Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У червні 2023 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилається на те, що 15 вересня 2021 року між ТОВ «ОЛТАЙМ РЕНТ» та [PERSON] був укладений договір № 180Б. Відповідно до умов цього договору суборенди позивач передав у строкове оплатне користування (суборенду) нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 6.2. договору нарахування платежів за договором починається з дня підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення до підписання акту приймання-передачі щодо повернення приміщення орендарю. Акт приймання-передачі нежилого приміщення було підписано 15 вересня 2021 року. Строк дії договору суборенди та користування приміщенням було встановлено сторонами договором про внесення змін до договору суборенди від 01 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року. Договором суборенди визначений розмір плати за користування приміщенням, який становив 1288 гривень. Крім того, суборендар зобов`язався компенсувати витрати за спожите електропостачання до приміщення та послуги по охороні приміщення. З 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року включно сторони погодили, що плата за користування приміщенням складатиме 644 гривні. З 01 липня 2022 року плата за користування приміщення була встановлена у розмірі 1288 гривень. 31 жовтня 2022 року відповідач фактично звільнив приміщення, проте не з`явився для складання акту приймання-передачі приміщення та не здійснив розрахунки з позивачем. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору у нього утворилась заборгованість у розмірі 11058 гривень, що складається з: - 9016 гривень - суборендна плата за період з 01 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року; - 2042 гривні 03 копійки - борг за комунальні послуги за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року. На адресу відповідача була направлена вимога про погашення заборгованості в добровільному порядку, проте вона залишилась без задоволення. Відповідно до п. 15.1. договору суборенди сторони домовились, що у випадку прострочення суборендарем виконання зобов`язань, що передбачає здійснення платежів на користь орендаря, і якщо будь-який платіж (його частина) за даним договором буде прострочений суборендарем, суборендар зобов`язаний сплатити орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний календарний день прострочення. Станом на 09 червня 2023 року сума заборгованості відповідача за договором суборенди становить 15124 гривні 75 копійок, що складається з: -11058 гривень 03 копійки - заборгованість за договором суборенди; -201 гривня - три проценти річних; -3347 гривень 70 копійок - пеня; -518 гривень 02 копійки - інфляційні збитки. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 вересня 2021 року між ТОВ «ОЛТАЙМ РЕНТ» та [PERSON] був укладений договір № 180Б. Відповідно до умов цього договору суборенди позивач передав у строкове оплатне користування (суборенду) нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 6.2. договору нарахування платежів за договором починається з дня підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення до підписання акту приймання-передачі щодо повернення приміщення орендарю. Акт приймання-передачі нежилого приміщення було підписано 15 вересня 2021 року. Строк дії договору суборенди та користування приміщенням було встановлено сторонами договором про внесення змін до договору суборенди від 01 березня 2022 року до 31 грудня 2022 року. Договором суборенди визначений розмір плати за користування приміщенням, який становив 1288 гривень. Крім того, суборендар зобов`язався компенсувати витрати за спожите електропостачання до приміщення та послуги по охороні приміщення. З 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року включно сторони погодили, що плата за користування приміщенням складатиме 644 гривні. З 01 липня 2022 року плата за користування приміщення була встановлена у розмірі 1288 гривень. 31 жовтня 2022 року відповідач фактично звільнив приміщення, проте не з`явився для складання акту приймання-передачі приміщення та не здійснив розрахунки з позивачем. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови договору суборенди не виконуються. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк грошову суму, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору у нього утворилась заборгованість у розмірі 11058 гривень, що складається з: - 9016 гривень - суборендна плата за період з 01 лютого 2022 року по 31 жовтня 2022 року; - 2042 гривні 03 копійки - борг за комунальні послуги за період з грудня 2021 року по жовтень 2022 року. На адресу відповідача була направлена вимога про погашення заборгованості в добровільному порядку, проте вона залишилась без задоволення. Відповідно до п. 15.1. договору суборенди сторони домовились, що у випадку прострочення суборендарем виконання зобов`язань, що передбачає здійснення платежів на користь орендаря, і якщо будь-який платіж (його частина) за даним договором буде прострочений суборендарем, суборендар зобов`язаний сплатити орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний календарний день прострочення. Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 3 цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Період прострочення становить з 31 жовтня 2022 року по 09 червня 2023 року. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 3347 гривень 70 копійок. Позивач також просить суд стягнути з відповідача за договором суборенди три проценти річних у сумі 201 гривні та інфляційні збитки у розмірі 518 гривень 02 копійки. Розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційних збитків по договору суборенди наданий суду і відповідає вимогам закону. Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 201 гривні та інфляційні збитки у розмірі 518 гривень 02 копійки. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення вимог позивача та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2684 гривні.

Outcome: approved