Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 76\~915 грн, а також судові витрати у розмірі 2 481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.10.2020 р. на [ADDRESS] відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої мало місце зіткнення між автомобілями «Audi A4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та «Audi A3», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 124-4 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС»\~полісом обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів №201584908.\~В той\~час,\~майнові інтереси,\~пов`язані з\~володінням,\~користуванням та\~розпорядженням наземним\~транспортом «Audi A3», державний реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані згідно з Договором добровільного страхування №461/20-Т/ЛВС від 26.05.2020 року «КАСКО 50/50». У зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою у водія пошкодженого автомобіля «Audi A3», державний реєстраційний номер [NUMBER] , виникла необхідність у зверненні до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку для відповідної виплати страхового відшкодування. Таку заяву було розглянуто та пошкодження автомобіля внаслідок ДТП визнано страховим випадком. В подальшому ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 76\~915 грн згідно з платіжним дорученням №57616295 від 26.10.2020 року. Після здійсненого відшкодування ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулася із Претензією №366 від 17.05.2021 року до ПрАТ «СГ «ТАС»-страховика автомобіля «Audi A4». З метою виконання згаданої вище претензії, ПрАТ «СГ «ТАС» виплатила на рахунок ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» суму страхового відшкодування згідно платіжного доручення №199230 від 21.07.2021 року. Відтак позивач покликається на ст.1191 ЦК України, яка передбачає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи. Аргументує це тим, що відповідач після скоєння ДТП самовільно залишив місце пригоди. Ухвалою судді від 02.11.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У зв`язку із поверненням від відповідача конверта із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», суддя ухвалою від 03.05.2023 року призначив розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача за довіреністю Сечко С.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задоволити таку. Окрім цього, додатково зазначив, що підставою для її подання слугувала постанова Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 року, якою відповідача визнано винним за ст.122-4 КУпАП. А відповідно до підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Тобто, у зв`язку із встановленням судом факту самовільного залишення [PERSON] місця пригоди, вважає, що існує підстава для задоволення такого позову. Представник відповідача адвокат Гораль А.Р. заперечив факт самовільного залишення [PERSON] місця пригоди і для підтвердження цього у судовому засіданні заявив клопотання про допит свідків, зокрема і [PERSON] - водія автомобіля «Audi A3». Додатково представник відповідача зазначив, що [PERSON] вживалися всі можливі заходи для встановлення істини, а саме: такий викликав поліцію, був присутнім під час складання адміністративних матеріалів, в тому числі і надавав свої письмові пояснення щодо дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 р [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, ст.124 КУпАП. Судом встановлено, що 19.10.2020 року о 17 год 05 хв на [ADDRESS] сталася дорожньо-транспортна пригода, безпосереднім винуватцем якої є [PERSON] , адже під час руху заднім ходом не переконався у безпечності такого та здійснив зіткнення з автомобілем «Audi A3». \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~Відповідно до полісу №201584908 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача під час керуванням транспортним засобом автомобіля «Audi A4», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СГ «ТАС». \~ \~ \~ \~Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові внески та виконувати інші умови договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Аналогічний обов`язок страховика, також закріплено у ст. ст. 979, 988, 990 ЦК України. \~ \~ \~ \~У зв`язку\~із зверненням\~потерпілого [PERSON] \~до ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Audi A3», державний реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 76\~915 грн, що підтверджується платіжним дорученням №57616295 від 26.10.20 року, що міститься у матеріалах справи в якості додатка до позовної заяви(а.с. 28). В подальшому, ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулося із Претензією №366 від 17.05.2021 року до ПрАТ «СГ «ТАС»-страховика автомобіля «Audi A4». З метою виконання згаданої вище претензії, ПрАТ «СГ «ТАС» виплатила на рахунок ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» суму страхового відшкодування згідно платіжного доручення №199230 від 21.07.2021 року. Відповідно до положень п. «в» п.п.38.1.1. ч.38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. \~ \~ \~ \~Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених у постановах Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року, справа № 570/1668/16-ц, від 14 лютого 2018 року, справа № 760/5736/15-ц, Касаційного господарського суду від 25.02.2020 у справі № 910/7825/19 наявність обставин передбачених п.п.38.1.1. ч.38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не має бути абсолютною та достатньою підставою покладеною в основу ухвалення рішення, яке повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Так в судовому засіданні свідок [PERSON] суду надав покази, що відповідач, тобто водій автомобіля «Audi A4», державний реєстраційний номер [NUMBER] , фактично не залишав місця дорожньо-транспортної пригоди, більше того саме відповідач повідомив його про факт ДТП та особисто викликав екіпаж поліції. Зазначив, що [PERSON] був присутній при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП, а також надав пояснення на місці події. Однак, з метою уникнення блокування руху інших транспортних засобів, змушений був від`їхати на декілька метрів. \~ \~ \~ \~Також представником відповідача до матеріалів справи додатково долучено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №420800, із якого вбачається, що такий був складений о 18 год 00 хв, тобто через 55 хвилин після дорожньо-транспортної пригоди. Такий судом береться до уваги, адже є додатковим доказом того, що відповідач не залишав місце пригоди, а був присутній при складенні адміністративних матеріалів. Більше того, в якості додатка до нього, долучено і схему місця ДТП, в якій знову ж таки зображено автомобіль відповідача на місці події. \~ \~ \~ \~ Аналізуючи п.п.38.1.1., п. 38.1. ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та правові висновки зроблені у вище наведених постановах Верховного Суду, суд вважає, що дана норма спрямоване на забезпечення страховика можливістю перевірити обставини ДТП, щоб запобігти необґрунтованим виплатам. В тому числі необґрунтована виплата може мати місце у випадку, коли страховик не міг встановити дійсного розміру шкоди або ж винуватця ДТП, або ж перебування винуватця ДТП у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Як встановлено у даній справі, дії відповідача сприяли встановленню дійсних обставин ДТП, ризики необґрунтованих страхових виплат відсутні. За таких обставин Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду, у постанові від 25.02.2020, у справі № 910/7825/19 вказує, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Верховний Суд у постанові від 28 лютого 2018 року, справа № 570/1668/16-ц, вказує про відсутність права у страховика на регресну вимогу на підставі підпункту «в» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» навіть за обставини самовільного залишення місця ДТП обома учасниками, оскільки у винуватця не було умислу, а потерпілий діяв на захист власних інтересів. При цьому дії потерпілого не були єдиними можливими. Отже, суд враховує, що у [PERSON] не було мети приховати факт ДТП перед страховиком, уникнути спілкування з працівниками поліції з метою неможливості перевірки його на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи іншим чином унеможливити встановлення обставин ДТП, тобто протиправного умислу на залишення місця ДТП. Дослідивши всі обставини, які мають значення для справи, суд встановив, що у позивача (страховика) не виникло труднощів із встановленням усіх дійсних та необхідних обставин для прийняття рішення про здійснення виплати страхового відшкодування. Отже, у даному випадку не може йти мова про необґрунтовану виплату страхового відшкодування. Відповідно позивач не набув право регресної вимоги до відповідача [PERSON] на підставі положень ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". За таких підстав, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed