Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, третя особа директор Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради Кохановський Сергій Миколайович, про поновлення на роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. 03 жовтня 2023 року ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано у Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради завірені належним чином накази про прийом на роботу всіх позивачів, накази про звільнення та довідки про середньомісячну заробітну плату (а.с.51 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 прийнято відмову позивача [PERSON] від його позову до Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, третя особа - директор Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради Кохановський Сергій Миколайович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Провадження по цивільній справі №199/8069/23 за позовом [PERSON] до Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, третя особа - директор Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради Кохановський Сергій Миколайович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди закрито (а.с.151 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.150 т.1). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2023 позовну заяву залишено без руху (а.с.161 т.1). 20.12.2023 до суду позивачами була подана уточнена позовна заява, де в обґрунтування позову зазначили, що всі вони були працівниками Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради. 31 серпня 2023 року позивачі були звільнені відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України: [PERSON] з посади інспектора групи інспекторів, наказ №165-к від 30.08.2023; [PERSON] з посади керівника групи інспекторів відділу інспекторів, наказ №164-к від 30.08.2023; [PERSON] з посади інспектора групи інспекторів відділу інспекторів, наказ №166-к від 30.08.2023; [PERSON] з посади інспектора групи інспекторів відділу інспекторів, наказ № 167-к від 30.08.2023; [PERSON] з посади фахівця з публічних закупівель, наказ № 161-к від 30.08.2023; [PERSON] з посади керівника групи інспекторів відділу інспекторів, наказ № 163-к від 30.08.2023. Звільнення вважають незаконним. 28.06.2023 з ініціативи директора підприємства [PERSON] без офіційно організованих загальних зборів трудового колективу підприємства був вибірково зачитаний наказ № 53 від 28.06.2023 щодо проведення реорганізації та змін на підприємстві, повний текст якого позивачам надано не було. Жоден з позивачів не отримав ані попередження про скорочення посад, які вони займали, ані пропозиції про наявність вакантних посад, хоча на день винесення наказу про реорганізацію підприємства № 53 від 28.06.2023 були наявні вільні вакансії, які відповідали спеціальності та кваліфікації кожного з позивачів. Позивачі вважають накази про звільнення за п.6 ч.1 ст.36 КЗпП незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки не було дотримано основної умови цієї статті, не отримання від кожного з Позивачів відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, а також відмові від продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці. Позивачі просять суд скасувати накази про їх звільнення та поновити їх на роботі, стягнути з Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, виходячи з середньомісячного доходу на підприємстві, а також стягнути на їх користь моральну шкоду у відповідності до вимог статті 237-1 КЗпП України в розмірі 20000 грн. кожному (а.с.168-175 т.1). Виконуючим обов`язки директора Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради було надано відзив на позов, представником Відповідача адвокатом Івановою О.М. було надано відзив на уточнену позовну заяву, в яких просили відмовити позивачам у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 70-72 т.1, 1-8 т.2). В обґрунтування своєї позиції зазначили, що згідно статуту Комунальне підприємство «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради створено рішенням Дніпровської міської ради від 02.02.2011 № 31/8 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Власником Підприємства є територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради (Уповноважений орган). Згідно пункту 4.3. статуту структура, штатний розпис та правила внутрішнього трудового розпорядку Підприємства затверджуються керівником Підприємства за погодженням з Уповноваженим органом. Згідно пункту 4.12 статуту до компетенції Керівника Підприємства належить в числі інших прийняття на роботу, звільнення, заохочення працівників Підприємства і накладення стягнення відповідно до чинного законодавства; у межах своєї компетенції, видавати накази, розпорядження тощо, що стосуються діяльності Підприємства. 