Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем по справі з 18.08.2023 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Позивачка перебуває на обліку у жіночій консультації поліклінічного відділення № 1 КНП «Лозівське ТМО» у зв`язку з вагітністю. На даний час сторони проживають, відповідав звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. На наданий час позивачка не працює, будь-якого доходу не має. Пройшла ЛКК для оформлення декретної відпустки, має термін вагітності 32 тижні. Відповідач припинив надавати допомогу на утримання позивачки під час вагітності. Відповідач має задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю, хронічних захворювань не має, працює, має постійних дохід, зобов`язання за виконавчими документами відсутні, неповнолітніх дітей не має. Відповідач окрім заробітної плати, має додатковий дохід, має у власності земельну ділянку. Позивачка потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов, достатнє харчування для забезпечення здоров`я та народження здорової дитини. Знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП «Лозівське ТМО» з загрозою переривання вагітності, рекомендовано приймати відповідні медичні препарати. На підставі вищевикладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 6000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення до суду позову та до досягнення дитиною трьох років. Крім того, просить витребувати у відповідача довідку про доходи. Представник відповідача в наданому суду відзиві позовні вимоги визнала частково, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини під час вагітності у розмірі 3028 гривень, зазначила, що відповідач є офіційно працевлаштованим, з 01.12.2023 року займає посаду водія автотранспортних засобів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Амальтея». В період з грудня 2023 року по січень 2024 року загальна сума його заробітної плати склала 25 000,00 грн. (грудень 2023 року - 15 000,00 грн., січень 2024 року - 10 000,00 грн.). Відтак, середньомісячна заробітна плата відповідача наразі складає 12 500,00 грн. Позивачкою не надано жодних доказів на підтвердження існування потреб щодо забезпечення належних умов, достатнього харчування. Крім того, позивачка проживає разом зі своєю матір`ю, а тому для останньої забезпечені належні житлові умови. Вказані обставини свідчать, що позивачка не несе витрат по утриманню житла, яке належить її матері.Таким чином, позивачкою на доведено обставини, які б свідчили про потребу в утриманні у заявленому розмірі. Позивачка у судове засідання не з`явились, в наданій суду заяві просила розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи,суд доходить до такого. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] /а.с.7/. Як вбачається з виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 607/1а, [PERSON] перебувала у хірургічному відділені КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області на стаціонарному лікуванні з 30.10.2023 по 01.11.2023 /а.с.10/. Згідно довідки № 2 КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області від 15.01.2024, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку по вагітності у жіночій консультації поліклінічного відділення № 1 КНП «Лозівське ТМО», строк вагітності 29 тижнів /а.с.9/. Відповідно до довідки № 17 для призначення і виплати державної допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування від 23.01.2024, [PERSON] , 1994 року народження, перебуває на обліку у зв`язку з вагітністю у поліклінічному відділенні КНП «Лозівське ТМО» і на 23.01.2024 має термін вагітності 30 тижнів. Період надання державної допомоги: 23.01.2024 до 27.05.2024 /а.с.11/. Як вбачається з довідки від 26.02.2024, [PERSON] працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Амальтея» з 01.12.2023 на посаді водія автотранспортних засобів. Нарахований дохід за період з 01.12.2023 по 31.01.2024 складає 25000 гривень. Позивачкою не надано інших доказів щодо наявності іншого матеріального стану відповідача, його стану здоров`я, будь-яких доказів, які дають підстави встановити можливість відповідача сплачувати аліменти на її утримання саме в тому розмірі, в якому просить позивач, не було і заявлено жодних клопотань щодо витребування судом доказів у разі неможливості самостійно надати докази. Відповідно до ч. 1 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного кримінального правопорушення, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу вагітній дружині, або дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини під час вагітності та дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина під час вагітності потребує матеріальної допомоги не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині під час вагітності незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач є чоловіком позивача, яка потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьох років, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку, судом враховується, що відповідач працює у ТОВ «Амальтея» на посаді водія, заробітна плата з грудня 2023 року по січень 2024 року складала 25 000 гривень.Жодних доказів того що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини під час вагітності та до досягнення народженою дитиною трьохрічного віку суду не надав. Будь-яких доказів перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, сплати останнім аліментів, стягнень з відповідача за виконавчими документами, матеріали цивільної справи не містять.Натомість, позивач на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці; станом на день подачі позову до суду позивачу встановлено термін вагітності 33 тижнів, у зв`язку з чим вона потребує належного харчування, збереження здоров`я, як свого так і майбутньої дитини. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, з урахуванням доводів позивача, аргументів у відзиві відповідача,суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як дружини під час вагітності у розмірі 3028 гривень, вважаючи, що саме такий їх розмір буде достатнім і, разом з тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Крім того, суд роз`яснює, що відповідна до ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial