Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

23 квітня 2020 року представник акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтів (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яким є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних карках monobank за заявою клієнтів встановлюється ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеної клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичних осіб АТ «Універсал Банк» (далі Умови) опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 12.02.2018 відповідач звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкеру-заяву до договору про надання банківських послуг від 12.02.2018. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 40 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, тоді як відповідач порушила зобов`язання, та станом на 30.10.2018 у відповідача прострочення зобов`язання із сплатою щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення зобов`язань. На звернення позивача відповідач не реагувала, та станом на 20.02.2020 заборгованість останньої перед позивачем склала 143 936,90 грн, з яких 50 193,08 грн заборгованість за тілом кредиту, 93 743,82 грн заборгованість за пенею та комісією. 01 березня 2024 року представник відповідача [PERSON] надав суду відзив на позов. Як на підставу заперечень посилався на те, що сума заборгованості за тілом кредиту не могла перевищувати встановленого позивачем кредитного ліміту у розмірі 40\~000 грн, а за твердженнями останнього залишок заборгованості за тілом кредиту становить 50\~193,08 грн, відповідно вважає, що вказана сума включає в собі також і сплачені відсотки у загальному розмірі 17\~818,83 грн, тому дійсний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) має становити лише 32\~374,25 грн, а не 50\~193,08 грн (50\~193,08 грн 17\~818,83 грн = 32\~374,25 грн). Крім того, стягнення суми пені та комісії за користування кредитними коштами, а також нарахованих позивачем відсотків є неправомірним відповідно до постанови Верховного Суду України № 342/180/17 від 03.07.2019. Оскільки в анкеті-заяві від 12.02.2018 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена, відповідно неправомірне та безпідставне нарахування на тіло кредиту у розмірі 32\~374,25 грн пені, комісії та відсотків за користування кредитними коштами, а тому відповідач визнала позов лише в частині стягнення заборгованості по тіло кредиту. 11 березня 2024 року представник позивача звернувся до суду з відповіддю на відзив, та вказує, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, кредитний ліміт відповідача складав 40\~000 грн, та станом на 07.03.2024 баланс становить 127\~778,44 грн, заборгованість склала 167\~778,44 грн, та складається з використаного відповідачем кредитного ліміту у сумі 40\~000 грн, та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 127\~778,44 грн. За весь час користування карткою відповідачем було проведено поповнення карткового рахунку на суму 11\~249,40 грн, а витрат на суму 179\~027,84 грн, відповідно неповернена позивачу сума складає 167\~778,44 грн. Вважає заперечення відповідача безпідставними, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 31\~974,25 грн, а в іншій частині позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 12.02.2018 відповідач звернулася до позивача та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якої клієнт просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку відповідно до умов договору та наведених у анкеті-заяві Умов. За умовами п.п. 2-3 анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідач погодилася з тим, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, що вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погодилася з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, та про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у мобільний додаток. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Розділу 1 Умов Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та /або мобільного додатку, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки. Вимогами п. 5.9 Умов передбачено нарахування на суму наданого кредиту банком відсотків за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у Тарифах (а.с.8-23). Позивач свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме, випустив платіжну картку та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач порушила умови договору та своєчасно не вносила кошти для погашення заборгованості. Згідно із п. 2.2. Розділу 2 «Основні положення» Умов, договір, що укладається між Банком та клієнтом містить елементи різних договорів. До відносин між сторонами застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у договорі. Відповідно до ч. 1 ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Пунктом 5.5 Розділу 5 «Надання та обслуговування кредиту» визначено, що форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги. Згідно із п.п. 3.3.10-3.3.11 Розділу 3 «Права та обов`язки сторін» Умов клієнт зобов`язаний оплачувати послуги Банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів, та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з Договору. Відповідно п.п. 5.9, 5.10, 5.11 Розділу 5 «Надання та обслуговування кредиту», на суму наданого кредиту Банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними в Тарифах. Також процентна ставка за кредитом на місяць, наступний за звітним, вказується Банком у мобільному додатку. Сума щомісячного мінімального платежу визначається банком відповідно до тарифів, але не менше 100 гривень та не може перевищувати повного розміру заборгованості за договором. Мінімальний платіж формується 1 числа місяця наступного за звітним місяцем і очікує погашення до першого числа наступного місяця. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж Клієнта як визнання Клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного Тарифами. Станом на 30.10.2018 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежі за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положень п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 30.10.2018 позивач направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на контакт не виходила, та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит 26.02.2019 став у формі на вимогу. На залишок простроченої заборгованості позивач нарахував неустойку, передбачену тарифами, а саме: санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): 1. Від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 грн; 2. Від 31 до 90 днів штраф у розмірі 100 грн; 3. Від 91 до 120* (210) днів штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних; 4. Від 121 (211) дня до повного погашення строк, після спливу якого формується фінансовий рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів штраф у розмірі 100 грн та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних. Згідно з розрахунком заборгованість відповідача, станом на 20.02.2020 становить 143 936,90 грн, з яких: 50 193,08 грн заборгованість за тілом кредиту, 93 743,82 грн заборгованість за пенею та комісією (а.с.7). Згідно із ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтями 525, 526\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт відповідача складав 40\~000 грн, та станом на 07.03.2024 баланс складав 127\~778,44 грн, заборгованість склала 167\~778,44 грн, та складалася з використаного відповідачем кредитного ліміту у сумі 40\~000 грн, та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становила (мінус) 127\~778,44 грн. Овердрафт - (мінус) 127\~778,44 грн виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсотках до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Випискою про рух коштів по картці встановлено, що всього за весь час користування карткою відповідачем було проведено поповнень карткового рахунку на суму 11\~249,40 грн, а проведено витрат по картці на суму 179\~027,84 грн, відповідно сума коштів, яка не була повернена позивачу становить 167\~778,44 грн (179\~027,84 грн 11\~249,40 грн = 167\~778,44 грн). Позивачем заявлено до стягнення заборгованість станом на 20.02.2020 в розмірі 143\~936,90 грн, та враховуючи диспозитивність цивільного процесу розгляд справи в межах заявлених вимог, суд вважає вимоги позивача правомірними та доведеними. Заперечення відповідача не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами, не відповідають матеріалам справи, та дійсним обставинам справи, й відповідно оцінюються в сукупності з усіма доказами. Посилання представника відповідача на правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.07.2020 у справі № 342/180/17, як на думку суду не може бути врахованим, оскільки поширюється на інші кредитні правовідносини між сторонами. Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача права позивача щодо порядку погашення заборгованості, тому позов підлягає задоволення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2020 рік, складала 2102 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved