Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу: диплому серії [NUMBER] від 16 липня 1982 року, виданого на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у призначенні пенсії за віком їй відмовлено, оскільки до страхового стажу не були зараховані період навчання відповідно до диплому серії [NUMBER] , так як в прізвищі наявне виправлення та ім`я зазначене в дипломі не відповідає ні паспортним даним, ні свідоцтву про шлюб. У зв`язку з помилками в написанні її анкетних даних у згаданому документі, заявник не може підтвердити страховий стаж для призначення пенсії. В позасудовому порядку усунути зазначені розбіжності в написанні її прізвища та імені у дипломі серії [NUMBER] неможливо. Ухвалою суду від 01 березня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Панас З.М., на розгляд справи не з`явилася, надала заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі. В письмових пояснення зазначтла, що [PERSON] 23 жовтня 2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідно до пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1) заява після реєстрації була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області та рішенням від 27 жовтня 2023 року №09275009392 [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Вказує, що за результатами розгляду документів, наданих заявницею, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому [NUMBER] , оскільки в прізвищі наявне виправлення та ім`я зазначене в дипломі не відповідає ні паспортним даним, ні даним свідоцтва про шлюб. Враховуючи викладене, представник заінтересованої особи вважає за необхідне встановити відповідний факт. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с. 5). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 07 березня 2023 року Виконавчим комітетом Колінцівської селищної ради Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] виданого повторно 07 березня 2023 року Виконавчим комітетом Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про те, що 28 жовтня 1989 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 14. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.7). На титульній сторінці диплому [NUMBER] від 16 липня 1982 року зазначено [PERSON] (а.с. 9). Так, прізвище та ім`я у дипломі не відповідає паспортним даним, свідоцтву про шлюб та свідоцтву про народження, а саме у дипломі було зазначено помилку і написано « [PERSON] », а правильно відповідно до свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб та паспорта громадянина України « [PERSON] ». Через наявну невідповідність в імені зазначеному в дипломі, рішенням від 27 жовтня 2023 №09275009392 Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області [PERSON] було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с. 8). Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Встановлення факту належності заявнику диплому [NUMBER], виданого 16 липня 1982 року на ім`я [PERSON] , в якому прізвище та ім`я не відповідають ні паспортним даним, ні даним свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження, а саме у дипломі було зазначено помилку і написано « [PERSON] , а правильно відповідно до паспортних даних та даних свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб - « [PERSON] », надає право заявнику врахувати відповідний трудовий стаж, а тому даний факт є фактом, що має юридичне значення. Суд вважає, що факт належності заявнику диплому [NUMBER] , виданого 16 липня 1982 року підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та які суд, оцінюючи в сукупності, вважає достовірними, належними та допустимими. Як зазначено у абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. При цьому, відповідно до п. 1 Постанова Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, судом встановлено, що заявнику встановлення факту належності їй документів необхідно для призначення пенсії; можливості отримати іншим чином документ, що підтверджував б вищевказаний факт, немає; іншого порядку встановлення даного факту, окрім як судового, діючим законодавством не передбачено, а встановлення факту належності документа особі не матиме наслідком виникнення спору про право. На підставі вищевикладеного, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що диплом [NUMBER], виданий 16 липня 1982 року, належать заявнику, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved