Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 06.06.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, від цього шлюбу мають трьох спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що відносини між ними не склалися, по причині протилежних поглядів на шлюб та сім`ю. Протягом останніх місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбні відносини припинені з грудня 2023 року. Проживають окремо. Також вказує, що сини проживають з ним, а дочка проживає з відповідачкою. Спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований 06.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 34, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду 04 березня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону, через рекомендоване повідомлення, оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України та за допомогою SMS - повідомлення. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. Також вказала, що питання щодо місця проживання дітей остаточно не вирішено. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 06.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 05.01.2024 року (а.с.8), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] , орган, що видав 1235 (а.с.11), та дочку [PERSON] , [INFO] . Звертаючись до суду із позовом про розірвання шлюбу, позивач зазначає, що з грудня 2023 року разом не проживають, оскільки відносини між ними не склалися, по причині протилежних поглядів на шлюб та сім`ю. Протягом останніх місяців сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, вказані в позовній заяві та небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі, оскільки жодна із сторін не висловила бажання щодо надання строку для примирення. Враховуючи, що позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, тому подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні суду вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору сплаченого при подачі позову. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 1), тому з відповідача на користь позивача стягується судовий збір в розмірі 605,60 грн. Крім того, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 605,60 грн., оскільки відповідач визнала позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved