Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

31 січня 2024 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті мами [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування\~позову\~вказує,\~що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав у домоволодіння по [ADDRESS] . [INFO] померла її мама [PERSON] , яка проживала у домоволодіння по [ADDRESS] . За життя покійна мама розпорядилась своїм майном та склала заповіт, яким заповіла позивачці земельну ділянку площею 0,25 га, яка належала їй на підставі державного акту серії 11-1Ф №027737 на право приватної власності на землю. Після смерті мами вчасно в нотаріальну контору за прийняттям спадщини не звернулась, оскільки часто хворіла, а за домашніми турботами та проблемами зі здоров`ям, пропустила встановлений законодавством шестимісячний термін звернення із заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини. У січня 2024 року звернувся до\~нотаріальної контори\~із відповідною\~заявою про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~однак нотаріус\~у першу\~чергу скерувала\~її до\~сільської ради\~для витребування\~необхідних довідок.\~У Яблунській\~сільській раді\~їй повідомили,\~що крім\~заповіту,\~який на\~моє ім`я\~склала мама\~є ще\~заповіт,\~який за\~життя склав\~покійний батько\~та заповів\~їй земельну\~ділянку площею\~0,1077\~га,\~яка належала\~йому на\~підставі державного\~акту серії\~ЯК №684881\~на право\~приватної власності\~на землю. Після цього\~звернулася до\~нотаріальної контори\~із відповідною\~заявою про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~однаклистом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу від 17 січня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті мами [PERSON] , у зв`язку і пропуском строку передбаченого ст. 1270 ЦК України, а листом приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу від 25 січня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] . Вказує,\~що на момент смерті батька\~вона не\~була обізнана\~про наявність\~заповіту. Крім того, вважає поважною причину пропуску строку її стан здоров`я після смерті матері, через, що вона не могла вчасно звернутись до нотаріальної контори з відповідною заявою, тому просить його поновити. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився, у поданій заяві селищний голова вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач у поданій до суду заяві позовні вимоги визнає, відсутні інші спадкоємці за даними Спадкового реєстру, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Так, згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). У відповідності до статті 1268\~ЦК\~України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 3 \~ст. 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року\~передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Так, судом встановлено, що [INFO] у селі Яблунька Богородчанського району Івано-Франківської області, помер [PERSON] . [INFO] у селі Яблунька Івано-Франківського району Івано-Франківської області, померла [PERSON] (а.с.10; 11). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.37) [PERSON] народилась [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27 листопада 1996 року (а.с.38) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , одружилась із [PERSON] , [INFO] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є дочкою спадкодавців [PERSON] та [PERSON] . З довідки старости Яблунського старостинського округу Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №58/18-15 від 16 січня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав у власному будинку по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у Яблуньській сільській раді посвідчувався 03 грудня 2013 року за №14. Заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с. 14). Також, з довідки старости Яблунського старостинського округу Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №57/18-15 від 16 січня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала у власному будинку по [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у Яблуньській сільській раді посвідчувався 03 грудня 2013 року за №12. Заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с15). З дослідженої копії заповіту від 03 грудня 2013 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким земельну ділянку площею 0,1077 га, яка йому належить на підставі державного акту серії ЯК №684881 на праві приватної власності на земельну ділянку, заповів дочці [PERSON] . 03 грудня 2013 року заповіт посвідчено секретарем Яблунської сільської ради Савіцькою Л. М. та зареєстровано в реєстрі за № 14 (а.с.12). З дослідженої копії заповіту від 03 грудня 2013 року, вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким земельну ділянку площею 0,25 га, яка їй належить на підставі державного акту серії ІІ-ІФ №027737 на праві приватної власності на земельну ділянку, заповіла дочці [PERSON] . 03 грудня 2013 року заповіт посвідчено секретарем Яблунської сільської ради Савіцькою Л. М. та зареєстровано в реєстрі за № 12 (а.с.12). Таким чином, дослідженими судом матеріалами справи підтверджено, що позивач у справі [PERSON] є особою, на чию користь складено заповіт щодо належного заповідачу [PERSON] та заповідачці [PERSON] майна. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті спадкодавців [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкові справи не заводились та відповідно свідоцтва про право на спадщину жодній особі не видавалось, тобто відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлено законом порядку (а.с.31-35). Відповідно до доводів, позивача у встановлений строк вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батьків, оскільки не була обізнана з порядком прийняття спадщини, вчасно не звернулася з відповідною заявою у нотаріальні органи, так як їй було невідомо про наявність заповіту складеного на її користь. Суд визнає обґрунтованість вказаних пояснень позивача, оскільки вони узгоджуються із дослідженими по справі доказами. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270\~ЦК України, для прийняття спадщини після смерті спадкодавців, слід враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Таким чином, беручи до уваги вищенаведені, пояснення позивача щодо пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті батьків, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання заяв про прийняття спадщини після смерті спадкодавців. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим суд враховує, думку позивача, яка не заявляла вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, що відповідач Солотвинська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не вчиняв жодних дій, які б призвели до порушення прав позивачки і які, як наслідок, призвели до звернення останньої до суду з позовом. Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених останньою судових витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст. 1220, 1266, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved