Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

17.01.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 04 квітня 2000 року Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №05, мотивуючи тим, що тривалий час між ним та відповідачем припинені будь-які шлюбні стосунки, з її боку відсутня повага та підтримка, жодних спільних інтересів в нього з відповідачкою не має, так само, як і наміру продовжувати шлюб. В добровільному порядку розірвати шлюб вони не можуть, так як від шлюбу мають одну малолітню дитину: сина [PERSON] [INFO] , тому позивач звертається до суду з позовною заявою. Позивач [PERSON] в судове засідання 18.03.2024 року надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить їх задовольнити, на фіксуванні судового процесу не наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання 18.03.2024 року надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу погодилася, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, на фіксуванні судового процесу не наполягала. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2000 року, який зареєстровано Виноградівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 04.04.2000 року (а.с.6). Під час знаходження у зареєстрованому шлюбі у сторін народилися троє дітей: дві дочки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на час звернення з позовною заявою досягли повноліття та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 30 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №125 від 30.03.2016 року (а.с.9), який на даний час є малолітнім. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим, спору щодо місця проживання малолітнього сина на час розгляду справи не має. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved