Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позиція позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 162606,23грн та судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом судової справи в розмірі 2684,00грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 30.11.2021 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4237437. Відповідно до умов якого, кредитор надає позичальнику кредит у сумі 100000,00грн строком на 60 місяців з 30.11.2021 до 29.11.2026. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, як день повернення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно у розмірі 15,00% річних, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, 2,35% від суми кредиту. 15.09.2023 передача права вимоги за кредитним договором №1/4237437 від 30.11.2021 відбулась до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» відповідно до договору про відступлення права вимоги, про що було повідомлено відповідача. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 01.12.2023 має заборгованість у розмірі 162606,23грн, яка складається: рахунок строкової заборгованості 72049,69грн; рахунок простроченої заборгованості 23697,59грн; рахунок нарахованих відсотків 638,32грн; рахунок прострочених відсотків 21570,63грн; рахунок комісії 2350,00грн; рахунок простроченої комісії 42300,00грн. Невиконання відповідачкою умов кредитного договору стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Позиція відповідача Відповідачка [PERSON] у своїй заяві заперечила право вимоги ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» за кредитним договором №1/4237437 через відсутність доказів відступлення права вимоги від АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК». Також заперечила проти додаткових нарахувань на суму боргу, оскільки АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» нараховувалась сума боргу менша ста тисяч гривень. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 28.12.2023 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 24.01.2024 із викликом сторін, який відкладено на 28.02.2024 у зв`язку з неявкою відповідачки. Ухвалою від 28.02.2024 розгляд справи відкладено на 26.03.2024 у зв`язку з витребуванням у позивача доказів. Розгляд справи Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, у своїй заяві просила розглянути справу без її участі та висловила свою позицію щодо позову. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Встановлені судом обставини, оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно з частиною першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. За змістом статей\~525\~та\~526 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 ЦК України). Частиною першою\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» визначені у\~статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ураховуючи наведене, строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком дії договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18). Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за тілом кредиту, по комісії та по процентам за користування кредитом, сплата яких передбачена умовами укладеного між сторонами кредитного договору, проте відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за договором. Встановлено, що відповідачкою 30.11.2021 була підписана заява-анкета №0700007-30112021-066 на отримання готівкового кредиту «Свобода» в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та паспорт споживчого кредиту АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», яким передбачені загальні витрати за кредитом, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом, реальна річна процентна ставка, порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) (а.с.9,10 13-16) 30.11.2021 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №1/4237437 (а.с.50-53), відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 100000,00грн зі строком кредитування на 60 місяців з 30.11.2021 до 29.11.2026 шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] (пункт 1.1 кредитного договору). За користування кредитними коштами позичальник за умовами пункту 1.4 кредитного договору повинен сплачувати щомісячно проценти в розмірі 15,00% річних починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором та комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,35% від суми кредиту зазначеної в п.1.1. договору. У відповідності до пункту 2.2 договору позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості, погашення заборгованості здійснюється згідно графіку платежів (додаток № 1 до договору). Тобто, при укладанні договору споживчого кредиту сторони погодили всі істотні умови договору, які є обов`язковими до виконання сторонами. АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, видавши відповідачці [PERSON] кредит в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором №1/4237437 від 30.11.2021 виконала частково та станом на 15.09.2023, згідно наданих позивачем розрахунку заборгованості та виписками по рахункам (а.с.8,18-27) у відповідачки виникла заборгованість в загальному розмірі 162606,23грн, яка складається з: строкової заборгованості 72049,69грн; простроченої заборгованості 23697,59грн; нарахованих відсотків 638,32грн; прострочених відсотків 21570,63грн; комісії 2350,00грн; простроченої комісії 42300,00грн. Разом з тим, 29.08.2023 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір відступлення прав вимоги №4-2023, відповідно до умов якого до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшли права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі прав вимог (а.с.32-39 та оглянута в судовому засіданні нотаріально завірена копія договору). Згідно п.3.1. договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимог (Додаток №1). Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до реєстру прав вимог №1 (Додаток №1 до вищевказаного договору), ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №1/4237437 від 30.11.2021 (а.с.54 та оглянута в судовому засіданні нотаріально завірена копія Реєстру прав вимог). Відповідно до п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1\~ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» наділено правом грошової вимоги до відповідача, що, попри заперечення відповідачки, підтверджується оглянутими в судовому засіданні нотаріально завіреними копіями договору відступлення прав вимоги №4-2023 та реєстру прав вимог №1 (Додаток №1 до вищевказаного договору). Суд приходить висновку, що передана за правом вимоги до нового кредитора ТОВ ««ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість в розмірі 117956,23грн, яка складається із: строкової заборгованості 72049,69грн; простроченої заборгованості 23697,59грн; нарахованих відсотків 638,32грн; прострочених відсотків 21570,63грн, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Зазначені суми відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами, заперечень щодо неправильності розрахунків відповідачем не заявлено. Щодо стягнення заборгованості по комісії в сумі 2350,00грн та простроченої комісії в сумі 42300,00грн, суд виходить з наступного. Згідно з пунктом 1.4.2. кредитного договору від 30.11.2021 позичальнику було встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється: послуги з розрахунку чергових та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування та надання інформаційно-консультативних послуг, а саме: електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості, інформування клієнта про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Частиною четвертою\~статті 42 Конституції України\~передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно зі\~статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої\~статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~з набуттям чинності\~Закону України «Про споживче кредитування»\~залишилися незмінними, проте, враховуючи активну форму дії\~Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень\~Закону України «Про споживче кредитування». В той же час, інформування позичальника про стан заборгованості, у відповідності до ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування» є послугою яка надається позичальнику безоплатно. Тобто, умови, викладені пунктом 1.4.2. кредитного договору, обмежують права [PERSON] в порівнянні з правами визначеними у ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідно до частини п`ятої\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Згідно частини третьої\~статті 13 ЦК України\~не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до\~статті 3 ЦК України\~принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої\~статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті\~ЦК України\~зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту\~це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі №686/14530/15 (провадження №61-13299св22). Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.4.2 кредитного договору №1/4237437 від 30.11.2021 є нікчемними. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії в сумі 2350,00грн та простроченій комісії в сумі 42300,00грн необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості. Отже, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про стягнення з [PERSON] суми боргу за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 1947,00грн.

Outcome: partial