Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Глобал Спліт»\~до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 44 720 грн. 02 коп. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.11.2023 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справі до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в матеріалах справи міститься письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.01.2021 р. між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір №97324809000 про надання споживчого кредиту, відповідно до договору кредитор надав кредит в розмірі 41\~975,33 грн а відповідач забовязався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.06.2022 року та інші платежі за його користування. 27 вересня 2021 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір факторингу № 220 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором №97324809000 від 31.01.2021р. укладеним між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «Глобал спліт». Отже, ТОВ «Глобал Спліт» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] щодо погашення наявного в нього заборгованості за кредитним договором, що повністю узгоджується з положеннями\~ст. 514 ЦК України. За нормою\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти. Із\~ст. 1050 ЦК України\~вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 ЦК України. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Згідно з\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №97324809000 від 31.01.2021 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість станом на 03.10.2023 у розмірі 44 720 грн. 02 коп. та складається з 41 975 грн. 93 коп. основна заборгованість 2 744 грн. 69 коп. - заборгованості за відсотками. У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. У відповідності до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). З огляду на викладене, враховуючи вимоги\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, а відповідачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» вказаної заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення. Крім того, згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved