Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить: - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки FORD TRANSIT CONECT (Фургон), 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , у сумі 93100,00 грн; - припинити право власності [PERSON] на 1/2 частку автомобіля марки FORD TRANSIT CONECT (Фургон), 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору, звіту оцінки майна. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, за час якого за спільні кошти було придбано автомобіль марки FORD TRANSIT CONECT (Фургон), 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , право власником якого зареєстровано відповідачем [PERSON] . Спільно користуватися та володіти спільною частковою власністю з відповідачем не можливо; надати у добровільному порядку компенсацію за частку у майні бувший чоловік відмовляється, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. У письмових поясненнях (ймовірно, відзиву на позовну заяву) представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що долучений позивачем до матеріалів справи звіт № 231004/100 від суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] є неналежним, недопустимим доказом, та таким, що отриманий з порушенням закону, і відповідно в силу положень ст. 78 ЦПК України не може бути взятий до уваги судом (а.с. 45-46). 19.03.2024 року позивачем подано клопотання про призначення автомобільно-товарознавчої експертизи (а.с. 52-43). Протокольною ухвалою від 19.03.2024 року судом відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання про призначення автомобільно-товарознавчої експертизи (а.с. 54-55), з огляду на стадію розгляду справи. Позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надаючи аналогічні пояснення, що і у письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом під час судового розгляду справи, до переходу до розгляду по суті, в порядку ст. 12 ЦПК України, було роз`яснено стороні відповідача про наслідки вчинення чи невчинення процесуальних дій. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04.11.2021 року розірвано шлюб, зареєстрований 19.10.1985 року Очеретянською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20-21). Відповідно до відповіді регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області № 31/6-С-107/2023 від 12.09.2023 року (а.с. 19) станом на 11.09.2023 року, згідно з базою даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС, за гр. [PERSON] зареєстровано транспортний засіб FORD TRANSIT CONECT. Сторонами не оспорено та не спростовано, що зазначений транспортний засіб було набуто у їх шлюбі. Згідно звіту № 231004/110 про проведення незалежної оцінки ринкової вартості автомобіля FORD TRANSIT CONECT (Фургон), 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] (а.с. 8-15) ринкова вартість зазначеного транспортного засобу на дату оцінки 12.10.2023 року, складає 186200,00 грн. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Отже, в конкретних правовідносинах, суд вважає доведеним, що майнові права на автомобіль марки FORD TRANSIT CONECT (Фургон), 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя; протилежного суду доведено не було. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не передбачено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Отже, виходячи з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого майна, суд приходить до висновку, що позивач має право на відповідну компенсацію вартості спірного майна. Суд критично ставиться до доводів сторони відповідача про неналежність і недопустимість як доказу звіту № 231004/100 з огляду на таке. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справ. Сторона відповідача жодними допустимими і достовірними доказами не спростувала звіту № 231004/100, від 12.10.2023 року і не підтвердила визначену вартість автомобіля як реальну, що відповідала стану транспортного засобу. За таких обставин, суд виходить з вартості майна подружжя, визначеної суб`єктом оціночної діяльності, оцінюючи такий доказ як письмовий. Отже, враховуючи, що майнові права були придбані сторонами під час перебування в зареєстрованому шлюбі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки суми компенсації, виходячи з його ринкової вартості 186200,00 гривень. Крім того, відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статті 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням вище наведеного, встановивши, що спірне майно було об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що в порядку поділу вказаного майна між сторонами по справі з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація 1/2 ринкової вартості майнових прав на транспортний засіб FORD TRANSIT CONECT (Фургон), 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , в сумі 93100,00 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, із врахуванням задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному розмірі.

Outcome: approved