28.06.2023 Наказом № 53 директора КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради [PERSON] «Про внесення змін до штатного розпису» було внесено зміни до штатного розпису (бюджету) КП «Муніципальна варта» від 01.01.2023 та - з 01.09.2023 введено в дію затвердженої штатної чисельності, в тому числі: - пункт 3: Скоротити посади: - заступник директора з організаційної та патріотично-виховної роботи одна штатна одиниця; - заступник директора одна штатна одиниця; - начальник відділу (відділ швидкого реагування) одна штатна одиниця; - начальник відділу (відділ інспекторів) одна штатна одиниця; - керівник групи інспекторів (відділ інспекторів, групи інспекторів) дві штатні один. - інспектор (відділ інспекторів, групи інспекторів) одинадцять штатних одиниць; - керівник групи (інформаційно-технічна група) - одна штатна одиниця; - фахівець з публічних закупівель одна штатна одиниця; - комірника одна штатна одиниця; - прибиральник службових приміщень одна штатна одиниця. - пункт 6: Реорганізувати відділ охорони, відділ швидкого реагування, відділ інспекторів та інформаційно-технічну групу шляхом злиття і створення відділу охорони у складі: - групи технічного забезпечення та цілодобового контролю; - групи мобільної охорони та патрулювання; - групи стаціонарної охорони; пункт 7: Збільшити чисельність відділу охорони до 165 штатних одиниць шляхом злиття відділу охорони, відділу швидкого реагування, відділу інспекторів та інформаційно-технічної групи і створення відділу охорони. - пункт 9: Старшому інспектору з кадрів згідно статті 32 КЗпП України попередити відповідних працівників про змін в істотних умовах праці, а саме, що з 01.09.2023 посади, які вони обіймають виключаються зі штатного розпису. Запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню, роботу на інших вакантних посадах, за наявності. Відповідач зазначає, що у зв`язку з тим, що виникла виробнича необхідність у збільшенні кількості відділу охорони на 25 співробітників 28.06.2023 директором КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради було затверджено новий штатний розпис на 01.09.2023, який погоджений з Уповноваженим органом. Фактично скорочення штату КП «Муніципальна варта» ДМР не відбулось, оскільки в штатному розписі на 01.01.2023 і в новому штатному розписі на 01.09 2023 загальна кількість працівників підприємства не зменшилась і складає 180 осіб. Згідно Свідоцтв про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації (а.с.139-143 т.1) всі позивачі здобули професію «Охоронець розряд 3», тому 28.06.2023 всім позивачам були надані для ознайомлення Наказ №53 від 28.06.2023 «Про внесення змін до штатного розпису» та Наказ № 54 від 28.06.2023 «Про скорочення та зміни істотних умов праці» та для вручення Попередження про зміни істотних умов праці з 01.09.2023 з одночасною пропозицією переведення на посаду охоронника відділу охорони групи мобільної охорони та патрулювання відділу охорони КП «Муніципальна варта». Але, всі позивачі від ознайомлення з наказами та отримання Попередження про зміни істотних умов праці відмовились, про що працівниками КП «Муніципальна варта» ДМР було складено відповідні Акти від 28.06.2023 та 30.06.2023. Вказані документи 30.06.2023 з супровідними листами були направлені Укрпоштою на домашні адреси позивачів. 30.08.2023 директором КП «Муніципальна варта» ДМР було видано накази про звільнення позивачів 31.08.2023 у зв`язку зі зміною істотних умов праці, згідно пункту 6 статті 36 КЗпП України. З вказаними наказами 31.08.2023 були ознайомлені та отримали копії лише позивачі [PERSON] та [PERSON] , які зробили на тексті наказу записи про незгоду з наказом у зв`язку з грубим порушенням трудового законодавства з боку директора підприємства [PERSON] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від ознайомлення з наказами відмовились, про що було складено 31.08.2023 відповідні акти. При цьому всі позивачі не відмовились від отримання 31.08.2023 своїх трудових книжок та розрахунків при звільненні. При звільненні всім позивачам при розрахунку заробітної плати за серпень 2023 року була нарахована та виплачена вихідна допомога в розмірі заробітної плати за 1 місяць, а саме: [PERSON] 13\~934,80 грн., [PERSON] 13\~810,80 грн., [PERSON] 23 309,79 грн., [PERSON] 20\~790,70 грн., [PERSON] 12 598,10 грн., [PERSON] 24\~469,95 грн. Відповідач вважає, що позивачів було звільнено з дотриманням вимог трудового законодавства, зокрема повідомлено за два місяці про зміну істотних умов праці та з огляду на відмову позивачів від продовження роботи у нових умовах їх звільнено на підставі пункту 6 частини 1\~статті 36 КЗпП України, у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці з виплатою вихідної допомоги в розмірі одного середнього місячного заробітку відповідно до\~статті 44 КЗпП України. Тому вимоги скасування наказів про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволенню не підлягають. Крім того, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є працевлаштованими в інших підприємствах. Представник позивачів адвокат Володченков Є.Ю. надав суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що позивачі не були належно повідомлені про звільнення, пропозиції на переведення на іншу посаду не відбулось, відповідач не надав доказів затвердження Уповноваженим органом будь-яких змін на КП «Муніципальна варта» ДМР, та того, що Уповноважений орган, тобто Дніпровську міську раду представляє Заступник міського голови, дії Відповідача щодо здійснення змін на підприємстві не мають підстави (а.с.55-59 т.2). У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав на просив його задовольнити. Представник позивачів адвокат Володченков Є.Ю. позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача адвоката Іванова О.М. проти задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві на позов і просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Третя особа директор КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради Кохановський С.М. подав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, проти позову заперечував і просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебували у трудових відносинах з Комунальним підприємством «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради, що підтверджується відповідними наказами про прийняття на роботу (а.с.75,77,79,81,83,85 т.1). Згідно Статуту Комунальне підприємство «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 02.02.2011 № 31/8 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Власником Підприємства є територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради (Уповноважений орган), рішенням якої № 51/30 від 21.02.2018 було затверджено статут в новій редакції (а.с.10-14 т.2). Відповідно до пункту 4.3. статуту структура, штатний розпис та правила внутрішнього трудового розпорядку Підприємства затверджуються керівником Підприємства за погодженням з Уповноваженим органом. Згідно пункту 4.12 статуту до компетенції Керівника Підприємства належить в числі інших прийняття на роботу, звільнення, заохочення працівників Підприємства і накладення стягнення відповідно до чинного законодавства; у межах своєї компетенції, видавати накази, розпорядження тощо, що стосуються діяльності Підприємства. 28 червня 2023 року директором КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради Кохановським С.М. було видано Наказ № 53 «Про внесення змін до штатного розпису», згідно якого: «1. Внести зміни до штатного розпису (бюджету) КП «Муніципальна варта» від 01.01.2023 та з 01.09.2023 ввести в дію у межах затвердженої штатної чисельності, а саме: 2. Змінити назву «відділ кадрів» на «відділ кадрів і діловодства» 2.1. Затвердити штат відділу кадрів та діловодства чисельністю чотири штатних одиниці: - начальник відділу одна штатна одиниця; - старший інспектор з кадрів одна штатна одиниця; - фахівець з кадрової роботи (фахівець з кадрової роботи, діловодства та контролю) одна штатна одиниця; - фахівець з військового обліку одна штатна одиниця. 3. Скоротити посади: - заступник директора з організаційної та патріотично-виховної роботи одна штатна одиниця; - заступник директора одна штатна одиниця; - начальник відділу (відділ швидкого реагування) одна штатна одиниця; - начальник відділу (відділ інспекторів) одна штатна одиниця; - керівник групи інспекторів (відділ інспекторів, групи інспекторів) дві штатні один. - інспектор (відділ інспекторів, групи інспекторів) одинадцять штатних одиниць. - керівник групи (інформаційно-технічна група) - одна штатна одиниця; - фахівець з публічних закупівель одна штатна одиниця; - комірника одна штатна одиниця; - прибиральник службових приміщень одна штатна одиниця. 4. Змінити наступні назви посад: - посада «юрисконсульт» на «провідний юрисконсульт»; - посада «бухгалтер» на «провідний бухгалтер»; - посада «помічник директора з охорони праці» на «провідній інженер з охорони праці». 5. Затвердити штат бухгалтерії чисельністю три штатних одиниці: - головний бухгалтер одна штатна одиниця; - провідний бухгалтер одна штатна одиниця; - фахівець з бухгалтерського обліку (фахівець з бухгалтерського обліку та публічних закупівель» - одна штатна одиниця. 6. Реорганізувати відділ охорони, відділ швидкого реагування, відділ інспекторів та інформаційно-технічну групу шляхом злиття і створення відділу охорони у складі: - групи технічного забезпечення та цілодобового контролю; - групи мобільної охорони та патрулювання; - групи стаціонарної охорони. 7. Збільшити чисельність відділу охорони до 165 штатних одиниць шляхом злиття відділу охорони, відділу швидкого реагування, відділу інспекторів та інформаційно-технічної групи і створення відділу охорони, сформувавши його у складі: 7.1. Начальник відділу одна штатна одиниця; 7.2. Група технічного забезпечення та цілодобового контролю відділу охорони шість штатних одиниць: - старший диспетчер (старший диспетчер з функціями технік з сигналізації) одна штатна одиниця; - технік з сигналізації одна штатна одиниця; - диспетчер чотири штатних одиниці. 7.3. Група стаціонарної охорони відділу охорони вісімдесят вісім штатних одиниць: - старший охоронник шість штатних одиниць; - охоронник (3 розряд) - вісімдесят дві штатних одиниць. 7.4. Група мобільної охорони та патрулювання відділу охорони сімдесят штатних одиниць; - старший охоронник шість штатних одиниць; - охоронник (3 розряд) тридцять одна штатна одиниця; - старший водій автотранспортних засобів п`ять штатних одиниць; - водій автотранспортних засобів двадцять вісім штатних одиниць. 8. Ввести до штатного розпису посади: - заступника директора з фінансово-економічних питань одна штатна одиниця; - завідуюча господарством одна штатна одиниця. 9. Старшому інспектору з кадрів згідно статті 32 КЗпП України попередити відповідних працівників про зміни істотних умов праці, а саме, що з 01.09.2023 посади, які вони обіймають, виключаються зі штатного розпису. Запропонувати працівникам, посади яких підлягають скороченню, роботу на інших вакантних посадах, за наявності. 