Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 07.07.2020 року між позивачем [PERSON] і відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом № 476. Факт укладення між сторонами шлюбу стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.01.2024 р. (повторно) відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції. При укладенні шлюбу залишила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем у них не склалося, згодом виявилися, що вони є людьми з різними поглядами на життя та різними цінностями. Після укладення шлюбу і до лютого 2022 року вони проживали разом за адресою [ADDRESS] . з лютого 2022 року вони проживають окремо. На даний час домовитися з ним про оформлення розірвання шлюбу - немає змоги. Від укладеного з відповідачем шлюбу у них з немає спільних дітей. Тривалі сподівання на зміну відношення відповідача до їхніх стосунків, до сім`ї - не дали жодних результатів. Байдужість відповідача до сім`ї, його небажання надалі підтримувати шлюбні стосунки, небажання налагодження відносин, втрата з його боку інтересу до сімейного життя - призвели до втрати позивачки інтересу до нього, як до чоловіка. Тривалий період ніхто нас не робить жодних спроб налагодити відносини і зберегти шлюб. За таких обставин вважає, що подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, а спроби примирення - недоцільними. На підставі викладеного, позивачка просить шлюб, укладений 07.07.2020 року між позивачем і громадянином [PERSON] [PERSON] , [INFO] , що був зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом № 476 - розірвати. При реєстрації розірвання шлюбу моє прізвище - залишити без змін. Вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від її представника адвоката Бомбушкаря С.П. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Подав до суду заява про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (перекладену відділом іноперекладів Закарпатської торгово- промислової палати від 19.03.2024 року). Судове засідання у справі було призначене на 20.03.2024 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2020 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №476, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10 січня 2024 року. Як стверджує позивачка, що сімейне життя з відповідачем у них не склалося, згодом виявилися, що вони є людьми з різними поглядами на життя та різними цінностями. За таких обставин вважає, що подальше збереження їхнього шлюбу є неможливим, а спроби примирення - недоцільними Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 605,60 грн. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) та стягнути з відповідача на користь позивача 605,60 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved