Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

29.06.2023 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 224661,17 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідно до ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є управителем та надає послуги з утримання на балансі житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] відповідно до Договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом від 26.08.2020 року, укладеного з ОСББ «Раїси Окіпної, 18». Згідно зазначеного договору, позивач також є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому комплексі відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Малолітній [PERSON] є власником кв. 97 у вказаному вище житловому будинку з 27.10.2018 року. що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вказує, що щонайменше з листопада 2018 року по квартирі не оплачуються житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються позивачем в житловому будинку. Внаслідок порушення умов щодо оплати таких наданих послуг, утворилася заборгованість, загальний розмір якої станом на момент звернення до суду з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат складає 224661,17 грн., яку позивач просить стягнути з батьків малолітнього власника квартири, що є предметом позовних вимог. Ухвалою суду від 22.09.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. 20 листопада 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшли пояснення від відповідача [PERSON] , відповідно до яких, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] не є матір`ю малолітнього [PERSON] .. Вказав, що в квартирі [ADDRESS] відповідачі ніколи не проживали і не проживають на даний час, за даною адресою відсутні будь-які зареєстровані особи, також відсутні укладені договори оренди квартири, таким чином, на думку відповідача, ніхто житлово-комунальних послуг щодо утримання будинку не отримує та не користується ними. Вказує що 3 % річних та інфляційні збитки починаючи з 24 лютого 2022 року нараховано позивачем неправомірно. Також, позивач просить застосувати строк позовної давності до даних правовідносин за період з 01.11.2018 року по 01.11.2021 року. 15 грудня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшли заперечення на пояснення відповідача, відповідно до яких представник позивача просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що власник квартири у будинку незалежно від місця свого фактичного проживання повинен нести тягар утримання майна та виконувати свій обов`язок щодо оплати житлово - комунальних послуг. Вказує. що позивач не міг припинити надання послуг для відповідачам, оскільки послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мають загальний характер, тобто споживаються одночасно всіма мешканцями багатоквартирного будинку. 15 грудня 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року замінино первісного неналежного відповідача [PERSON] на належного відповідача - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, копія позовної заяви разом з доданими до неї документами направлялись на зареєстровану адресу відповідача [PERSON] , однак, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву станом на 08 березня 2024 року відповідач не скористався. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. 26 серпня 2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» укладено Договір про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом (з відкладною обставиною), за умовами якого Товариство (управитель) за плату надає послуги з утримання на балансі Житлового комплексу по вул. Раїси Окіпної, 18 у м. Києві та управління Неподільним та Загальним майном Житлового комплексу, забезпечує належну його експлуатацію, надаючи споживачам житлово-комунальні послуги відповідної якості. Управитель має право отримувати плату від споживачів будинку за надані житлово-комунальні послуги (пункти 2.1, 3.1.10 Договору). Відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації Виконавчого органу Київської міської ради від 01 червня 2018 року № 936, унесено зміни до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами незалежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, встановлених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30 вересня 2014 року № 1078. За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] (а. с. 19). [PERSON] народився [INFO] , батьками записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №968. (а. с. 52) Пунктами 5, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - це результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо. Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Внаслідок невиконання відповідачами своїх зобов`язань у відповідачів виникла заборгованість за період з 11.2018 року по травень 2023 року, яка становить 152217,45 грн. за надані послуги з управління багатоквартирного будинку, в свою чергу, відповідачі не скористались процесуальним правом подати заперечення щодо наданого позивачем розрахунку. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 177 СК України, батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. За наведених обставин, позивачем правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] , [PERSON] , які є батьками малолітнього власника квартири [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Таким чином, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, позивачем відповідачу також нараховано індекс інфляції у розмірі 57047,53 грн. та 3 % річних у розмірі 15396,19 грн. Відповідно ст. 4 ЦК України, актами цивільного законодавства, серед іншого, є постанови Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відповідно до пункту 2 вищевказаної постанови, постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Відповідно до п. 29 Правил надання послуги з у правління багатоквартирним будинком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2018 року № 712, плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління. За бажанням співвласника оплата послуги з управління може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. За наведених обставин, 3 % річних та інфляційні збитки мають бути нараховані з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим та до 24 лютого 2022 року, початку дії військового стану на території України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок нарахованих позивачем індексу інфляції та 3 % річних. Здійснивши перерахунок, суд вважає, що правомірними є вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційні втрати за період часу з 11.2018 по 23.02.2022 у розмірі 15138,25 грн.(листопад 2018 року - 655,93 грн. + грудень 2018 року - 622,04 грн. + січень 2019 року - 605,09 грн. + лютий 2019 року - 575,09 грн. + березень 2019 року - 541,99 грн. + квітень 2019 року - 518,99 грн. + травень 2019 року - 535,50 грн. + червень 2019 року - 555,44 грн. + липень 2019 року - 565,44 грн. + серпень 2019 року - 542,27 грн. + вересень 2019 року - 519,26 грн. + жовтень 2019 року - 515,98 грн. + листопад 2019 року - 522,56 грн. + грудень 2019 року - 515,99 грн. + січень 2020 року - 525,87 грн. + лютий 2020 року - 499,73 грн. + березень 2020 року - 473,80 грн. + квітень 2020 року - 464,11 грн. + травень 2020 року - 457,66 грн. + червень 2020 року - 477,13 грн. + липень 2020 року - 483,63 грн. + серпень 2020 року - 467,45 грн. + вересень 2020 року - 435,42 грн. + жовтень 2020 року - 394,32 грн. + листопад 2020 року - 366,12 грн. + грудень 2020 року - 325,90 грн., січень 2021 року - 295,27 грн. + лютий 2021 року - 244,07 грн. + березень 2021 року - 223,14 грн. + квітень 2021 року - 184,76 грн. + травень 2021 року - 178,86 грн. + червень 2021 року - 175,92 грн. + липень 2021 року - 181,82 грн. + серпень 2021 року - 146,85 грн. + вересень 2021 року - 120,85 грн. + жовтень 2021 року - 97,93 грн. + листопад 2021 року - 80,84 грн. + грудень 2021 року - 44,28 грн. + січень 2022 року - 0,97 грн.), а також 3 % річних за період з 11.2018 по 23.02.2022 у розмірі 5172,31 грн.(листопад 2018 року - 264,10 грн. + грудень 2018 року - 257,04 грн. + січень 2019 року - 249,99 грн. + лютий 2019 року - 243,62 грн. + березень 2019 року - 236,57 грн. + квітень 2019 року - 229,75 грн. + травень 2019 року - 222,70 грн. + червень 2019 року - 215,87 грн. + липень 2019 року - 208,82 грн. + серпень 2019 року - 201,77 грн. + вересень 2019 року - 194,94 грн. + жовтень 2019 року - 187,89 грн. + листопад 2019 року - 181,07 грн. + грудень 2019 року - 174,03 грн. + січень 2020 року - 167,00 грн. + лютий 2020 року - 160,42 грн. + березень 2020 року - 153,39 грн. + квітень 2020 року - 146,58 грн. + травень 2020 року - 139,55 грн. + червень 2020 року - 132,74 грн. + липень 2020 року - 125,71 грн. + серпень 2020 року - 118,68 грн. + вересень 2020 року - 111,87 грн. + жовтень 2020 року - 104,84 грн. + листопад 2020 року - 98,03 грн. + грудень 2020 року - 90,99 грн., січень 2021 року - 83,94 грн. + лютий 2021 року - 77,57 грн. + березень 2021 року - 70,52 грн. + квітень 2021 року - 63,69 грн. + травень 2021 року - 56,64 грн. + червень 2021 року - 49,82 грн. + липень 2021 року - 42,76 грн. + серпень 2021 року - 35,71 грн. + вересень 2021 року - 28,89 грн. + жовтень 2021 року - 21,84 грн. + листопад 2021 року - 15,01 грн. + грудень 2021 року - 7,96 грн.). Вирішуючи спір по суті, суд враховує заявлений стороною відповідача строк позовної давності. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», установлено з 12 березня до 03 квітня 2020 р. на усій території України карантин. В подальшому, дію карантину неодноразово було продовжено та постановою КМУ від 27 червня 2023 року №651, карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, з 01 липня 2023 року строки позовної давності мали б продовжуватись, однак. 24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Як вбачається з матеріалів справи, 29 червня 2023 року позивач звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідачів за період починаючи з листопада 2018 року, що підтверджується відповідним вхідним номером проставленим на позовній заяві (а. с. 1), таким чином, позивачем пред`явлено позов до відповідача в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги підлягає частковому задоволенню, ухвалюючи рішення, суд присуджує до стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь позивача 152217,45 грн. заборгованості зі сплати послуг з утримання будинків та споруд і прибудинкової території за період з 01.11.2018 року по 31.05.2023 рік, інфляційних збитків в сумі 15138,25 грн. та 3 % річних у розмірі 5172,31 грн., розраховані з 20.12.2018 року по 24.02.2022 рік, в іншій частині позовних вимог - позовні вимоги не підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2587,77 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто 1293,89 грн. з кожного. Враховуючи наведене та

Outcome: partial