Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №б/н від 16.11.2007 року у розмірі 55\~702,63 грн., а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У відповідності до даного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, комісією та іншими витратами згідно умов. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та станом на 31.08.2023 допустив заборгованість за договором, в розмірі 55\~702,63 грн.,\~з яких: 6288,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 49414,46 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита. Виходячи з наведеного, АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, представник відповідача подав до суду заявою про застосування строків позовної давності. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідачу було укладено кредитний договір №б/н від 16.11.2007 року, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти на строк з 16.11.2007 по 15.11.2012 включно у вигляді непоновлювальної лінії, а відтак, строк позовної давності слід відраховувати з 16 грудня 2012 року, а представником позивача позов до суду подано лише в жовтні 2023 року. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н\~від 16.11.2007\~року [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів. Як\~вбачається з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 16.11.2007 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , станом на 01.09.2019 року заборгованість становить 55\~702,63 грн.,\~з яких: 6288,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 49414,46 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ст.259 цього ж кодексу позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. (ч.1,ч.5 ст.261 ЦК) Як встановлено судом, згідно укладеного між сторонами договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на строк з 16.11.2007 по 15.11.2012 рік включно у вигляді непоновлювальної лінії. Відповідно до правового висновку ВС України у справі 6-14цс14 від 18.06.2014, згідно кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності, відповідно до\~ст.257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, згідно з\~ст.261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору. Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки, відповідачу видано банківську карту «Універсальна» терміном дії до січня 2016р., таким чином, сплив строку позовної давності розпочався 01.02.2016р. Із наявної в матеріалах копії кредитного договору, підписаної сторонами, а саме розділом 4 договору, визначено строк позовної давності - 5 років. Враховуючи початок перебігу строку позовної давності (01.02.2016р.), збільшений строк позовної давності - 5 років, сплив 01.02.2021р. З матеріалів справи вбачається, що із позовом про стягнення заборгованості до відповідача позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова лише 17.10.2023, тобто із пропуском строку позовної давності. Згідно із ч.3\~ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4\~ст.267 ЦК). Враховуючи наведені обставини, зважаючи на наявність заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з пропуском строку позовної давності. При цьому, суд не приймає до уваги покликання представника відповідача положення Умов та Правил надання банківських послуг, якими збільшено строк позовної давності до 50 років, оскільки із копії такого вбачається затвердження таких Правил 06.03.2010, в той час коли кредитний договір між сторонами укладено16.11.2007. Крім того, самим договором від 16.11.2007 між сторонами погоджено збільшення строку позовної давності до 5 років.

Outcome: dismissed