Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» Крючкова С. С. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 жовтня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір № 1832269 про відкриття обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за умовами якого відповідачу відкривається поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Економний». 30 січня 2018 року між сторонами укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 135404311, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 31 000 грн. Крім того, за користування кредитом позичальник зобов`язана сплачувати банку проценти в розмірі 30 % річних, а плата за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку (овердрафт) становить 60% на рік. Таким чином, банк виконав зобов`язання за кредитним договором, однак позичальник з липня 2020 року систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту та процентів. Разом з тим, сторони у договорі погодили, що у разі невиконання позичальником будь-якого зобов`язання, визначеного кредитним договором, банк має право вимагати дострокового погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій. Так, несвоєчасне виконання зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів протягом строку дії договору призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 26 квітня 2021 року становить: 30 911,68 грн - сума основної заборгованості; 14 400,40 грн - сума процентів за користування кредитом; 8 477,41 грн - пеня за прострочення основного боргу; 2 702,22 грн - пеня за прострочення сплати процентів; 12,50 грн - комісія за розрахунково-касове обслуговування. Крім того, у зв`язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, позивач, в порядку статті 625 ЦК України, просить стягнути з неї інфляційні втрати: 3 297,86 грн - сума інфляційних втрат на суму простроченого кредиту, 1 453,24 грн - сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів, а також 3% річних: 2 096,07 грн - на суму простроченого кредиту, 870,42 грн - на суму нарахованих та несплачених процентів. У зв`язку з викладеним, станом на 26 квітня 2021 року, заборгованість за кредитним договором, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, становить 64 214,88 грн, тому позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2021 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 грудня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху. На виконання зазначеної ухвали 18 жовтня 2022 року позивачем надано до суду засвідчену в установленому чинним законодавством порядку копію виписки по картковому рахунку [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, в якій відповідачу в порядкустатті 178 ЦПК України встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. Оскільки розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. Згідно з даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками. Проте, у встановлений судом строк, відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмоїстатті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом на підставі частини другоїстатті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони в судове засідання не викликались. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Судом установлено, що 30 січня 2018 року Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та відповідачем підписано заяву про приєднання № 135404311 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Шляхом підписання цієї заяви відповідач беззастережно приєднався до вказаного договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви розміщена на Інтернет-сторінці Банку www.oshadbank.ua та уклав з банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору (пункт 3.1. заяви). Відповідно до пункту 3.4.1 заяви про приєднання відповідачу відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України, код банку 322669 на умовах тарифного пакету «Зарплатний (Співробітники)», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Згідно з підпунктом 3.4.2. пункту 3.4. заяви банк надає клієнту платіжну картку MasterCard World PayPass та ПІН-конверт до неї. Крім того, 30 січня 2018 року між позивачем та відповідачем підписано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Відповідно до пункту 6.1. вказаної заяви підписанням цієї заяви, яка є складовою заяви про приєднання, відповідач ініціює одержання та погоджується з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтверджує укладення між нею та банком кредитного договору. За умовами вказаної заяви відповідачу встановлено кредит в сумі 31 000 грн зі строком кредитування 29 місяців з можливим подовженням на той самий строк (пукнт 6.3., 6.4. заяви). Згідно з підпунктом 6.6.1 пункту 6.6. заяви процентна ставка за кредитом є фіксованою і становить: 36 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001 відсотків річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Пунктом 6.7 заяви визначено, що клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений договором та розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний період на дату сплати мінімального платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Відповідно до пункту 6.10 заяви всі інші умови кредитного договору, в т.ч. порядок його зміни, містяться в договорі. Відповідач погодилася, що дана заява, яка є складовою частиною заяви на приєднання, договір, розміщений у вільному доступі на інтернет-сторінці Банку та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, разом є кредитними договором. Крім того, підписанням цієї заяви відповідач підтвердила, що до підписання даної заяви Банк надав їй як споживачу, а вона ознайомилася з загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до цієї заяви. Підтвердила факт отримання у письмовій формі Паспорту споживчого кредиту (пункт 6.11, 6.12 заяви). Згідно із пунктом 1.8. розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі - ДКБО) датою укладення договору є дата підписання заяви про приєднання уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів). Датою встановлення кредиту є дата направлення повідомлення про надання Кредитної послуги та розмір Кредиту. Відповідно до пункту 1.6.2 розділу ХХІІ ДКБО максимально можливі для встановлення клієнту параметри кредитування, які погодженні сторонами як істотні умови кредитного договору вказуються в Умовах користування кредитною лінією (кредитом). Згідно з підпунктом 1.18.5 пункту 1.18 ДКБО сплата нарахованих процентів за користування кредитом (в т.ч. процентів за користування кредитом протягом грейс періоду)/ обов`язкового щомісячного платежу/ процентів за несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягає погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а платіжна картка при цьому блокується. Відповідно до пункту 1.21. розділу ХХІІ ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені цим договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Пунктами 1.23, 1.24 ДКБО встановлено, що будь-яке невиконання клієнтом умов договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором та його невід`ємними частинами. Банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів за договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно із законодавством, у випадку не виконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту та інших платежів. За умовами підпункту 1.17.1 пункту 1.17 ДКБО клієнт зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строки та в розмірі встановленому кредитним договором. У той же час, позичальник систематично порушує умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, процентів та інших платежів, передбачених договором. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 26 квітня 2021 року, заборгованість за кредитним договором від 30 січня 2018 року № 135404311 становить 56 497,29 грн, з яких: 30 911,68 грн - сума основної заборгованості; 14 400,40 грн - сума процентів за користування кредитом; 8 477,41 грн - пеня за прострочення основного боргу; 2 702,22 грн - пеня за прострочення сплати процентів; 12,50 грн - комісія за розрахунково-касове обслуговування. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»). Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Частиною другою статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у хаяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердила, що між нею та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першоїстатті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Частиною першоюстатті 527 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із частиною першоюстатті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 39 820,32 грн. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно достатті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимогчастини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першоюстатті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 ЦК України. Зі змісту договору судом установлено, що у відповідності до умов кредитного договору сторони погодилися, що у разі невиконання позичальником будь-кого зобов`язання визначеного кредитним договором, банк має право вимагати достроковго погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій, штрафних санкцій. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першоюстатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом, банк подав до суду договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяву про приєднання № 135404311 до вказаного договору від 30 січня 2018 року, заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 30 січня 2018 року, таблицю визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки станом на 30 січня 2018 року, паспорт споживчого кредиту, підписані відповідачем та розрахунок заборгованості. Як вбачається із матеріалів справи відповідач користувалася наданими кредитними коштами. При цьому частково виконувала свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів. За вказаних обставин, а також ураховуючи те, що відповідач, не надавши відзиву до суду, приведені позивачем обставини не спростувала, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надала, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 21 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, приписами якої визначено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону. Згідно з частиною першою статі 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем прострочений строк виконання грошових зобов`язань, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з [PERSON] 3% річних у розмірі 2 966,49 грн та інфляційних втрат у розмірі 4 751,10 грн є обґрунтованою та правомірною. Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» підлягають задоволенню. Крім того, частиною п`ятоюстатті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті133 та частиною першою статті141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 2 270 грн, підлягають стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі статей525,526,530,536,612, 625,1048,1049,1054,ЦК України, та

Outcome: approved