Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити порядок користування квартирою за адресою: [ADDRESS] , а саме: виділити у користування позивачу кімнату житловою площею 12,3 кв.м. з лоджією 2.9 кв.м. та кімнату житловою площею 9,0 кв.м. з лоджією 1,8 кв.м., виділити у користування відповідачу окрему кімнату площею 17,0 кв.м., в спільному користуванні співвласників залишити: кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральну, шафу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 24.05.2022 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2021 [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Розмір його частки складає 5/9 частин. Іншим співвласником квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.09.2003 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2021 є [PERSON] . Розмір його частки складає 4/9 частин. Відповідно до копії довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 8800 від 15.11.2023, до складу зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] входить [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії довідки № 13052 від 17.10.2023 про результати перевірки інформації, викладеної у зверненні, в ході перевірки дільничним офіцером поліції СДОП ВП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Юр`євою І.М. було з`ясовано, що заявник [PERSON] 20.09.2023 звернувся до органів поліції з повідомленням про те, що його племінник [PERSON] не надає заявнику ключі від квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , співвласником якої він є, чим перешкоджає користуватися нерухомим майном. При подальшій перевірці здійснювалися виходи за вказаною адресою де, за словами заявника, проживає його племінник, але при виходах двері ніхто не відчинив, тому опитати [PERSON] з даного факту не виявилося можливим. Для захисту своїх майнових та немайнових прав [PERSON] рекомендовано звернутися з цивільним позовом до суду в приватному порядку. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення задоволено. Вселено відповідача до квартири [ADDRESS] та зобов`язано [PERSON] надати [PERSON] комплект ключів від даної квартири. Згідно висновку експерта від 04.03.2024 № 02-24 експерт пропонує два варіанти порядку користування квартирою [ADDRESS] . Згідно варіанту №1 власнику 5/9 частин пропонується в користування: кімната «5» площею 9,0 кв.м, лоджія «І» площею 1,8 кв.м, кімната «8» площею 12,3 кв.м, лоджія «ІІ» площею 2,9 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м, загальною площею 26,0 кв.м, крім того, підсобні приміщення квартири коридор «1» площею 9,2 кв.м, комора «2» площею 0,8 кв.м, кухня «3» площею 8,8 кв.м, ванна «6» площею 2,6 кв.м, вбиральня «7» площею 1,0 кв.м, шафа «9» площею 0,5 кв.м пропонується у спільне користування між співвласниками. Власнику 4/9 частин пропонується в користування: кімната «4» площею 17,0 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м. Крім того, підсобні приміщення квартири коридор «1» площею 9,2 кв.м, комора «2» площею 0,8 кв.м, кухня «3» площею 8,8 кв.м, ванна «6» площею 2,6 кв.м, вбиральня «7» площею 1,0 кв.м, шафа «9» площею 0,5 кв.м пропонується у спільне користування між співвласниками. Згідно варіанту №2 власнику 5/9 частин пропонується в користування: кімната «5» площею 9,0 кв.м, лоджія «І» площею 1,8 кв.м, кімната «8» площею 12,3 кв.м, лоджія «І» площею 2,9 кв.м, житловою площею 21,3 кв.м, шафа «9» площею 0,5 кв.м загальною площею 26,5 кв.м. Власнику 4/9 частин пропонується в користування: кімната «4» площею 17,0 кв.м, комора «2» площею 0,8 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м, загальною площею 17,8 кв.м, крім того, підсобні приміщення квартири коридор «1» площею 9,2 кв.м, кухня «3» площею 8,8 кв.м, ванна «6» площею 2,6 кв.м, вбиральня «7» площею 1,0 кв.м, пропонується у спільне користування між співвласниками. Технічно можливо виділити у користування [PERSON] кімнату житловою площею 12,3 кв.м з лоджією 2,9 кв.м та кімнату житловою площею 9,0 кв.м з лоджією 1,8 кв.м, виділити у користування [PERSON] окрему кімнату житловою площею 17,0 кв.м. Підсобні приміщення зазначеної квартири: кухня площею 8,8 кв.м, коридор площею 9,2 кв.м, ванна площею 2,6 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, шафа 0,5 кв.м, комора площею 0,8 кв.м, залишити у спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] . Будь яких доказів на спростування висновку експерта суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст.4 ЦПК України). Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.\~3\~ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності; аналогічне положення й міститься у ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним, та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України N475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК\~України). Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положенням ч.ч. 1, 2 ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно п.14\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року\~(із наступними змінами) слідує, що у квартирі, яка є спільною частковою власністю може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Користування майном є однією із складових права власності (ст.ст.317,319 ЦК України), яке гарантованест.41\~Конституції України. Встановлення порядку користування квартирою жодним чином не впливає на розмір часток сторін у праві власності на квартиру і не обмежує їх право власності. Допоміжні приміщення квартири: кухня, коридор, ванна кімната, санвузол, підлягають залишенню в спільному користуванні. Суд вважає необхідним встановити порядок користування квартирою відповідно до запропонованого судовим експертом варіантом № 1, з яким погоджується позивач. Вказаний порядок відповідатиме інтересам всіх проживаючих у квартирі, крім того, виявляє право позивача на визначення порядку користування як власника майна. Таким чином, виходячи з аналізу зазначених вище правових норм та встановлених судом обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору та витрати пов`язані із проведенням експертизи. З приписів ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати пов`язані із проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Згідно договору № 01-24 на проведення судової будівельно-технічної експертизи по справі № 750/1861/23 та квитанції до прибуткового касового ордеру № 01/24 від 16.01.2024 позивач сплатив судовому експерту 5000 грн. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на проведення експертизи, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати пов`язані із проведенням експертизи та витрати по сплаті судового збору в даній справі.

Outcome: approved