Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] ,\~через свого\~представника \~адвоката Пушкарьова\~О.О.,\~який діє\~на підставі\~ордеру на\~надання правничої\~/правової/\~допомоги серії\~АР №1145646\~від 20.10.2023\~року,\~звернулася до\~Московського районного\~суду м.\~Харкова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 вересня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №758. Представник позивачки в обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачка [PERSON] знаходиться з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2019 року. Причиною розірвання шлюбу представник позивача зазначає, що протягом останніх років сімейні відносини у позивачки з відповідачем поступово погіршувались, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь-як спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини припинилися більше року потому, з того часу подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить спільним інтересам. Представник також зазначає, що не дивлячись на неможливість подальшого спільного проживання подружжя однією сім`єю, відповідач заперечує проти добровільного розірвання шлюбу в державних органах реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Після розірвання шлюбу, просив позивачці залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім того, стягнути з відповідача судовий збір на користь позивачки. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року матеріали цивільної справи передані за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова. 21.11.2023 року до Фрунзенського районного суду м.Харкова надійшла вищезазначена цивільна справа. 28.11.2023 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6\~ст.\~187\~ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова. Ухвалою від 30 листопада 2023 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. 29.01.2024 року до канцелярії суду надійшла заява представника позивача Собенко О.І., яка діє на підставі довіреності, в якій остання просить суд розглядати справу без участі сторони позивачки, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивачки. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №758 (свідоцтво серії [NUMBER] від 21 вересня 2019 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище та після розірвання шлюбу має право відновити дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання позивачки про відновлення дошлюбного прізвища « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України. Згідно квитанції від 20 жовтня 2023 року, за подання до суду позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved