Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Лінника М.С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про скасування обмеження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона є одинокою людиною похилого віку, з великою кількістю захворювань та 16.08.2017 року уклала з відповідачкою [PERSON] договір довічного утримання (догляду). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Вороною О.В. Згідно вказаного договору позивачка передала відповідачці у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , вартістю 79686 грн, реєстраційний номер об`єкта 393266771249, який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 7124985500:01:003:0040, яка відчужується разом з будинком, а відповідачка взяла на себе зобов`язання довічно утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, необхідними лікувальними засобами, одягом, доглядом, побутовими послугами та зберігши в її безкоштовному довічному користуванні будинок. Згідно договору обидві сторони мають право користування будинком і надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою. Вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 200 грн. Порядок надання допомоги по догляду встановлюється згідно вказаного договору сторонами по мірі її необхідності. У зв`язку з невиконанням умов договору довічного утримання з боку [PERSON] позивачка [PERSON] звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом про розірвання вище вказаного договору і згідно рішення суду від 16.05.2023 року у справі №707/1175/23 вирішено розірвати договір довічного утримання, що укладений між [PERSON] та\~ [PERSON] 16 серпня 2017 року, завірений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Вороною О.В. Повернути сторони у первісний стан, що існував до укладення договору довічного утримання. Згідно ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 11.09.2023 року про роз`яснення вищезазначеного рішення вказано, що наслідком розірвання договору довічного утримання від 16.08.2017 року та повернення сторін у первісний стан, що існував до укладення договору довічного утримання, є в тому числі припинення права власності за [PERSON] на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] , розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,25 га, кадастровий номер 7124985500:01:003:0040, та, відповідно, повернення вказаного нерухомого майна у власність [PERSON] , зареєстровані державним реєстратором. Крім того, при нотаріальному посвідченні договору довічного утримання від 16.08.2017 року, реєстраційний №733, нотаріусом було встановлено обмеження, а саме здійснено заборону на відчуження об`єкту договору на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] , розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,25 га, кадастровий номер 7124985500:01:003:0040, яка відчужується разом будинком з внесенням даних про це до Державного реєстру речових прав. При винесенні рішення у справі №707/1175/23 від 16.05.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області питання про зняття вище вказаної заборони не ставилася, необхідність у цьому виникла тільки при реєстрації судових рішень у державного реєстратора. З огляду на вищезазначені обставини позивачка звернулася до суду з указаним позовом та просить скасувати обмеження у вигляді заборони відчуження майна відносно житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] , який розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,25га, кадастровий номер 7124985500:01:003:0040, здійсненого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Вороною О.В. при посвідченні 16.08.2017 року договору довічного утримання, реєстраційний запис №733, між відчужувачем [PERSON] та набувачем [PERSON] та розірваного згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.05.2023 року. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 26.02.2024 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлялася належним чином, у встановлений законом порядок, що підтверджується даними поштового повідомлення. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала. Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи. Судом встановлено, що вона [PERSON] є одинокою людиною похилого віку, з великою кількістю захворювань та 16.08.2017 року уклала з відповідачкою [PERSON] договір довічного утримання (догляду). Договір був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Вороною О.В. Згідно вказаного договору позивачка передала відповідачці у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , вартістю 79686 грн, реєстраційний номер об`єкта 393266771249, який розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га, кадастровий номер 7124985500:01:003:0040, яка відчужується разом з будинком, а відповідачка взяла на себе зобов`язання довічно утримувати позивачку, забезпечувати її харчуванням, необхідними лікувальними засобами, одягом, доглядом, побутовими послугами та зберігши в її безкоштовному довічному користуванні будинок. Згідно договору обидві сторони мають право користування будинком і надвірними спорудами та прилеглою земельною ділянкою. Вартість матеріального забезпечення визначена в договорі у розмірі 200 грн. Порядок надання допомоги по догляду встановлюється згідно вказаного договору сторонами по мірі її необхідності. Крім того, при нотаріальному посвідченні договору довічного утримання від 16.08.2017 року, реєстраційний №733, нотаріусом було встановлено обмеження, а саме здійснено заборону на відчуження об`єкту договору на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS] , розташований на приватизованій земельній ділянці, площею 0,25 га, кадастровий номер 7124985500:01:003:0040, яка відчужується разом будинком з внесенням даних про це до Державного реєстру речових прав. При винесенні рішення у справі №707/1175/23 від 16.05.2023 року Черкаським районним судом Черкаської області питання про зняття вище вказаної заборони не ставилася, необхідність у цьому виникла тільки при реєстрації судових рішень у державного реєстратора. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Частиною 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно статті 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вказані обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають до задоволення. На підставі ст.\~16,\~744,\~756 ЦК України,

Outcome: approved