Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 16.01.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягувати з останнього аліменти на її користь на утримання дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати разом з нею. З відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду до досягнення дочкою повноліття стягувались аліменти. [PERSON] з 01.09.2023 року навчається на першому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Волинського національного університету імені Лесі Українки за спеціальністю «Іноземна філологія» на денній формі за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Термін навчання з 01.09.2023 року до 30.06.2027 року. У зв`язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги зі сторони батьків, оскільки не працює, перебуває на повному її утриманні, власного заробітку не має, а навчання потребує значних матеріальних витрат на оплату навчання, проживання, проїзд, харчування, придбання канцелярії. Також дочка перебуває у стані активного росту і на кожний сезон необхідно купувати новий одяг. Позивач самостійно не може забезпечити належний рівень життя необхідний для її навчання, оскільки отримує невелику заробітну плату, окрім цього має на утриманні ще одну повнолітню дочку, яка продовжує навчання, та неповнолітню дитину від іншого шлюбу. Відповідач є працездатним, працює монтером колії 4 розряду у АТ «Укрзалізниця» виробничий відділ «Шепетівська дистанція колії» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» отримує постійний дохід, на утриманні непрацездатних осіб не має, а відтак має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання. А тому, просить суд стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її навчанням у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до закінчення нею навчання, але не довше як до досягнення дочкою 23 років. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Сташук М.О. у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задовольнити. Позиція відповідача Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечув проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку, оскільки має неналежний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує коштів на лікування, з нього вже стягуються аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку на час її навчання, а також в нього на утриманні є ще неповнолітній син [PERSON] від іншого шлюбу, повнолітній син дружини [PERSON] , який продовжує навчання. Окрім цього заперечує проти стягнення 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та просить про зменшення розміру таких витрат, оскільки такі є завищеними, враховуючи складність цієї справи. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд о 09 год 00 хв 20.02.2024 року, який за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Сташук М.О. відкладено до 11 год. 00 хв. 18.03.2024 року. 05.02.2024 року судом отримано відзив відповідача на позов, в якому останній просив позов задовольнити частково, стягувати з нього на користь позивачааліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки вважає що вимоги щодо визначеної позивачем частки у розмірі 1/6 його доходів є необґрунтованими. Спросив врахувати, що він сплачує аліменти на утримання їхньої спільної повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а також на його утриманні перебуває ще неповнолітній син від іншого шлюбу [PERSON] , [INFO] , та повнолітній син дружини, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , а тому вимога позивача про сплату аліментів у вищевказаному розмірі поставить його в скрутне матеріальне становище та боргову залежність. 15.03.2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача [PERSON] - адвоката Сташук М.О., згідно яких вважає доводи відповідача [PERSON] , викладені у відзиві на позов такими, що не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] , [INFO] , є сином його дружини [PERSON] , а тому на його утримання дружина отримує аліменти від іншого чоловіка, який є його рідним батьком. Окрім цього відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, [PERSON] , [INFO] , будуть стягуватися лише до 30.06.2024 року. Вважає, що розмір аліментів не є завищеним, а відповідач має можливість сплачувати аліменти у вказаному розмірі, оскільки офіційно працює та має постійний дохід. Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.05.2009 року; свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 12.01.2006 року та свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 01.11.2017 року. На підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.03.2021 року, яке набрало законної сили 26.04.2021 року, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з її навчанням у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з 24.02.2021 року до дня закінчення навчання - 30.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Вказане також підтверджується даними постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП [NUMBER] від 25.03.2021 року. З витягу з реєстру територіальної громади №2023/005188813 від 11.07.2023 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , а з довідки №01/51 від 08.01.2024 року слідує, що вона є студенткою факультету іноземної філології денної форми навчання за рахунок фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акредитації). Термін навчання: з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Згідно договору про навчання у закладі вищої освіти (на умовах надання платної освітньої послуги) №80(ФІФ) 2023с від 08.08.2023 року, укладеного між Волинським національним університетом імені Лесі Українки та фізичною особою [PERSON] , вартість навчання за кожен навчальний рік у закладі вищої освіти становить: 2023/2024 навчальний рік - 30500 грн; 2024/2025 навчальний рік - 30500 грн * індекс інфляції 2023 року; 2025/2026 навчальний рік - 30500 грн * індекс інфляції 2024 року; 2026/2027 навчальний рік - 30500 грн * індекс інфляції 2025 року; 2027/2028 навчальний рік - 30500 грн * індекс інфляції 2026 року. Згідно договору найму жилого приміщення гуртожитку №56/Г4/2023 від 01.09.2023 року, [PERSON] проживає в студентському гуртожитку №4 Волинського національного університету імені Лесі Українки за адресою: [ADDRESS] . Розмір плати за користування гуртожитком встановлюється університетом згідно норм чинного законодавства та оприлюднюється на офіційному сайті університету. Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Витрати по забезпеченню навчання дочки [PERSON] (оплату навчання, проїзду, проживання, навчальних посібників, канцелярських товарів, продуктів харчування, одягу, взуття) несе її мати [PERSON] , що підтверджується наданими позивачем чеками та квитками. Позивач з 22.10.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2011 року та свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 23.07.2012 року. Відповідно до довідки про доходи № 1 від 03.01.2024 року, виданої ФОП [PERSON] , позивач [PERSON] працює на посаді продавця з продажу ювелірних виробів у ювелірному магазині «Томік». Загальна сума її доходу за період з 01 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року становить 43200 грн. Відповідач з 03.09.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 03.09.2010 року та свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 19.10.2010 року. З довідки про доходи №7 від 11.01.2024 року, виданої виробничим підрозділом «Шепетівська дистанція колії» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», слідує, що відповідач [PERSON] працює на посаді монтера колії 4 розряду, за період з липня по грудень 2023 року отримав заробітну плату в сумі 81857,61 грн., сплатив аліменти в сумі 31767,29 грн. Вказані обставини також визнаються учасниками справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Застосовані норми права Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статтей187,189-192,194-197цьогоКодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Мотиви та висновки суду Заслухавши вступне слово позивача та його представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у позов задовольнити частково, з огляду на наступне. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема, вартість навчання, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, вартість підручників тощо. Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З досліджених доказів судом встановлено, що повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , дійсно, навчається на першому курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Волинського національного університету імені Лесі Українки за спеціальністю «Іноземна філологія» на денній формі на контракті за кошти фізичних осіб, термін її навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] на день звернення до суду її матері не досягла 23 років, не заміжня, продовжує навчання, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків до його закінчення, оскільки для забезпечення такого навчання необхідні кошти на здійснення плати за начання, проживання в гуртожитку, придбання продуктів харчування, підручників, канцтоварів, одягу та взуття тощо. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дочки, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, отримує постійний дохід, оскільки працює, сплачує аліменти за рішенням суду на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від іншого шлюбу, часткове визнання ним позову в розмірі 1/10 частини заробітку, а також можливість одержання повнолітньою дочкою матеріальної допомоги і від матері [PERSON] , яка також є працездатною, недоведеність останньою позовних вимог про стягнення аліментів у визначеному нею розмірі, а тому приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 16.01.2024 року до закінчення навчання - 30.06.2027 року, але не довше чим до досягнення дочкою двадцяти трьох років. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про перебування на його утриманні також повнолітнього сина дружини [PERSON] , [INFO] , неналежний стан здоров`я та потребу у лікуванні, оскільки такі не наведені належними та допустимими доказами. Судові витрати Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1211 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд приймає до уваги норми ч.ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується копією договору про надання правничої допомоги від 11.01.2024 року, попереднім (орієнтовним) розрахунком витрат на професійну правничу допомогу за №1501 від 15.01.2024 року з описом робіт та розрахунком їх вартості, актом приймання наданих послуг від 12.01.2024 року, рахунком №1 на оплату послуг від 11.01.2024 року та квитанцією №9329-7603-6587-8875 від 11.01.2024 року про оплату послуг правничої допомоги за договором від 11.01.2024 року та складає 7000 грн, суд враховує клопотання відповідача [PERSON] про зменшення розміру таких витрат і виходить з того, що затрати часу на підготовку та подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 7000 гривень є завищеними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн. На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial