Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

В січні 2024 року ТзОВ «Фінансова компанія «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2201687 у загальному розмірі 16243,50 грн. та за договором про надання фінансового кредиту №05306-08/2022 від 09.08.2022 року у розмірі 58169,00 грн. та за договором про надання фінансового кредиту №06419-08/2022 від 10.08.2022 року. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09.08.2022 року між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №05306-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 09.08.2022 р. направило відповідачці, пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту після заповнення відповідачкою відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua/. 09.08.2022 року відповідачка прийняла (акцент) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №05306-08/2022 на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W6059, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 09.08.2022 р. між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту №05306-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями. Також, 10.08.2022 року між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №06419-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 10.08.2022 р. направило відповідачці, пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту після заповнення відповідачкою відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua/. 10.08.2022 року відповідачка прийняла (акцент) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №06419-08/2022 на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W114, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 10.08.2022 р. між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту №06419-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями. 28.07.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу №28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до додатку 1 (Реєстру боржників) до договору факторингу №28072023 від 28.07.2023, заборгованість [PERSON] станом на дату відступлення права вимоги за кредитним договором №05306-08/2022 від 09.08.2022 року складає 58169,00 грн., та за кредитним договором №06419-08/2022 від 10.08.2022 року 33409,00 грн. Посилаючись на невиконання умов кредитних договорів, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та 2684 грн судового збору. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31.01.2024 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, 03.02.2024 року подала до суду письмові пояснення щодо позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.08.2022 року між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №05306-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 09.08.2022 р. направило відповідачці, пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту після заповнення відповідачкою відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua/. 09.08.2022 року відповідачка прийняла (акцент) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №05306-08/2022 на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W6059, котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Таким чином, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти, що підтверджується даними витягу з додатку відносно листа за вих. №3767 від 11.12.2023 року. Також, 10.08.2022 року між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №06419-08/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача. ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» 10.08.2022 р. направило відповідачці, пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту після заповнення відповідачкою відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://www.zecredit.com.ua/. 10.08.2022 року відповідачка прийняла (акцент) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №06419-08/2022 на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W114, котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до п.1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором. Таким чином, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти, що підтверджується також даними витягу з додатку відносно листа за вих. №3767 від 11.12.2023 року. 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договором та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу порядку та в строки встановленні договором факторингу. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023 року заборгованість [PERSON] за договором №05306-08/2022 від 09.08.2022 року становить 58169,00 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту\~12000,00 грн.; заборгованість по відсотках\~46169,00 грн., а за договором №06419-08/2022 від 10.08.2022 року становить 33409,00 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту\~7000,00 грн.; заборгованість по відсотках\~26409,00 грн. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Так, відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054\~цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1055\~цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу вимог ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12 ч. 1\~ ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. За правилами, встановленими статями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514\~цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Окрім того, частиною третьою статті 203\~ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц). Наявні в матеріалах справи докази підтверджують те, що відповідачка\~укладала кредитні договори в електронній формі з використанням інформаційно-комунікаційної системи фінансових компаній. Для укладення договорів [PERSON] \~здійснювала ідентифікацію в цій системі та надавала відповідь про прийняття пропозиції (акцепту) фінансових компаній. Сторони здійснювали обмін електронними повідомленнями про досягнення згоди з усіх істотних умов кредитних договорів та підписували ці договори шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. Суд вважає, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не підтверджує умови кредитування та суму відсотків за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем фінансових операцій та повністю залежить від волевиявлення товариства. При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою\~статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Разом із тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою ч. 2\~ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12. За умовами договору про надання фінансового кредиту №05306-08/2022 від 09.08.2022 року сторонами було встановлено строк кредитування 23 дні, а за умовами договору про надання фінансового кредиту №06419-08/2022 від 10.08.2022 року було встановлено строк користування кредитом 25 днів. Аналіз розрахунків заборгованості за вищевказаними кредитними договорами свідчить про те, що заборгованість за відсотками нараховувалася поза межами строку дії кредитного договору. Отже, з урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості становить: - за договором про надання фінансового кредиту №05306-08/2022 від 09.08.2022 року загальний розмір заборгованості складає 18900 грн., з яких: 12000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6900 грн. (12000 грн. х 2,50 % х 23 дні) сума заборгованості за відсотками; - за договором про надання фінансового кредиту №06419-08/2022 від 10.08.2022 року загальний розмір заборгованості складає 11375 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4375 грн. (7000 грн. х 2,5 % х 25 днів) сума заборгованості за відсотками. Після закінчення строку кредитування відповідачка не повернула зазначені грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними. Враховуючи наведене, оскільки позичальником належним чином не виконані зобов`язання щодо повернення коштів за кредитними договорами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідачки [PERSON] слід стягнути на користь ТзОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №05306-08/2022 від 09.08.2022 року у загальному розмірі 18900 грн. та за договором про надання фінансового кредиту №06419-08/2022 від 10.08.2022 року у загальному розмірі 11375 грн., а всього стягнути 30275,00 грн. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог в розмірі 887,31 грн. (2684х30275:91578). На підставі викладеного,

Outcome: approved