Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування якої покликається на те, що у вересні 2023 року він звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області що знаходиться в м.Березне Рівненського району Рівненської області з проханням призначення йому пенсії за віком та надав для підтвердження пакет документів. В кінці вересня 2023 року заступником начальника відділу обслуговування громадян (сервісний центр) №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Л.Ничипурук йому було надіслано рішення про відмову в у призначені пенсії за віком у зв`язку з тим, що під час перевірки його документів було встановлено, що за поданими ним документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 15.06.1980 по 07.05.1986р. в колгоспі "Дружба" відповідно до записів трудової книжки колгоспника № [NUMBER] від 08.05.1986 року, оскільки записи про виконання трудової участі вказаному господарстві внесено без значення підстав внесення інформації, в архівній довідці, за №464 від 22.06.2023 році про роботу у вказаному господарстві його прізвище, ім`я та по батькові зазначено не повністю, інформація про відсутність працівників з аналогічним прізвищем, іменем та по батькові відсутня. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 13 листопада 2023 року його заяву про встановлення факту належності йому архівної довідки було задоволено. В грудні 2023 року він знову звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) №1 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з метою призначення йому пенсії за віком, однак йому в січні 2024 року йому було знову відмовлено у зв`язку з тим, що під час перевірки його документів, було встановлено, що згідно трудової книжки [NUMBER] від 08.08.1986 року дата його народження зазначена не повністю. З урахуванням наведеного, просить встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] , 1963 року народження. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 21 лютого 2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] судовому засіданні підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, вказавши, що дійсно працював в колгоспі. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був сповіщений належним чином. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] в с.Поліське Березнівського району Рівненської області. Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області 555/2064/23 від 13 листопада 2023 року заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - архівної довідки №464 від 22.06.2023 року, виданої Комунальною установою "Трудовий архів" Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, було задоволено. Трудова книжка колгоспника [NUMBER] від 08.05.1986 року, видана на ім`я « [PERSON] , 1963 года рождения». Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. На даний час внесення змін до трудової книжки заявника є неможливим, так як організація, якою було заповнено трудову книжку, ліквідована. Рішенням відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №172450007107 від 27.12.2023р. [PERSON] було відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки на момент звернення 26.12.2023р. відсутній необхідний страховий стаж. Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням наданих документів та даних, що містяться в реєстрі страхових осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, загальний страховий стаж [PERSON] складає 24 роки 4 місяці 28 днів. До страхового стажу не зараховано згідно трудової книжки [NUMBER] від 08.05.1986 року, оскільки дата народження зазначена не повністю, як передбачено бланком, а тільки рік народження: - період роботи в колгоспі з 15.06.1980 по 07.05.1986, також відсутня дата наказу про звільнення, відомості про встановлену та фактичну участь у громадському господарстві за кожний рік не засвідчено печаткою колгоспу, не містить посилання на документи, на підстави яких внесено записи; - період роботи з 13.12.1993 по 03.01.2000, з 03.01.2000 по 03.05.2001, 04.05.2001 по 31.12.2003; - період отримання допомоги по безробіттю з 01.03.2004 по 23.02.2005. Зазначені періоди роботи частково зараховано до страхового стажу з урахуванням даних архівної довідки від 22.06.2023 №464 та даних, що містяться в Реєстрі зарахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Свідок [PERSON] дала показання про те, що вона працювала в колгоспі «Дружба» бухгалтером. Вона підтверджує, що [PERSON] працював в колгоспі «Дружба». Як вбачається із трудової книжки колгоспника [NUMBER] [PERSON] з 14.05.1979 року по 02.01.2022 року працювала з колгоспі "Дружба" (згодом реорганізовано у СВК "Поліське"). Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності [PERSON] трудової книжки; встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на оформлення і отримання пенсії і іншого порядку його встановлення немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved