Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між нею та [PERSON] досягнуто домовленості про купівлю домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . У якості завдатку за продаж домоволодіння позивач заплатила 35 000 грн., про що відповідачем надано розписку. Згодом з`ясувалось, що відповідач не є власником вказаного будинку і в неї відсутні повноваження на його продаж, договір купівлі-продажу між сторонами укладено так і не було. З метою повернення коштів, позивач неодноразово телефонувала до відповідача, однак остання навідріз відмовилась повертати кошти, після чого було направлено претензію з вимогою повернути завдаток. На вказану претензію відповіді так і не надійшло. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що вона представляла інтереси [PERSON] на підставі довіреності, яка, в свою чергу, є власником вказаного майна, так як успадкувала його на підставі заповіту. Повідомила, що власниця домоволодіння не відмовляється від укладення договору купівлі-продажу. Окрім цього, вважає, що передана грошова сума є завдатком і у разі невиконання покупцем зобов`язань, взятих на себе відповідно до попереднього договору, завдаток підлягає залишенню в особи, яка його отримала. Позивачем надано відповідь на відзив, який мотивований тим, що довіреність, видана [PERSON] на ім`я відповідача, не містить повноважень щодо укладення попереднього договору купівлі-продажу будинку, а також на написання розписок та отримання від її імені будь-яких грошових коштів, а тому будь-які домовленості тягнуть за собою недійсність правочину. У запереченні на відповідь на відзив на позовну заяву представник відповідача зауважила, що вказана довіреність містить повноваження, а саме: право вчиняти інші дії, які, на її думку є доцільними для правильного і ефективного виконання цієї довіреності. На час складення розписки нею передано ключі від домоволодіння позивачу, які станом на 20.10.2021 так і не повернуті. Вказала, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, тому завдаток залишається у кредитора. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, аргументуючи мотивами, викладеними відповідачем у відзиві та запереченні на позов. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] досягнуто домовленості про купівлю домоволодіння. На підтвердження чого між сторонами 24.04.2021 укладено розписку про отримання завдатку у розмірі 35 000,00 грн за будинок що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 10). Під час судового засідання з`ясовано, що повне прізвище відповідача є [PERSON] . 30.07.2021 [PERSON] направила відповідачу претензію щодо повернення коштів за розпискою від 24.04.2021 у розмірі 35 000 грн., оскільки їй стало відомо те, що відповідач не є власником житлового будинку і у неї відсутні будь-які повноваження щодо укладення договору купівлі-продажу вказаного будинку від імені власника. Вказала, що станом на 29.07.2021 договір купівлі-продажу житлового будинку між сторонами не укладено (а.с. 11-14). Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , час державної реєстрації 22.12.2017 (а.с. 15-17). 25.09.2020 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Воскодавинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області Дивак Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 11, яким заповіла частину свого майна, в тому числі вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями, [PERSON] (а.с. 55). 19.10.2020 [PERSON] уповноважила [PERSON] на підставі довіреності представляти її інтереси. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Вінницької області Барською І.О. та зареєстрована в реєстрі за № 1425 (а.с. 56-57). [INFO] померла [PERSON] . 26.01.2021 здійснено реєстрацію спадкової справи та прийнято заяву про прийняття спадщини [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 58-59). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. За змістом ст.ст 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.1 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 2, 5 ст. 203 ЦК України передбачено, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. З матеріалів справи встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] досягнуто попередньої домовленості щодо купівлі будинку у с. Воскодавинці, у зв`язку з цим відповідачем надано розписку про отримання коштів в якості завдатку за даний будинок у розмірі 35 000 грн. Однак [PERSON] не є власником вказаного домоволодіння. Відповідно до ЦК України особа, що вчиняє правочин повинна мати необхідній обсяг цивільної дієздатності. Відповідач стверджує, що діяла в межах довіреності, виданої спадкоємицею даного домоволодіння [PERSON] [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси, зокрема: укладати та підписувати договори оренди, емфітевзису (додаткові угоди), отримувати належну за цими договорами орендну плату, розривати вже укладені договори (емфітевзису) вищевказаного нерухомого майна; має право вчиняти інші дії, які на думку представника, будуть доцільними для правильного і ефективного виконання цієї довіреності. Водночас право власності на спадкове майно [PERSON] оформлено не було, а тому у [PERSON] були відсутні повноваження на вчинення жодних дій щодо нерухомого майна за вказаною адресою від її імені. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що вона є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] домовились про придбання вказаного будинку та відповідач отримала кошти у розміри 35 000 грн. Підтвердила, що право власності на будинок нею оформлено лише у грудні 2022 року. Ні вона ні [PERSON] як її представник за довіреністю після оформлення документів (спадщини) з пропозицією про укладення договору купівлі-продажу до [PERSON] не звертались. Зазначила, що позивачу було відомо про оформлення спадщини на даний будинок і позивач погодилась зачекати поки оформиться спадщина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що [PERSON] планувала придбати вказаний будинок та передала відповідачу грошові кошти, документи на будинок відповідач не надавала, лише повідомляла, що вони наявні. Згодом відповідач забрала ключі та почала продавати шифер з будинку. У розмові з відповідачем остання повідомила їй, що збирається повернути кошти за будинок [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомив, що він є старостою села Воскодавинці, у якому знаходиться будинок. Йому відомо про передачу коштів за будинок між сторонами та їхній конфлікт. Зі своєї сторони він допомагав врегулювати цей спір, самостійно телефонував до відповідача та просив повернути кошти. Також зазначив, що позивач не проживала у даному будинку, на даний момент будинок не придатний для проживання та повідомив, що відповідач вивозила шифер з будинку. Отже, судом встановлено, що відповідач взяла кошти у якості завдатку в розмірі 35 000 грн. за будинок, який їй не належить, свої повноваження на здійснення даного правочину позивачу не повідомила, інформації щодо таких повноважень у розписці також не вказала, доказів про зворотнє не надала. А тому суд вважає, що такий правочин є недійсним та в силу ч. 1 ст. 216 ЦК України не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Передача коштів позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] підтверджується матеріалами справи, показаннями свідків та не заперечується самим відповідачем. У зв`язку з недійсністю правочину, кошти, сплачені позивачем, підлягають поверненню відповідачем, а позов - задоволенню. В порядку\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню судовий\~збір, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Outcome: approved