Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. 19.01.2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~своїх вимог,\~ [PERSON] \~посилається на\~те,\~що [INFO] помер\~її чоловік\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилася\~спадщина на\~належне йому\~майно.\~Спадкоємцями після\~смерті чоловіка\~є вона\~та їх\~дочка [PERSON] ,\~відповідачка по\~справі.\~Спадщину після\~смерті чоловіка\~прийняла лише\~вона.\~Спадкове майно\~складається з\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~трьох земельних\~ділянок розташованих\~в смт.\~Яблунів,\~Косівського району.\~Проте, при зверненні до приватного нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, що стало підставою для звернення до суду. З цих підстав, [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельну ділянку площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, а справу просить розглядати без її участі (а.с.3). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надавала. Судом також розміщувалось оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 07.03.2024 року (а.с.32). Ухвалою суду від 07.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2024 року (а.с.36). Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/151/24 відповідача [PERSON] (а.с.33, 37). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним\~чином,\~про що\~свідчать рекомендовані\~повідомлення про\~вручення відповідачу\~поштового відправлення\~(а.с.35,\~39),\~про причини\~неявки суд\~не повідомила\~та у\~строк встановлений\~судом відповідач\~відзив на\~позов не подавала, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням\~положень ст.280\~ЦПК України,\~суд ухвалив\~провести заочний\~розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 16.06.1984 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 16.06.1984 року (а.с.9). У даному шлюбі, [INFO] народилася дочка [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.12.1992 року (а.с.7), яка після\~повторного укладення\~шлюбу змінила\~прізвище на\~« [PERSON] »,про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.8). [INFO] помер чоловік позивачки та батько відповідачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09.11.2021 року виконавчим комітетом Яблунівської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області (а.с.10), та підтверджує факт відкриття спадщини на належне йому майно. 21.09.2022 року приватним нотаріусом Косівського РНО Григорчук З.Р. позивачці [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] до всього майна зазначеного у свідоцтві, в тому числі з урахуванням 1/2 частки від якої відмовилась дочка спадкодавця [PERSON] , а саме, на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.11). Окрім вказаного майна, до спадкового майна після смерті [PERSON] входило три земельні ділянки, а саме: земельна ділянка площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер №2623655800:02:002:0236, що розташована по [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер №2623655800:02:002:0237, що розташована по [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер №2623655800:03:001:0175, що розташована по в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копіями Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку про формування вказаних земельних ділянок на ім?я [PERSON] (а.с.12-17) та копіями Рішення п?ятої сесії сьомого демократичного скликання Яблунівської селищної ради від 31.03.2016 року про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж на вищевказані земельні ділянки (а.с.18-20). Як видно із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2023 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства, та земельну ділянку площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, у зв"язку із відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.21-22). Відповідно до висновку про вартість об?єкта оцінки за №03 від 15.01.2024 року, ринкова вартість житлового будинку і земельних ділянок площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,2898 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,0815 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с-щі Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області, становить 94322 грн. (а.с.23). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на майно, яке є об`єктом спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ч. 1 ст. 1269 ЦК України зазначено, що \~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Відповідно до частини першої та другої статті 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Як передбачено у підпунктами 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно п.23 постанови пленуму\~Верхового суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В пункті п.3.3. роз`яснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об`єкт нерухомості спадкодавцеві. Згідно з частиною другою статті 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті чоловіка/батька [PERSON] . При цьому, позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка, а саме, на житловий будинок в цілому, що розташований в [ADDRESS] , оскільки дочка відмовилась від прийняття у спадок після смерті батька своєї частки у вказаному майні. Окрім цього, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] на підставі рішення Яблунівської селищної ради входило три земельні ділянки, що розташовані в смт. Яблунів, Косівського району, Івано-Франківської області. Однак, за життя [PERSON] не встиг належним чином оформити своє право на вказані об?єкти нерухомості, в зв?язку із чим його спадкоємцю було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що спадкодавець [PERSON] за життя володів вищезазначеним майном, а спадкоємець [PERSON] є його спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, спору щодо спадкового майна немає, однак оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим її право підлягає захисту у судовому порядку. На підставі наведеного, ст.ст.392, 1216, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України та

Outcome: approved