Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що постановою державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ Бучак О.В., ВП №43299163 накладений арешт на її майно, будинок [ADDRESS] . Термін дії заборони до 15.05.2019 року. Підставою вищезазначеної постанови став виконавчий напис, вчинений 27.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 7467 про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 16 014,11 грн. 27.03.2023 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі 521/1532/23 виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили. Заходи скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відповідачем, однак, не вжиті. Позивач стверджувала, що обтяження нерухомого майна є порушенням її права як власника майна, іншого способу захисту порушеного права вона не має. В процесі розгляду справи позивач заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В порядку ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що постановою державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ Бучак О.В. накладений арешт на майно [PERSON] та оголошена заборона на його відчуження за адресою: [ADDRESS] , термін дії - 15.05.2019 року, ВП №43299163. Підставою постанови став виконавчий напис, вчинений 27.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 7467 про стягнення з позивача на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості в розмірі 16 014,11 грн. 27.03.2023 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі 521/1532/23 виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили. Згідно листа Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 22.12.2023 року вих.№ 136443 виконавчий напис на виконанні не перебуває. За витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 44218929 - 13.05.2014 року постановою державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Бучак О.В. накладений арешт на майна боржника та оголошена заборона на його відчуження, реєстраційний номер обтяження 14354524, арешт всього рухомого майна ВП №43299163. Постановою головного державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крамаренко Г.П. від 26.09.2018 року (ВП №43299163) закінчено. За інформацією з автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) виконавче провадження № 43299163 - завершено. Питання про скасування заходів обтяження відповідачами в порядку Закону України «Про виконавче провадження», однак, не вирішено. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Так, за ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Суд погоджується із доводами позивача, що обтяження нерухомого майна, за відсутності відкритих виконавчих проваджень, порушує право власності позивача. Враховуючи викладене, позов є доведеним, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved