Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог [PERSON] ,в інтересах якої діє адвокат Григоренко Андрій Олександрович, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі ТОВ «ФК «Аланд»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.07.2020 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження за №62558834 на виконання виконавчого напису №4594, виданого 03.07.2020\~року приватним\~нотаріусомЖитомирського міського нотаріального округу Горай О.С. Згідно даного виконавчого напису пропонується стягнути з позивача на користь ТОВ «ФК «Аланд», заборгованість за укладеним ним із ПАТ «Укрсиббанк» кредитним договором №93213085000 від 16.12.2015 року в загальному розмірі 34558,27 грн. Позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Горай О.С. було порушено вимоги ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», а саме: -договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 16.12.2015 року не був нотаріально посвідченим, а тому виключається можливість вчинення за таким договором виконавчого напису нотаріуса; - відсутня виписка по рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашенняя заборгованості при зверненні до приватного нтаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. для вичнення виконавчого напису, що підтверджувало би безспірність заборгованості; - виконавчий напис вчинено з недотриманням передбаченого законодавством строків для його вчинення; - відсутність підтведження наявності у відповідача права вимоги за кредитним договором. На підставі\~викладеного,\~позивач просить\~суд визнати виконавчий напис від 03.07.2020 року виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №4594 таким, що не підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі 18 грудня 2023 року ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 29-30). 03 січня 2024 року ухвалою суду, в порядку забезпечення позову, зупинено стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості за кредитним договором в сумі 34558,27 грн. у виконавчому провадженні №62558834, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. на підставі виконавчого напису №4594, вчиненого 03 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. (а.с.50-51). 23\~лютого 2024\~року ухвалою\~суду,\~витребувано у\~приватного нотаріуса Житомирського\~ міського\~нотаріального округу\~Горай О.С. належним чином завірені копії нотаріальної справи, на підставі якої був вчинений виконавчий напис нотаріуса № 4594 від 03.07.2020 року (а.с.81). Витребувані документи не надано, 19.03.2024 року на адресу суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду, у зв`язку з відсутністю нотаріуса за місцем роботи (а.с.86). Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення по справі. Відповідач \~представник Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «ФК «Аланд» в судове засідання двічі не з`явився, про день, час та місце розгляду справи\~повідомлявся в\~установленому законодавством\~порядку,\~заяв про\~відкладення розгляду\~справи або\~про розгляд\~справи у\~його відсутності\~суду не\~надав (а.с.32-33,71,85), відзив на позов не подав. Треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.В. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. в судове\~засідання не\~з`явилися,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~в установленому\~законодавством порядку,\~заяв про\~відкладення розгляду\~справи або\~про розгляд\~справи у\~їх відсутності\~суду не\~надали (а.с.34-37,68,70, 83-84). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, зі згоди позивача, виносить рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено,\~що 03\~липня 2020\~року приватним\~нотаріусом Житомирського\~міського нотаріального\~округу Горай\~О.С.вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №4594 про стягнення з позивача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості за кредитним договором №93213085000 від 16.12.2015 року, укладеного між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» право вимоги за яким перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «Аланд» в сумі 34558,27 грн, яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 19125,41 грн, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5342,49 грн, простроченої заборгованість за комісією 9590,37 грн., а також\~витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в сумі 500 грн., а всього\~34558,27 грн. Стягнення заборгованості здійснено за період з 14.05.2020 року по 25.05.2020 року (а.с.22). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 14.07.2020 року на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження №625588 та постановою від 17.07.2020 року звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.23, 41). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З аналізу зазначених норм закону вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Отже, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.\~Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п.1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження №12-5гс21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 03 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». З матеріалів справи встановлено, що відповідачем не надано жодних доказів відносно того, що укладений між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» 16 грудня 2015 року кредитний договір №93213085000, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, відповідачем суду не надано належних доказів на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем ТОВ «ФК «Аланд», тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №93213085000 від 16.12.2015 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» провадилось у безспірному порядку. Обґрунтовуючи позов, позивач серед іншого, також посилається на те, що виконавчий напис вчинено без надання нотаріусу документів, що підтверджують безспірність суми боргу, відсутність підтвердження наявності у відповідача права вимоги за кредитним договором, виконавчий напис вчинено з недотриманням передбачених законодавством строків для його вчинення. У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Так, доказів про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення відповідачем суду не надано та в матеріалах документів справи ці докази також відсутні. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17 (провадження №61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі №172/1652/18 (провадження №61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20. У зв`язку з чим, позов щодо визнання виконавчого напису від 03 липня 2020 року вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 4594 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Аланд» заборгованості в розмірі 34558,27 грн.\~таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити. Щодо судових витрат Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та\~Закону України «Про судовий збір»\~суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17 викладено висновок проте, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір». Згідно підпункту 2 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин,\~сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь держави\~за подання позовної заяви складає 1073,60 грн (2684х0,4). Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 35 500 грн, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1, п.1-2 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. \~\~\~Згідно ч.8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. З огляду на вищевикладене та наявність заяви представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, докази по яким ним будуть подані після ухвалення рішення суду, суд вважає необхідним призначити судове засідання, після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для вирішення питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved