Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 14.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №302834-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». 14.12.2021 року позивач направив відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №302834-КС-003 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт). Таким чином між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,8651375% за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу грошові кошти в розмірі 40000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . Відповідач не виконав свої зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 09.01.2024 року утворилась заборгованість за договором №302834-КС-003 про надання кредиту від 14.12.2021 року в розмірі 88996,90 грн., які він просить стягнути на скою користь і яка складається з: -39590,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -48031,16 грн. сума прострочених платежів по процентах; -1375,74 грн. сума прострочених платежів за комісією. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 09.02.2024 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Представник відповідачки надав відзив в якому вказав, що вважає вимоги викладені в позовній заяві не підлягають до задоволення оскільки будь-яких кредитних договорів з ТОВ «Бізнес Позика» відповідачка не укладала. З наданого позивачем копії договору від 14 грудня 2021 року не вбачається, що відповідачка підписувала його власноручно або електронним підписом. Відповідачка дійсно в телефонному режимі 14.12.2021 року вела перемовини з спеціалістом позивача по питанню можливості укладенні договору \~кредиту, їй було роз`яснено порядок укладення такого договору, проте вона його не укладала. Відповідачка не заперечує факт отримання коштів від позивача в розмірі 40000,00 грн., проте заперечила що між ними була домовленість про встановлення плати за користування коштами в розмірі 0,8651375 процентів за кожен день користування коштами, що становить 315,77% річних. Окрім того нею повернуто кредит в сумі 15070,00 грн. Зазначив, що через відсутність домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів не може розцінюватися як стандартна форма, що встановлена до укладеного із нею кредитного договору, а тому просить відмовити в задоволенні позову. 13.03.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідачка має мінливу позицію, оскільки у відзиві заперечує укладання кредитного договору, проте не заперечує факт отримання коштів від позивача та часткове погашення заборгованості. До позовної заяви було додано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору, в якому відображені всі дії позивача та відповідача щодо укладання кредитного договору в електронній формі в порядку, що визначений ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Позивачем було перераховано відповідачу кошти в розмірі 40000,00 грн. шляхом перерахування на банківську карту, відповідач у свою чергу дійсно здійснила часткове погашення заборгованості в розмірі 15070,00 грн., внаслідок чого сума заборгованості відповідача підрахована з урахуванням всіх платежів. Відповідачка ж не пояснює, чому розрахунок заборгованості на її думку є начебто необґрунтованим, хоча і не була позбавлена можливості надати свій розрахунок заборгованості. Представник відповідача надав заперечення в яких вказав, що вимоги викладені у відповіді на відзив є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню оскільки відповідачка не укладала будь-яких кредитних договорів з позивачем. У позивача відсутні будь-які докази, які підтверджували б укладання такого договору, проте не заперечує факт отримання коштів в розмірі 40000,00 грн. та послався на правову позицію викладену в постанові ВС від 03.07.2019 року в справі №342/180/17. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~кодексу. Судом встановлено, що 14.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір №302834-КС-003 про надання кредиту з використанням ІТС, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов договору кредиту, позивач надав позичальнику грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти. Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86513750% за кожен день користування кредитом, строк кредиту 24 тижнів, комісія за надання кредиту 6000,00 грн., термін дії договору до 31.05.2022 року Договір підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8238. До матеріалів справи додано пропозицію укласти договір (оферта) №302834-КС-003 про надання кредиту від 14.12.2021, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору №302834-КС-003 про надання кредиту від 14.12.2021, копію паспорту споживчого кредиту інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта [PERSON] щодо укладення електронного договору №302834-КС-003 про надання кредиту від 14.12.2021 року, в якому відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта в ІТС. Згідно платіжного доручення №33184 від 14.12.2021, позивач перерахував відповідачу по кредитному договору №302834-КС-003 від 14.12.2021року, сума платежу 40000,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом позичальника [PERSON] , станом на 09.01.2024 року утворилась заборгованість за договором №302834-КС-003 від 14.12.2021року в розмірі 88996,90 грн., що складається з: -39590,00 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту; -48031,16 грн. сума прострочених платежів по процентах; -1375,74 грн. сума прострочених платежів за комісією. Згідно ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~\~зазначено,\~що електронний\~договір -\~це домовленість\~двох або\~більше сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав і\~обов`язків\~та оформлена\~в електронній\~формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа\~\~(кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві\~позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Клопотання позивача про витребування інформації у АТ КБ «Приватбанк» суд вважає недостатньо обґрунтованим та таким, що може безпідставно розкрити приватну інформацію щодо руху всіх коштів по банківській картці відповідачці. Крім того, позивач додав суду докази, які свідчать про перерахунок коштів відповідачці, і даний факт остання не заперечує, тому суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання. Суд відхиляє позицію представника відповідача викладену у відзиві та запереченнях, про те, що відповідачка не підписувала кредитний договір та не була ознайомлена з умовами нарахування відсотків, оскільки кредитний договір підписано відповідачкою та укладено відповідно до вимог укладення електронних договорів у відповідності з Законом України «Про електронну комерцію», а сам договір містить всі дані про умови платності користування позиченими коштами. Інших будь-яких умов отримання коштів сторона відповідача не вказала і доказів цьому суду не надала. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором. У відповідності з ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved