Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, [PERSON] , уклав з відповідачем, [PERSON] , шлюб, який зареєстрований у Солом`янському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 561 від 06 травня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , яка народилася [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що після реєстрації шлюбу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторона не ведуть спільного господарства, проживаючи окремо, тривалий час між подружжям відсутнє почуття любові та поваги один до одного. Позивачем вказано, що сторони вже зверталися до сімейного психолога для відновлення відносин та збереження шлюбу, проте консультації не дали позитивного результату. Отже, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. У зв`язку із викладеним, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 було відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився про дату час та місце повідомлений належним чином. До суду 07.03.2024 представником позивача - адвокатом Саленком Володимиром Юрійовичем подано заяву у якій останній просить розглянути справі без участі позивача та задовольнити позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце повідомлена належним чином. До суду 14.03.2024 надійшла заява відповідачки [PERSON] у якій вона просила суд проводити розгляд справи без її участі, позов визнає. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, що 06 травня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 561, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого повторно серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Вимогами ст. 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач визнала позов, про що вказала безпосередньо в своїй заяві, і це визнання не порушує законних прав та інтересів сторін, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України приймає таке визнання позову. Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін та їх дитини. З огляду на зазначене та враховуючи те, що відповідач позов визнала, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам їх дитини, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідачка не виявила бажання змінювати прізвище після розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved