Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 15 квітня 2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною був вчинений виконавчий напис №15464 про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість в розмірі 13 311,18 грн. Зазначений виконавчий напис було вчинено з порушеннями вимог чинного законодавства України. За таких обставин представник позивача просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №15464, вчинений 15.04.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2023 відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, як свідчать матеріали позову просить розглядати справу за його вдсутності. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, у встановленому законом порядку відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився. Треті особи про день та час розгляду справи також повідомлялись належним чином. Правом подати пояснення по суті спору не скористалась. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні в справі докази, та надавши їм відповідну оцінку суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 15 квітня 2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №15464, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 311,18 грн. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі 203/2/19 (провадження № 61-6983св20) міститься висновок про те, що визначений позивачем у позові склад сторін у справі (позивач та відповідач) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів)особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмовиу задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18 (провадження № 14-517цс19) зазначено, що належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Враховуючи те, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які вказують на визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню, належним відповідачем у справі за позовом [PERSON] до Хара Наталія Станіславівна , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», [PERSON] , про визнання виконавчого таким, що не підлягає виконанню, а саме «Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», оскільки позовні вимоги щодо зобов`язання за кредитним договором, стосуються безпосередньо прав та обов`язків останнього. Виходячи з зазначеного, та враховуючи, що клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивач не заявляв, а також зважаючи на те, що суд не уповноважений замінювати неналежного відповідача на належного з власної ініціативи без клопотання сторони позивача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , оскільки до участі в справі не залучено всіх учасників справи, зокрема належного відповідача, а також за відсутності належних та допустимих доказів. При цьому суд не надає оцінку обґрунтованості позовних вимог по суті спору, оскільки питання про їх обґрунтованість у такому випадку мало б вирішуватися судом під час вирішення справи по суті за належного складу учасників справи, питання про права та обов`язки яких підлягає вирішенню за результатами розгляду позовних вимог, Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року, справа №659/954/18. Відповідно до п.2 ч.2 статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а тому в цій частині позов також не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved