Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) звернувся до\~ суду з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову зазначається, що 09 серпня 2021 року о 16:25 в м. Івано-Франківську, по вул. Галицька, 101, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем «Mercedes- Benz», д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, даним судовим рішення встановлено факт порушення водієм автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] вимог п.2.3 «б», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП. Згідно з інформацією, зазначеною в Централізованій базі даних МТСБУ, даними довідки НПУ про обставини ДТП та повідомлення про ДТП вбачається, що винуватець ДТП [PERSON] керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка». 10.08.2021 року уповноважений представник власника пошкодженого автомобіля «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , з метою отримання відшкодування збитків, на виконання вимог ст.35 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, а також надав копії документів, які підтверджують його повноваження. Крім того, до заяви було долучено документи, що підтверджувати право власності потерпілої особи на автомобіль, правомірність керування транспортним засобом на момент ДТП. Після звернення потерпілої особи (власника пошкодженого транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] ) МТСБУ було відкрито регресну справу № 78194. На виконання своїх обов`язків, МТСБУ направило свого представника, а саме аварійного комісара (експерта оцінювача) для проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. Внаслідок такого огляду, який був здійснений 19.08.2021 року, та проведення автотоварознавчого дослідження було складено Звіт № 173 від 30.08.2021 року. Згідно з висновками звіту № 173 від 30.08.2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] становить 47 872,38 грн. з ПДВ. Вартість такого дослідження, щодо розміру збитків становила 1 322,95 грн., що підтверджується додою копією платіжної інструкції 1105566. Зазначена шкода, у визначеному спеціалістом розмірі, потерпілій особі особисто винуватцем ДТП відшкодована не була. При цьому договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У зв`язку із настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст.41 Закону 1961-IV, МТСБУ 17.11.2021 здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - у розмірі 44 992,81 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого без ПДВ. Така виплата була здійснена на підставі наказу МТСБУ № 3.1/8732 від 16.11.2021 року, що підтверджується доданими копіями даного наказу, а також довідки про розмір відшкодування шкоди № 1 від 12.11.2021 року та платіжної інструкції № 1107025. Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону № 1961-IV, після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. З огляду на вищезазначене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] кошти у розмірі понесених витрат: 44 992,81 грн. - регламентна виплата МТСБУ; 1322,95 грн. - витрати пов`язані зі встановлення розміру матеріального збитку та регламентної виплати та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь МТСБУ, суму понесених судових витрат до яких належать сума сплаченого судового збору - 2 684,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Суд, на підставі ст. 280 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2021 року, у справі № 344/12947/21, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.\~ (а.с. 6). Обставинами, встановленими постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2021 року зазначено, що [PERSON] 09 серпня 2021 року, о 16 год. 25 хв., в м.Івано-Франківську, по вул.Галицька, 101, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом Renault Logan, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3«б», п.12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як слідує з матеріалів справи, згідно з інформацією зазначеною в Централізованій базі даних МТСБУ, даними довідки НПУ про обставини ДТП та повідомлення про ДТП вбачається, що [PERSON] , керував автомобілем «Mercedes-Benz», д.н.з. [NUMBER] , - без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена картка». 10.08.2021 року уповноважений представник власника пошкодженого автомобіля «Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , з метою отримання відшкодування збитків, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, а також надав копії документів, які підтверджують його повноваження. Згідно з висновками звіту № 173 від 30.08.2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Renault Logan», д.н.з. [NUMBER] , становить 47872,38 грн. з ПДВ (а.с. 23-38). Вартість дослідження щодо розміру збитків становила 1 322,95 грн., що підтверджується додою копією платіжної інструкції 1105566 від 11.10.2021 (а.с. 38). На підставі наказу МТСБУ № 3.1/8732 від 16.11.2021 року, МТСБУ 17.11.2021 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» у розмірі 44 992,81 грн. (а.с. 39 -40). МТСБУ надсилало відповідачу листи-претензії, щодо компенсації витрат в добровільному порядку, на які відповіді відповідач не надав, як і не здійснив перерахунків позивачу. Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України\~ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Порядок відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, врегульовано статтею 1188 Цивільного кодексу України. Згідно з п.п. (а) п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом підпункту «в» пункту 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, за аналізом наведених правових норм, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, тобто до відповідача. Доказів існування передбачених пунктом 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав для звільнення відповідача від відповідальності за завдану шкоду суду не надано і таких обставин з матеріалів справ не вбачається. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, у порядку регресу, витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved