Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, 3 % річних. Зазначала, що 02.03.2021 між нею та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується розпискою, у відповідності до якого позивач передала відповідачу грошові кошти в розмірі 30 000 грн. з обов`язком повернення до 02.09.2021. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав. Посилаючись на те, що [PERSON] не повернув суму позики у встановлений в договорі строк, позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 30 000 грн., та 3% річних від простроченої суми за період з 03.03.2021 по день винесення рішення судом. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у матеріалах справи міститься заява, у якій просила розглядати справу за її відсутності. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, відповідно до ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 02.03.2021 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, на підтвердження якого було складено розписку (а.с. 7). Відповідно до договору позики відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 30 000 грн. та зобов`язувався повернути зазначену суму до 02.09.2021. Обгрунтовуючи позов, позивач вказувала на те, що свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У встановлений договором позики строк [PERSON] суму боргу не повернув. Доказів на спростування зазначених обставин [PERSON] суду не надано. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 30 000 грн. заборгованості за договором позики. У позовній заяві позивачем заявлено, також, вимогу про стягнення з відповідача на її користь 3 % річних від простроченої суми за період з 03.03.2021 по день винесення рішення судом.. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що позивачем не вказано суму 3% річних, яку вона просить стягнути з відповідача, не надано розрахунку суми 3 % річних, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних.

Outcome: partial