Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

05 березня 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дружини [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 10\~000 гривень щомісячно до досягнення доньки [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що з 12.06.2021 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час вони з відповідачем припинили сумісне проживання на збираються розлучитися. Позивачка наразі ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Донька проживає разом з нею та знаходяться виключно на її утриманні, а тому вона потребує матеріальної допомоги на своє утримання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути без її участі. Не заперечувала щодо стягнення аліментів на її утримання в розмірі 5000,00 гривень. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги позивача визнав частково, просив стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 5000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог позивачки щодо стягнення аліментів. Судом встановлено, що 12.06.2021 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. Позивачка наразі не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому наразі змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання. Відповідно до\~ст.75\~СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідност.80\~СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідност.84\~СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6\~ст.84 СК України\~право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює\~правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4статті 84\~СК України регламентує\~умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка немає змоги працювати і утримувати себе. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, враховуючи узгодження сторонами розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00грн., суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 5000грн. щомісяця, починаючи з 05.03.2024 року та до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у такому розмірі, оскільки є працездатним, має задовільний стан здоров`я. Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для матері дитини, з якою проживає дитина, в період догляду за дитиною до трьохрічного віку. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Отже, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. З урахуванням вимог\~ст. 141 ЦПК України\~та задоволення позову позивачки, яка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного й

Outcome: partial