Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до Миколаївської міської ради, відповідно до якого просить суд встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді картири [ADDRESS] . У встановленому законом порядку позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин між нею та померлою. 29.07.1961 відділом ЗАГС міста Миколаєва було здійснено державну реєстрацію народження [PERSON] . В подальшому 24.12.1983 між [PERSON] (позивач) та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано відділом запису актів цивільного стану Московського району Комітету у справах запису актів цивільного стану Уряду Санкт - Петербургу, після чого змінила прізвище на « [PERSON] ». На підтвердження зміни прізвища внаслідок укладення шлюбу було надано довідку, видану ЗАГС м. Санкт-Петербургу 06.03.2009 р., яку нотаріус у відповідності до підзаконних актів не може сприйняти документом, який підтверджує родинні відносини. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у ПН ММНО Швейнової Н.С. копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та витребувано у Миколаївського БТІ довідку щодо власників квартири [ADDRESS] . 14.12.2023 витребувана довідка з МБТІ надійшла на адресу суду. 19.12.2023 витребувана спадкова справа надійшла на адресу суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. 06.12.2023 від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . 24.12.1983 [PERSON] [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується довідкою про укладення шлюбу №190, виданою 06.03.2009 відділом запису актів цивільного стану Московського району Комітету у справах запису актів цивільного стану Уряду Санкт-Петербургу. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 05.04.2023 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді картири [ADDRESS] . У встановленому законом порядку [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Швейнової Н.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] . Проте згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.10.2023 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки з наданих документів неможливо встановити факт родинних відносин з померлою. Зокрема оскільки відсутній оригінал свідоцтва про шлюб між нею та [PERSON] , а довідка про укладення шлюбу №190, видана ЗАГС м. Санкт-Петербургу 06.03.2009 р. не є документом, що доказує родинні відносини. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що [PERSON] і [PERSON] дійсно є матір`ю та донькою, вказували, що знайомі ще з дитинства та до того моменту, як [PERSON] переїхала за кордон, де одружилася та змінала прізвище. Враховуючи вищезазначені письмові докази та пояснення свідків вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] . Також зі змісту спадкової справи, заведеної до майна померлої [PERSON] , вбачається, що вона заведена за заявою [PERSON] . Інші заяви, про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття від інших осіб не надходили, вимог до спадкоємця кредитори не пред`являли. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою, другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перш статті 13 ЦПК України). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019, викладеного при розгляді справи № 320/948/18, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 638/15738/17 зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу для оформлення спадкових прав після смерті її матері. Враховуючи встановлені обставини, які свідчать про наявність родинних відносин між позивачем і [PERSON] , яка померла [INFO] , а також оскільки встановлення такого факту необхідно [PERSON] для прийняття спадщини та породжує для неї юридичні наслідки, суд вважає, що в даній частині вимог позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що факт родинних відносин між позивачем і [PERSON] , яка померла [INFO] , встановлено, відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.05.1995 року суд не вбачає перешкод у зверненні [PERSON] до нотаріуса для оформлення права на спадщину відповідно до Закону України «Про нотаріат». Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині вимог про визнання за [PERSON] права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] необхідно відмовити.

Outcome: partial