Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

23.03.2023 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.12.2012 року у розмірі 40413,21 грн. В обґрунтування позову банк зазначив, що 03.12.2012 року між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (з 14.06.2018 року - акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого позичальнику надано банківські послуги та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" та "Тарифів банку" зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач свої зобов`язання не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 02.02.2023 року заборгованість перед позивачем становить 40413,21 грн., яку він просить стягнути та стягнути сплачений судовий збір по справі у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області [PERSON]. від 19.06.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Рішенням Вищої ради правосуддя від 05.09.2023 № 870/0/15-23 суддя [PERSON]. звільнена з посади судді у відставку. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2023 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М. Ухвалою судді Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М від 19.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача одночасно з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та не заперечила проти задоволення позову. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідач [PERSON] звернулася до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 03.12.2012, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У анкеті-заяві вказано, що відповідачка згодна з тим, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщених у рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.(а.с.39-71) З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідачу надавались у користування кредитні картки (а.с.38). Відповідно до довідки [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в сумі 12400,00 грн.,з подальшими його змінами (а.с. 37). Як вбачається з розрахунків заборгованості (а.с. 10-12, 13-17, 18-23) відповідачка порушила графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачувала та внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Однак відповідач, не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором не дотрималася зазначених вимог, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом. Вищевказаний розмір заборгованості відповідачем не заперечувався та не спростовувався. За таких обставин, наявні підстави для задоволення позовних вимог. Взявши до уваги визнання відповідачем позову та вимоги ст. 142 ЦПК України, ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", суд стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, що становить 1342,00 грн. Разом з цим, решту судового збору, а саме 50 відсотків, суд повертає позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved