Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Сторони уклали шлюб 08 жовтня 2019 року. В шлюбі народилось двоє дітей син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами постійно погіршувались, позивач не бачить змісту продовжувати шлюб, спроби позивача налагодити відносини не дали жодного результату. Позивач не заперечує проти вільного спілкування відповідача з дітьми. Представник позивача подала до суду клопотання, в якому просила справу розглянути у відсутності позивачки та її представника, позов підтримувала в повному обсязі. Представник відповідача подав до суду відзив, в якому позовні вимоги не визнає, просив надати термін на примирення. В подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не підтримує. Представником позивача скеровано на адресу суду 26 березня 2024 року письмові пояснення на відзив. До письмових пояснень долучила копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, копію рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2022 року, рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2023 року, фотокопії переписки сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] шлюб сторін зареєстровано 08 жовтня 2019 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №2347. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , батьками зареєстровано сторін спору. Згідно копії свідоцтва про народження, виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , батьками зареєстровано сторін спору. Відносно [PERSON] винесено терміновий заборонний припис Серії АА №300627 від 13.12.2022 та застосовані заходи заборонного припису. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2022 року видано обмежувальний припис [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2023 року видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] . В п.2 ст.104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В п.3 ст.105 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позивачем доведено наявність правових підстав для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Сторони не просили про залучення до участі у справі органу опіки та піклування. Також не заявлено про спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, перебування дитини на утриманні виключно одного з батьків. Для забезпечення юридичної визначеності може бути вирішено питання про визначення юридичного місця проживання дитини. Однак це судове рішення не належить до судових рішень про участь одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, перебування дитини на утриманні виключно одного з батьків. Законом встановлено інший порядок розгляду даних спорів. У відповідності до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved