Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») про зобов`язання виконати умови кредитного договору. Свої вимоги мотивувала тим, що 10.01.2008 р. від її імені із ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/0029/85/87583 на суму кредиту 138\~852 дол.США. Вказаний кредитний договір нею не підписувався, грошові кошти їй не надавались. Але, оскільки, підставою надання кредиту є кредитна заява на надання грошових коштів, просила суд зобов`язати \~виконати умови\~ вказаного\~кредитного договору та надати грошові кошти у сумі кредиту. Ухвалою суду 31.01.2018 року за заявою позивача судом було витребувано від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» оригінал квитанції про тримання готівки за кредитним договором та читабельну копію договору відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «ВЕКТОР БАНК» (а.с.108). Ухвалою суду від 15.03.2018 р. за заявою позивача від ПАТ «ВЕКТОР БАНК» було витребувано оригінал про отримання готівки та оригінал заяви на переказ отримання готівки (а.с.126). Заявою від 12.03.2019 р. позивач змінив предмет позову та просив визнати недійсним кредитний договір № 014/0029/85/87583 через не укладення нею останнього із ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» тощо (а.с.146). Ухвалою суду від 15.07.2021 р. по справі в якості відповідача залучено правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - ПАТ «ВЕКТОР БАНК» (а.с.195). Позивач про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подавала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у відповідності до\~ст. 128 ЦПК України\~належним чином, про причину неприбуття не повідомив та не подав відзив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні\~\~вимоги\~\~слід\~\~задовольнити, виходячи з наступного. Приписами ч.3 ст.10 та ч.ч.1,2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна особа зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ч.1\~ст.11\~ЦПК України\~суд розглядає\~цивільні справи\~не інакше\~як за\~зверненням фізичних\~чи юридичних\~осіб,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом установлено, що \~\~10.01.2008 року від імені [PERSON] та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір № 014/0029/85/87583 відповідно до п. 1.1 якого кредитор надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його відповідно до умов кредитування за прошрамою кредитування « Земельна ділянка в кредит». Відповідно до п.6.1 договору, надання кредиту здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу всієї суми на почтовий рахунок позичальника. Згідно п.5.3. Кредитного договору передбачено, що підписання цього Договору Позичальник стверджує про те, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банка інформацію, визначену\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Разом з тим, оригінали документів у підтвердження перерахування грошових коштів [PERSON] суду відповідачем не надано. Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 203, ч.1 ст. 204 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, \~\~волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно із ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладений, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Установивши, що спірний договір, який за формою і змістом відповідає вимогам закону, але експертизою не підтверджено, що саме позивач його підписувала та отримала грошові кошти, суд виходить з того, що такий договір є вчиненим. Однак, зазначене вище є підставою для визнання договору недійсним за ст. ст. 203, \~\~215 ЦК України як підписання договору особою, яка не має на це повноважень та волевиявлення власника, якщо власник у подальшому не схвалив такого правочину. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання договору недійсним з підстав ч.3 ст.203, ст. 215 ЦК України. Враховуючи вище викладене,\~

Outcome: approved