Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У вересні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява Дніпровської міської ради, у якій позивач просив суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що у кімнаті [ADDRESS] рахується зареєстрованою, з 17.06.2011 року, [PERSON] . З огляду на те, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації більш ніж три роки та не вчинила дії щодо добровільного зняття з реєстраційного обліку, позивач, як особа у віданні якої знаходиться кімната № [NUMBER] , вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву в якій остання просила суд: - визнати протиправною відмову (бездіяльність) Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР з питань реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг ДМР по заяві від 04.09.2020 в реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право користування житловим приміщенням [ADDRESS] ; - зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР з питань реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг ДМР зареєструвати [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач, за зустрічним позовом, посилалась на те, що вона проживає у кімнаті [ADDRESS] з 1997 року у зв`язку з чим, по досягненню 16 річного віку, була в ній зареєстрована. Однак з огляду на зміну нумерації будинку, яка мала місце у 2011 році, у неї в паспорті було зроблено запис з урахуванням нового номеру будинку та не внесено номер кімнати, що стало перепоною для реєстрації членів її сім`ї у вказаній кімнаті та спонукало позивача за первісним позовом на звернення до суду. Враховуючи вищевикладене, та з огляду на те, що вказана кімната була надана ще батькам позивача за зустрічним позовом, для проживання, остання вважала за необхідне звернутись до суду з даним позовом. Позивачем за первісним позовом надано відзив на зустрічну позовну заяву в якому зазначено про не згоду з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що позивачем за зустрічною позовною заявою не надано доказів на підтвердження правомірності користування кімнатою 3409 розташованою в будинку [ADDRESS] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2022 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] та об`єднано в одне провадження із первісним позовом ДМР. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.03.2023 витребувано докази. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.10.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні по суті. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Заперечував щодо вимог зустрічного позову. У судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом), підтримав вимоги зустрічного позову та надав пояснення аналогічні викладеним в ньому. Заперечував щодо вимог первісного позову. Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до копії рішення Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради від 25.03.2011 за №151, вирішено внести зміни до рішення виконкому Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради від 28.01.2011 за №44, вказавши адресу будинку [ADDRESS] будинок [ADDRESS] . Згідно копії паспорта громадянина України виданого на ім`я [PERSON] , остання рахується зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 13.03.1997. Відповідно до копії форми А, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки наданої директором КП «Жилсервіс-5» ДМР Файфер С.М. від 05.07.2021, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та займає кімнату №409. Реєстрація з 07.06.2011. Відповідно до довідки наданої директором КП «Жилсервіс-5» ДМР Файфер С.М. від 05.07.2021, на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , був відкритий особистий рахунок № [NUMBER] з 01.10.2012 який було закрито з 01.07.2020. Згідно довідки директора КП «Жилсервіс -5» [PERSON] від 01.06.2023, ордер або інший документ на зайняття житлової площі у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у КП «Жилсервіс-5» відсутній. У судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] , зазначили, що [PERSON] вселилась у кімнату у кімнату №409 з сином та проживає у ній на підставі зборів мешканців гуртожитку. До цього проживала з батьками у кімнаті №418. Також, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем за первинний позовом надано копії актів, а позивачем за зустрічним позовом копії квитанцій за сплату комунальних послуг. Згідно ст.9 ЖК України - громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Статтею 58 ЖК України встановлено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Згідно ст.63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення. У відповідності до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз`яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Тобто, з зазначеного вбачається, що передумовою вирішення питання наявності/відсутності поважних причин не проживання наймача у жилому приміщенні понад строки, встановлені ст.71 ЖК України, необхідним є встановлення наявності/відсутності в останнього права користування вказаним приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем за первісним позовом не надано доказів наявності у відповідача законних підстав для проживання у кімнаті [ADDRESS] , заявлені вимоги не підлягають задоволенню, оскільки за таких обставин, відсутні підстави для застосування норм матеріального права на, які посилається позивач. Позовні вимоги викладені у зустрічному позові також не підлягають задоволенню з огляду на відсутність доказів набуття права користування кімнатою [ADDRESS] . Також суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів щодо звернення до уповноваженої особи з питанням реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (відсутній акт опис до квитанції та копії чеку, що позбавляє пересвідчитись у вмісті направленого конверту). У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивачів.

Outcome: dismissed