Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просять визначити їй додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] в с. Карасіно м.о. Істра Московської області Російської Федерації. Строк пропустила з поважних причин, так як не знала про смерть сина, який загинув від рук злочинців і по даному факту винесено вирок Істринським міським судом Московської області 20.07.2020, згідно якого її син [PERSON] загинув [INFO] . У 2023 році вона звернулася до суду з позовом про встановлення факту смерті сина. 05 грудня 2023 року ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. 02 січня 2024 року ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області, у даній справі замінено відповідача Борщівську міську раду на належних відповідачів [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , жительку [ADDRESS] , інтереси якої буде представляти матір [PERSON] , жителька [ADDRESS] . 26 лютого 2024 року ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Денисова Т.С. в залі судового засідання підтримали позовні вимоги і письмові додаткові обґрунтування позовних вимог, а саме, що дата смерті [PERSON] [INFO] та місце смерті - с.Карасіно м.о. Істра Московської області РФ, встановлені рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року, справа № 594/706/23. З 2000 року [PERSON] періодично виїжджав на роботу в місто Москву РФ. З останньої поїздки в 2013 році спадкодавець додому не повернувся. Про те, що від [PERSON] не було звістки, свідчить оголошений ухвалою Борщівського районного суду від 15 березня 2019 року розшук боржника [PERSON] за клопотанням Борщівського райвідділу ДВС. Як вбачається з змісту ухвали - зі слів стягувача [PERSON] , боржник [PERSON] не проживає за адресою проживання сім`ї з жовтня 2013 року, місце його перебування стягувачу невідоме. Про те, що є підозра на вбивство [PERSON] , знали колишня дружина останнього та сестра такого [PERSON] . Цих осіб слідчий викликав для впізнання залишків трупа та відібрання зразка ДНК, оскільки за матеріалами кримінальної справи після заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, тіло останнього злочинцями було спалене. Про те, що залишки трупа, знайденого на місці події, можуть належати [PERSON] , встановила судово-генетична експертиза, датою висновку якої є 25 жовтня 2019 року. З матеріалами справи [PERSON] , яка лише один раз в травні 2019 року їздила в місто Москву для проведення слідчих дій, не ознайомлювалася, в судовому засіданні участі не брала Про те, що знайдені залишки трупа належать братові [PERSON] дізналася зі слів слідчого на початку 2020 року, коли той повідомляв, що досудове слідство закінчене і справа направляється до суду. Шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 9 листопада 2019 року. Тому впродовж шестимісячного строку з дня смерті [PERSON] ніхто з родини достовірно не знали про смерть брата, батька, в тому числі і позивачка не знала про смерть свого сина. Вищезазначену причину пропуску строку для прийняття спадщини просять визнати поважною, позовні вимог задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача неповнолітньої [PERSON] мати [PERSON] в залі судового засідання підтримали письмові пояснення викладені у відзиві, який було подано після закриття підготовчого засідання, а саме, що [PERSON] необґрунтовано вказує, про те що про існування вироку Істринського міського суду Московської області від 20 липня 2020 року, згідно якого її син загинув [INFO] , їй стало відомо нещодавно. При цьому позов до суду про встановлення його факту смерті вона подала у листопаді 2023 року. [PERSON] про смерть сина було відомо ще раніше. Влітку 2019 року до [PERSON] хтось зателефонував із Скали-Подільської селищної ради та повідомив про те, що їхній батько помер у Росії, так як до селищної ради прийшов звідти якийсь запит, просили приїхати на впізнання. [PERSON] відповіла, що вона нічого робити не може, так як вони з [PERSON] шлюб розірвали, а тому зателефонувала до рідної сестри останнього [PERSON] , яка проживає у с. Стрілківці. Проте вона вчинила скандал з [PERSON] і вони більше не спілкувались та чи їздила [PERSON] на впізнання, їм відомо не було. Після цього [PERSON] кілька разів намагалась подати заяву у поліцію м. Борщева про розшук батька, проте заяву не приймали, мотивуючи тим, що вона не досягла повноліття. 28.01.2023 [PERSON] виповнилось 18 років і вона пішла із заявою про розшук тата у поліцію, це було у лютому 2023 року. Поліція зв`язалась із [PERSON] і тоді стало відомо, що батько точно помер, [PERSON] таки їздила на впізнання. Згодом бабуся [PERSON] зателефонувала до [PERSON] та повідомила про те, що батько помер, а про його смерть їй стало відомо випадково рік тому, тобто у 2022 році, коли вона знайшла якісь документи про його смерть у тумбочці свого будинку, а вона проживає разом з [PERSON] , тому вона сказала, що [PERSON] не потрібно шукати. Таким чином [PERSON] про смерть свого сина було відомо давно. Згоди про поділ спадщини вони не дійшли, в них одне бачення щодо розподілу, а у бабусі інше. На підставі наведеного у задоволенні позову просять відмовити. Під час судових дебатів, позовні вимоги визнали та не заперечують щодо встановлення позивачці додаткового строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті сина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона у травні 2019 року їздила в місто Москву РФ для проведення слідчих дій, а саме для впізнання залишків трупа та відібрання зразка ДНК, оскільки за матеріалами кримінальної справи після заподіяння її братові [PERSON] тілесних ушкоджень, тіло останнього злочинцями було спалене. Про те, що залишки трупа, знайденого на місці події, можуть належати [PERSON] , встановила судово-генетична експертиза, датою висновку якої є 25 жовтня 2019 року. З матеріалами справи вона не ознайомлювалася, в судовому засіданні участі не брала. Про те, що знайдені залишки трупа належать братові вона дізналася зі слів слідчого на початку 2020 року, коли той повідомляв, що досудове слідство закінчене і справа направляється до суду. Матері про даний факт вона не повідомляла, так як боялась за її психічний та фізичний стан, а тому мати не знала про смерть сина до початку 2023 року, коли в її документах знайшла копію вироку. Заслухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. [INFO] в с.Карасіно м.о. Істра Московської області Російська Федерація помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09.09.2023). Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 19.07.2023, встановлено, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в с.Карасіно м.о. Істра Московської області Російська Федерація. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і право на спадкування виникло у позивачки на підставі закону згідно ст.1261 ЦК України, однак [PERSON] заяву про прийняття спадщини у встановленому законом порядку до органів нотаріату не подала. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74452441 від 24.10.2023 року щодо майна померлого [PERSON] заведено спадкову справу номер у спадковому реєстрі 64020288, номер у нотаріуса 189/2019. [PERSON] , крім іншого майна, належала земельна ділянка площею 0,1472 га, для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташована [ADDRESS] , що стверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№454313 від 06.09.2006. 14 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пікуль Г.М., однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна померлого сина [PERSON] у зв`язку з пропущенням строку прийняття спадщини (відмова приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Пікуль Г.М №455/02-31 від 14.11.2023). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Судом встановлено, що [PERSON] не знала про смерть сина, і тільки нещодавно дізналась про наявність вироку Істринського міського суду Московської області від 28 липня 2020 року, згідно якого її син [PERSON] загинув від рук [PERSON] , після чого одразу звернулась в суд із заявою про встановлення факту смерті сина. До цього часу вона вважала, що син живий. Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що [PERSON] пропустила строк з поважних причин. Під час розгляду справи відповідачі визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову За таких обставин позивачу слід визначити додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1220,1223,1269,1270,1272 ЦК України та

Outcome: approved