Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з [PERSON] та від шлюбу у них є спільна дочка - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з позивачем та перебуває на її утриманні. За рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 17.06.2015 у справі №740/2496/15 з [PERSON] щомісячно стягувались на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 02.06.2015 до досягнення дитиною повноліття. 06.02.2024 дочка досягла повнолітня, однак вона продовжує навчатися на денній формі географічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Термін закінчення навчання 30.06.2027 року. У зв`язку з навчанням та недостатністю власних доходів дочка не може утримувати себе самостійно, тому потребує матеріальної допомоги батьків. Позивач намагаюся надавати їй таку допомогу, однак сама не має змоги повністю забезпечити її усім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним та отримує регулярний дохід. Враховуючи принципи розумності та справедливості, а також те, що відповідач є працездатною особою, тому має можливість надавати дочці допомогу на період її навчання. За таких обставин вважає можливим визначити аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 лютого 2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 07 березня 2024 року, яке відкладено до 26 березня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Крім того про судове засідання відповідач повідомлявся на сайті судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі ст.\~280\~ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного висновку. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа №199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 липня 2016 року у справі №2/742/888/16, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.11). Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 червня 2015 року у справі №740/2496/15 (провадження №2/740/793/15), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади від 14 серпня 2023 року за №2023/006346783 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Згідно довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка №224-23 від 13 вересня 2023 року [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу денної форми здобуття освіти бакалаврського рівня вищої освіти спеціальності 103 Науки про Землю, освітньої програми «Управління та екологія водних ресурсів» географічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Наказ про зарахування №3191-33 від 10.08.2023. Почала навчання 01 вересня 2023 року. Закінчує навчання 30 червня 2027 року. За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання за денною формою навчання, не працює, що в сукупності позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід для забезпечення себе мінімальними засобами для проживання (харчування, одяг, засоби гігієни, канцелярське приладдя), у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, доказів не спроможності її надання, суду не надав, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), на період її навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211 грн. 20 коп.

Outcome: approved