10. Встановити, що за працівниками, які перебувають на військовій службі, зберігаються гарантії та місце роботи (посади), передбачені статтею 119 Кодексу законів про працю України. 11. Встановити, що за працівниками, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, зберігаються гарантії та місце роботи (посади), передбачені статтею 184 Кодексу законів про працю України. 12. Старшому інспектору з кадрів вжити відповідні заходи та підготувати необхідну документацію для скорочення штату підприємства, переведення працівників та подання інформації до відповідних органів.» (а.с.17-18 т.2). Судом також встановлено, що 28 червня 2023 року директором КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради Кохановським С.М. було затверджено новий штатний розпис на 01.09.2023, погоджений з Уповноваженим органом в особі Заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів щодо цифрової трансформації [PERSON] та Директора департаменту громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради Олександра Чудновського, в якому вже не передбачені посади фахівця з публічних закупівель та відділу інспекторів в цілому та введені додаткові посади охоронників. 28.06.2023 всім позивачам були надані для ознайомлення Наказ №53 від 28.06.2023 «Про внесення змін до штатного розпису» та Наказ № 54 від 28.06.2023 «Про скорочення та зміни істотних умов праці» та для вручення Попередження про зміни істотних умов праці з 01.09.2023, від ознайомлення та отримання яких позивачі відмовились, що підтверджується відповідними Актами від 28.06.2023 та 30.06.2023 (а.с.118-122 т.1). 30.06.2023 Відповідачем через Укрпошту на домашню адресу всіх позивачів були направлені Попередження однакового змісту: «Згідно ст.32 КЗпП України попереджаю Вас про зміну істотних умов праці, а саме з 01.09.2023 посада, яку Ви обіймаєте, виключається зі штатного розпису підприємства згідно наказу від 28.06.23 № 53. Пропонуємо Вам переведення на посаду охоронника відділу охорони групи мобільної охорони та патрулювання відділу охорони КП «Муніципальна варта» з окладом згідно штатного розсипу.» (а.с.92-116 т.1). 30.08.2023 директором КП «Муніципальна варта» ДМР було видано наказ № 161-к про звільнення [PERSON] фахівця з публічних закупівель, наказ №165-к про звільнення [PERSON] інспектора групи інспекторів відділу інспекторів, наказ №164-к про звільнення [PERSON] керівника групи інспекторів відділу інспекторів, наказ №166-к про звільнення [PERSON] інспектора групи інспекторів відділу інспекторів, наказ №167-к про звільнення [PERSON] , інспектора групи інспекторів відділу інспекторів, наказ №163-к про звільнення [PERSON] , керівника групи інспекторів відділу інспекторів з 31.08.2023 у зв`язку зі зміною істотних умов праці, згідно пункту 6 статті 36 КЗпП України (а.с.74,76,78, 80, 82, 84 т.1). Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста\~статті 43 Конституції України). Відповідно до\~статті 5-1 КЗпП України\~держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці (пункт 6 частина перша\~статті 36 КЗпП України). Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~(частина четверта\~статті 32 КЗпП України). У пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~судам роз`яснено, що припинення трудового договору за пунктом 6\~статті 36 КЗпП України\~при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо). Проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці - це виключне повноваження власника. Водночас, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Перелік умов праці, які можна вважати істотними, наведено у\~статті 32 КЗпП України, до яких, зокрема, належать: система та розмір оплати праці, пільги, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад. Наведений перелік не є вичерпним, оскільки істотними можуть вважатися й інші умови праці. Зміна істотних умов праці відбувається за тією самою посадою, у тій самій установі, де працівник працював до такої зміни. Пропозиція обійняти інші посади не є зміною істотних умов праці. Факт скорочення посади сам по собі виключає звільнення за пунктом 6 частини першої\~статті 36 КЗпП України, оскільки відсутні передбачені частиною третьою\~ статті 32 КЗпП України\~обставини. Про визначену частиною третьою\~статті 32 КЗпП України\~зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за\~пунктом 6 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~можливо стверджувати тоді, коли посада працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 215/2330/19, від 11 травня 2021 року у справі № 317/182/19-ц, від 14 вересня 2022 року у справі № 317/181/19, від 04 жовтня 2023 року у справі №755/14094/21 Факт скорочення посади сам по собі виключає звільнення за пунктом 6 частини першої\~статті 36 КЗпП України, оскільки відсутні передбачені частиною третьою\~статті 32 КЗпП України\~обставини. Про визначену частиною третьою\~статті 32 КЗпП України\~зміну істотних умов праці та, відповідно, припинення трудового договору за пунктом 6 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~можливо говорити тоді, коли посада працівника не скорочується, а лише змінюються істотні умови праці за цією посадою. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 490/1520/22. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 582/1001/15-ц зазначено, що зміна істотних умов праці, передбачена частиною третьою\~статті 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв`язку зі зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі пункту 1 частини першої\~статті 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці. Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що звільнення позивачів з роботи в Комунальному підприємстві «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради відбулось не в зв`язку зі змінами істотних умов праці, а у зв`язку зі скороченням їх посад. Відповідачем невірно зазначено як підставу звільнення пункт 6 частини 1 статті 36 КЗпП України, в той час як позивачі підлягали звільненню на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України. Отже позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування наказів та поновлення на роботі є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої\~статті 235 КЗпП України\~при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 100\~від 08.02.95 (далі - Порядок) (з подальшими змінами та доповненнями). За змістом пункту 2 Порядку середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно пункту 8 Порядку Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середній заробіток з урахуванням довідок про доходи від 10.11.2023 (а.с.86-91 т.1) становить: - [PERSON] (13934,80 + 13\~301,40) / 44 = 619 грн., 619 х 153 дні = 94\~707 грн. - [PERSON] (24469,95 + 14\~284,98) / 39 = 993,71 грн., 993,71 х 153 дні = 152\~037,63 грн. - [PERSON] (24\~469,95+16\~260,97) / 39 = 1044,38 грн., 1044,38 х 153 дні = 159790,14 грн. - [PERSON] (20937,08+12784,09) /29 = 1162,79 грн., 1162,79 х 153 дні = 177906,87 грн. - [PERSON] (20289,71+12740,75) /38 = 869,22 грн., 869,22 х 153 дні = 132\~990, 66 грн. - [PERSON] (13235,35+12659,90) / 44 = 588,52 грн. х 153 дні = 90\~043,56 грн. Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, за висновками Верховного Суду у постанові Великої Палати від 08 грудня 2021 року, викладеними у справі № 9901/407/19, слідуючи усталеній судовій практиці, обчислюється без віднімання сум податків і зборів. Податки і збори із присудженої за рішенням суду суми заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу за цими висновками підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню з цієї суми при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів. При цьому відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період у разі перебування на посаді працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори. Відповідно до підпункту\~168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України\~податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в\~статті 167 цього Кодексу\~(за загальним правилом 18 відсотків). Таким чином, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених\~ПК України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу. За таких обставин на користь позивачів підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2023 року по 02 квітня 2024 року включно, з утриманням із вище визначених сум установлених законодавством України податків і зборів. Суд не бере до уваги посилання Відповідача на працевлаштування Позивачів на інших підприємствах в період вимушеного прогулу, оскільки чинним законодавством не передбачено зменшення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, з таких підстав. Також не заслуговують на увагу доводи Відповідача про виплату Позивачам при звільненні вихідної допомоги в розмірі заробітної плати за 1 місяць, оскільки виплата заробітної плати та вихідної допомоги при звільненні мають різні правові підставі і підприємство не позбавлено права на повернення позивачами виплачених сум у встановлений чинним законодавством спосіб. Позивачами також заявлено позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, розглянувши які, суд приходить до такого висновку. Відповідно до статті 237-1\~КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4, судам необхідно враховувати, що відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. За приписами ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд приходить до висновку, що з відповідача\~на користь кожного з позивачів в порядку відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню по 500 гривень. У частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць допустити негайне виконання згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України. З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради на користь держави підлягають стягненню судові витрати за вимоги про поновлення на роботі у вигляді судового збору в розмірі 7\~267 грн. 20 коп. (1211,20 грн. х 6 позивачів), а також стягнути з Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради на користь кожного з позивачів сплачений судовий збір в сумі 1100 грн. 44 коп. кожному з урахуванням часткового задоволення позову (1073 грн.60 коп. (за вимоги про стягнення середнього заробітку) + 26,84 грн. (за вимоги за моральну шкоду).

Outcome: partial