Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~С-606-023101-21-980 від 23.04.2021 року у розмірі 144\~474,58 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 23.04.2021 року із відповідачем укладено кредитний договір, на підставі якого [PERSON] відкрито поточний рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 75\~000 грн, платіжним засобом якого є платіжна картка. Також сторони визначили процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 58,8 % річних (4,9 % в місяць) за операціями з видачі готівки та 34,8 % річних (2,9 % в місяць) за торговими операціями. Станом на 31.08.2023 року внаслідок порушення умов договору та неповернення суми кредиту в повному обсязі у [PERSON] виникла заборгованість на загальну суму 144\~474,58 грн. На підставі наведеного просять стягнути із [PERSON] на користь банку зазначений розмір заборгованості за кредитним договором, а також 2684 грн сплаченого судового збору. Позивач АТ «Ідея Банк» не забезпечили явку представника у судове засідання, разом із позовом подали клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті не подав відзиву на позовну заяву. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.03.2024\~року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом установлено такі обставини. 23.04.2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки №\~ [NUMBER] . Судом установлено, що у вищевказаній угоді відповідач зазначений як [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ), однак згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 427420 від 30.01.2024 року останній вказаний як [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ). Як убачається зі змісту п. 3.2 договору, позичальник нанесенням власноручного підпису під цією угодою акцептував публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО, яка зберігається на офіційному сайті банку www.ideabank.ua (https://ideabank.ua), публічну пропозицію укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку «АТ «Ідея Банк» (оферта), яка розміщена на офіційному вебсайті банку, а також підтвердив, що у день укладення цієї угоди у відділенні банку або у кредитного посередника за його вибором йому надано та ним отримано примірник ДКБОФО і тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. На підставі укладеного договору відповідачу відкрито поточний рахунок [NUMBER] (IBAN №\~ [NUMBER] ). Сторони визначили, що операції за вказаним рахунком можуть здійснюватись за допомогою електронного платіжного засобу MasterCard (кредитна картка), що буде випущена в рамках цієї угоди та ДКБОФО (п. 1 договору), а підписуючи вищевказану угоду, відповідач, зокрема, просив виготовити йому платіжну картку MasterCard Debit World (миттєва). Як убачається зі змісту п. 2 договору сторони погодили, що банк надає відповідачу кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по рахунку, ліміт якої на момент укладення угоди становить 75\~000\~грн та може бути змінений у межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії за ініціативою банку. Відповідач погодився з тим, що може оформити розстрочку в рамках встановленого ліміту за карткою, по здійсненим операціям відповідно до чинних на момент розстрочки тарифів, паспорту споживчого кредиту та ДКБОФО. Сторони визначили максимальний ліміт кредитної лінії у розмірі 200\~000 грн (п.2.1 договору). Згідно п. 2.2 договору строк дії кредитного ліміту складає 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації згідно з умовами ДКБОФО. Відповідач також погодився із тим, що банк має право в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до ДКБОФО (п. 3.2 договору). Як убачається із п. п. 2.4, 2.5 договору, сторони визначили процентну ставку за користування коштами кредитної лінії, яка становить 58,8 % річних (4,9 % в місяць) за операціями з видачі готівки та 34,8 % річних (2,9 % в місяць) за торговими операціями згідно тарифів банку. Сторони також погодили, що розмір обов`язкового мінімального платежу встановлюється тарифами та ДКБОФО. Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією за попередній розрахунковий період здійснюється до останнього операційного (банківського) дня наступного розрахункового періоду, який визначається умовами ДКБОФО, а також відповідно до тарифів, які розміщенні на сайті банку. Як убачається із виписки по рахунку відповідача №\~ [NUMBER] , 23.04.2021 року на вищевказаному рахунку було збільшено кредитний ліміт до 75\~000 грн, 31.05.2022 року до 89\~400 грн, а 29.07.2022 року до 97\~200 грн. Відповідач у період з 23.04.2021 року до 29.09.2022 року активно користувався наданими йому коштами, здійснював зняття готівки, проводив грошові перекази та розрахункові операції у торгівельно-сервісних мережах, а також здійснював часткове погашення заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № С-606-023101-21-980 від 23.04.2021 року станом на 31.08.2023 року заборгованість [PERSON] перед банком становить 144\~474,58 грн, з яких: 86\~854,01 грн основний борг, 10\~266,26 грн прострочений борг, 47\~354,31 грн прострочені проценти, 0,00 грн строкові проценти, 0,00 грн технічний овердрафт, 0,00 грн плата за використання коштів понад витратний ліміт, 0,00 грн пеня, 0,00 грн дебіторська заборгованість, 0,00 штрафні санкції. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із такого. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст.\~628 ЦК України). У силу вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1\~ст. 207 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить висновку, що позов є підставним, а тому підлягає задоволенню. Встановлено, що 23.04.2021 року сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу відкрито поточний рахунок, на який встановлено кредитний ліміт. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, надавши\~\~відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок останнього. [PERSON] отримав та користувався наданими йому позивачем коштами, а також частково погашав заборгованість за кредитом, проте не виконав належним чином взятих на себе зобов`язань за договором, чим допустив заборгованість у розмірі 144\~474,58\~грн. Оскільки доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором суду не надано, а розмір заборгованості [PERSON] підтверджується наданим позивачем розрахунком, який відповідачем не спростований, із [PERSON] на користь АТ\~«Ідея Банк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №\~С-606-023101-21-980 від 23.04.2021 року у розмірі 144\~474,58 грн, з яких 86\~854,01 грн основний борг, 10\~266,26\~грн прострочений борг, 47\~354,31 грн прострочені проценти. У силу вимог ст. 141 ЦПК України із [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню 2684 грн сплаченого судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved