Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу в розмірі 4 792,69 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 8 197,80 грн. В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що між Приватним акціонерним товариством „Страхова компанія „ВУСО" та ТОВ «Охоронний Холдінг» було укладено Договір страхування наземного транспорту №6347620-02-10-00 та сертифікат до договору №10518553 від 26.03.2020 року, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Хюндай Туксон» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » . 15.04.2020 року о 08.30 год. у м.Кривий Ріг по вул.Димитрова 51 трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай Туксон» д.н.з. « [NUMBER] » та автомобіля «ВАЗ» д.н.з. « [NUMBER] ». В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Хюндай Туксон», державний номерний знак « [NUMBER] », що підтверджується європротоколом. Згідно євро протоколу від 15.04.2020 року [PERSON] [INFO] о 08 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. « [NUMBER] », в місті Кривий Ріг не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай Туксон» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України. Від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Заподіяна потерпілому матеріальна шкода. Відповідно до євро протоколу [PERSON] признав свою вину, що вчинив правопорушення передбачене п.п.13.1 ПДР України, що передбачає адміністративну відповідальність згідно ст.124 КУпАП. Згідно рахунку №28.04 від 28.04.2020 року та Акту виконаних робіт від 24.05.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай Туксон», державний номерний знак « [NUMBER] » склала: 22024,25 грн. За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору добровільного страхування на підставі страхового акту №2027698-1 від 04.05.2020 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 22024,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням. Після виплати страхового відшкодування ПрАТ«СК«ВУСО» звернулося з грошовою вимогою до страховика водія транспортного засобу «ВАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - ТДВ СК «Альфа-Гарант». Останнє здійснило на користь ПрАТ«СК«ВУСО» виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ«СК«ВУСО» в межах ліміту передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з вразуванням франшизи, а саме в розмірі 15231,56 грн., тобто (9670,51 грн. добровільно +5561,05 грн. за рішенням суду). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: (вартість фактичного ремонту 22024,25 грн. 2000,00 грн. франшиза 9670,51 грн. добровільної оплати ТДВ СК «Альфа-Гарант» - 5561,05 грн. оплати за рішенням суду ТДВ СК «Альфа-Гарант») = 4797 грн.69 коп. 16.12.2021 року між ПрАТ«СК«ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП\~ [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №16/12/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 6347620-02-10-00, сертифікат до договору №10518553 від 26.03.2020 року. У зв`язку з зазначеним та тим фактом, що відповідач в добровільному порядку збитки у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, а саме 4 792,69 грн. не відшкодував, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі. Ухвалою про відкриття провадження від 11.01.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Вказана ухвала з копією позову та додатками до нього була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.74-75). Згідно із поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження з копією позову та додатками, особисто 31.03.2023 року (а.с.82). Ухвала про відкриття провадження у відповідності до ч. 8 ст. 128, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вважається доставленою. Ухвалою суду від 07.08.2023 року позовну заяву було прийнято до свого провадження. Ухвала суду від 07.08.2023 року була направлена за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.74-75), до суду повернувся конверт з копією цієї ухвали, як не вручений у зв`язку із відмовою адресата. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст. 13 ЦПК України). Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості(стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством „Страхова компанія „ВУСО" та ТОВ «Охоронний Холдінг» було укладено Договір страхування наземного транспорту №6347620-02-10-00 та сертифікат до договору №10518553 від 26.03.2020 року (а.с.14-17). Згідно європротоколу від 15.04.2020 року [PERSON] [INFO] о 08 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. « [NUMBER] », в місті Кривий Ріг не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай Туксон» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням водія [PERSON] , чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України (а.с.18). Відповідно до вказаного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 15.04.2020 року (Європротоколу) [PERSON] визнав свою вину у порушенні\~правил дорожнього руху, які призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль «Хюндай Туксон» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » належить ТОВ «Охоронний Холдінг» (а.с.20). На дату дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. « [NUMBER] » була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [NUMBER] у ТДВ СК «Альфа-Гарант» (а.с.28). 04.05.2020 року ПрАТ«СК«ВУСО» склало страховий акт №2027698-1 до договору страхування наземного транспортного засобу №10518553 від 26.03.2020 року, відповідно до якого було нараховано суму страхового відшкодування у розмірі 22 024,25 грн., одержувач страхового відшкодування [PERSON] (а.с.26). 04.05.2020 року ПрАТ«СК«ВУСО» сплатило на користь [PERSON] 22024,25 грн. страхового відшкодування згідно страхового акту №2027698-1 від 04.05.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням №12068 (а.с.26 на звороті). Згідно з довідки-підтвердження надходження коштів вбачається, що ТДВ «СК» «АЛЬФА-ГАРАНТ» здійснило на користь ПрАТ«СК«ВУСО» виплату страхового відшкодування в порядку регресу за страх.акту №ЦВ/20/2756 у розмірі 9670,51 грн. (а.с.43), а також згідно рішення Господарського суду м.Києва від 19.11.2021 року у сумі 5561,05 грн.(а.с.34-38) 16.12.2021 року ПрАТ«СК«ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП\~ [PERSON] (новий кредитор) уклали договір №16/12/2021 про відступлення права вимоги. Відповідно до\~вказаного договору\~з урахуванням\~додатку №1\~року ПрАТ«СК«ВУСО»\~відступило ФОП\~ [PERSON] \~права вимоги\~за укладеними\~договорами страхування,\~зокрема право\~регресної вимоги\~до [PERSON] у розмірі 4 792,69 грн. 29.12.2021\~року позивач\~ФОП\~ [PERSON] направив\~ [PERSON] акт вимогу №2027698-1 щодо сплати на його користь різниці між реальними збитками, заподіяними власнику автомобіля «Хюндай Туксон» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » та фактично компенсованою страховою виплатою з урахуванням франшизи у розмірі 6792,69 грн., що підтверджується поштовим чеком від 08.01.2022 року. Матеріали справи не містять доказів добровільної сплати відповідачем вказаної суми збитків на час розгляду даної справи судом. Ч.1 ст.1166 ЦК України\~передбачає, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). Відповідно до ст.1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування»\~договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст.27 Закону України «Про страхування»). Таким чином, виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування (договір добровільного страхування транспорту №6347620-02-10-00 від 26.03.2020 року) у розмірі 22024,25 грн до ПрАТ«СК«ВУСО» перейшло право вимоги вказаної суми до особи, відповідальної за заподіяний збиток - відповідача. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача як власника наземного транспортного засобу, була застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-Гарант», ПрАТ«СК«ВУСО» звернулося за виплатою страхового відшкодування до страховика відповідача. ТДВ «СК» «АЛЬФА-ГАРАНТ» здійснило на користь ПрАТ«СК«ВУСО» виплату страхового відшкодування в порядку регресу за страх.акту №ЦВ/20/2756 у розмірі 9670,51 грн. (а.с.43), а також згідно рішення Господарського суду м.Києва від 19.11.2021 року у сумі 5561,05 грн.(а.с.34-38) Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: (вартість фактичного ремонту 22024,25 грн. 2000,00 грн. франшиза 9670,51 грн. добровільної оплати ТДВ СК «Альфа-Гарант» - 5561,05 грн. оплати за рішенням суду ТДВ СК «Альфа-Гарант») = 4797 грн. 69 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, 16.12.2021 року ПрАТ«СК«ВУСО» (первісний кредитор) та ФОП\~ [PERSON] (новий кредитор) уклали договір №16/12/2021 про відступлення права вимоги. Отже позивач ФОП [PERSON] набув право вимоги на підставі страхового акту №2027698-1 від 26.03.2020 року до договору страхування наземного транспортного засобу №6347620-02-10-00 від 26.03.2020 року у розмірі 4 792,69 грн. Зважаючи на вказане, враховуючи лише часткову компенсацію збитків, заподіяних транспортному засобу «Хюндай Туксон» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.04.2020 року у загальному розмірі 22024,25 грн., позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 4 792,69 грн. підлягають задоволенню. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України, тобто судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню з відповідача. Крім того, представником позивача заявлено про стягнення з відповідача на користь ФОП\~ [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 197,80 грн. На підтвердження понесених витрат відповідачем подано: копію договору №1818 про надання правової (правничої) допомоги від 25.05.2021 року, укладеного між ФОП\~ [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «АДВОКАТУС», додаткової угоди №1 (акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 14.01.2022 року з детальним описом робіт (послуг), копію платіжного доручення № 62 від 14.01.2022 року. Відповідно до ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.137\~ЦПК України витрати ,пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже позивачем надано достатні докази на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, та їх розміру, а тому такі витрати у сумі 8 197,80 грн. повинні бути покладені на відповідача.

Outcome: approved