а також з метою забезпечення інтересів і потреб дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Також суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що відповідачка [PERSON] ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] тим, що вона як його мати не створила належного розвитку дитині, а саме: дитина з нею не проживає, перебуває на повному забезпеченні та утриманні бабусі [PERSON] ; зловживає спиртними напоями; з дитиною не спілкується; заходів для проживання з дитиною та її виховання не вживає, а лише має наміри це робити, без вжиття будь-яких при цьому дій. Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі Актами обстеження матеріально-побутових умов, характеристиками /а.с.8,9/. Однак, враховуючи ту обставину, що відповідачка, на думку суду, під час розгляду справи в суді усвідомила до чого призвело неналежне виконання нею своїх батьківськими обов`язками та має намір в подальшому утримуватися від поведінки, що стала підставою для позивача звертатися до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, а також враховуючи, що відповідачка почала спілкуватися з дитиною за місцем її проживання, а тому це дає підстави суду для відмови в позові про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідачку [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконання нею батьківських обов`язків.

Outcome: partial