Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся\~з позовною\~заявою \~до Комарнівської міської ради, [PERSON] про визнання за [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] права на земельну частку (пай) розміром 0, 96 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Грімненської сільської ради, згідно сертифікату на право на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №0095644 від 22.02.2005 року, в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] Позов мотивує тим, що після смерті тітки нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на вищенаведене спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку видані після смерті спадкодавця, з покликанням на наявність заповіту та відсутність спору щодо вказаного майна, інших спадкоємців, те, що він позбавлений можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задоволити з мотивів, наведених у позові, просить про розгляд справи у його відсутності (а. с. 26) . Відповідач [PERSON] подала на адресу суду заяву, якою позовні вимоги визнала та просила розгляд справи проводити за її відсутності (а. с. 29). Представник Комарнівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» міський голова подав до суду Відзив, в якому позовні вимоги визнав та просив справу розглядати без участі представника міської ради (а. с. 33-34). Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оглянувши заяви позивача, відповідачів вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7\~визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ [PERSON] ,\~претендує на\~спадкове майно\~після смерті\~ рідної\~тітки \~ [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 16.10.1997 року серії [NUMBER] (а.с. 5). Після смерті тітки [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,96 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Грімненської сільської ради , що належала [PERSON] на підставі сертифікату ЛВ №0095644 від 22.02.2005 року. Сертифікат ЛВ №0095644 на імя [PERSON] від 22.02.2005 року виданий після її смерті, проте як вбачається із Витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Львівського району , то він що був виданий взамін №653 від 17.03.1997 року, тобто взамін сертифіката старого зразка виданого за життя та на підставі рішення Городоцької райдержадміністрації №84 від 08.04.1996 (а.с.10, 11). Ухвалою № 2 Грімнівської сільської ради від 24.02.1995 року [PERSON] була включена до списку пайовиків, що мають право на середню земельну частку (а.с. 12-14). Факт родинних відносин між Позивачем та Спадкодавицею підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] від 20.05.2010 року [NUMBER] (а.с. 6), витягами з реєстру ДРАЦС від 25.10.2022 року № 00037286882 та №00037286281 (а.с. 7,8), довідкою виконкому Комарнівської міської ради Львівської області №393 від 20.09.2022 (а.с.15). Із поданих документів встановлено, що батько позивача [PERSON] є рідним братом [PERSON] . [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована з позивачем та була людиною одинокою, що підтверджується довідками №393 від 20.09.2022 року (а. с. 15) та № 36 від 29.05.2023 року (а.с.16) та копією по господарської книги за 1996-2000 роки (а. с. 17). [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений 06.03.1995 року секретарем Грімненської сільської ради Городоцького району Львівської області [PERSON] , зареєстрований в книзі нотаріальних дій за №9, з якого вбачається, що вона заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, все те, що б належало їй на день смерті, і на що за законом мала би право заповіла по половині [PERSON] і [PERSON] .(а. с 18) Як вбачається із витягу з спадкового реєстру від 01.06.2023 року після смерті [PERSON] спадщина не відкривалася, а відтак [PERSON] спадщину не\~прийняла,\~у заяві\~просила суд\~задоволити заявлені\~Позивачем [PERSON] \~позовні вимоги\~(а.с\~29). \~ \~ \~ \~ За зверненням [PERSON] до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкове майно, приватним нотаріусом Мухою М. Т. 01.06.2023 року надано відмову, та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) так як останній, а саме сам сертифікат , виданий після смерті особи (а.с. 20). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 року відомо, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801, якою затверджено форму сертифіката на право на середню земельну частку (пай), у сертифікаті повинна бути зазначена назва колективного сільськогосподарського підприємства, член якого мав право на середню земельну частку (пай) та вартість землі. Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідно районною державною адміністрацією. Право [PERSON] підтверджено Ухвалою № 2 Грімнівської сільської ради від 24.02.1995 року , де [PERSON] була включена до списку пайовиків, що мають право на середню земельну частку.. [PERSON] була внесена до списку членів СТзОВ «Грімно» ще за життя і у відповідності до законодавства набула право на земельну частку (пай), оскільки на момент розпаювання була живою і є у списках. Причиною неотримання нею сертифікату встановленого зразка є її смерть. Відповідно до ч. 1 ст.1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За п.2 Указу ПрезидентаУкраїни від 08.08.1995р.№ 720/95 «Про порядок паювання земель переданих уколективну власністьсільськогосподарським підприємствамі організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.2 цього ж Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки, матеріалами справи встановлено, що [PERSON] мала на праві приватної власності землю (середню земельну частку), площею 0,96 гектари, без контурного визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджувалося Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 0095644 , що виданий взамін сертифікату старого зразка №652 від 17.03.1997 та на підставі рішення Городоцької райдержадміністрації №84 від 08.04.1996 (а.с. 11), то є підстави вважати, що таке майно увійшло до складу її спадкової маси. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті набула, або володіла земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено, після її смерті позивач виявив бажання прийняти спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, позивач як єдиний спадкоємець, має право на спадкування за законом після смерті тітки, однак позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права на належну за законом йому земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved