Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» 13.02.2024 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» зазначає, що 06.02.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка "MONETKA") та [PERSON] укладений кредитний договір № 210206-34444-1, за умовами якого відповідачу наданий кредит шляхом перерахування коштів на платіжну картку, емітовану АТ «Ощадбанк». Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.com.ua та підписаний ним електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ "ФК" РІАЛЬТО" укладено Договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210206-34444-1 від 06.02.2021 перейшло до ТОВ "ФК" РІАЛЬТО". Станом на 07.02.2024 відповідач не сплатив борг за кредитним договором у розмірі 23 188,00 грн., який складається з такого: заборгованість за кредитом - 4 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 06.02.2021 по 08.03.2021 - 2 388,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 09.03.2021 по 06.07.2021 відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - 16 800,00 грн. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК" РІАЛЬТО" заборгованість за кредитним договором № 210206-34444-1 від 06.02.2021 у розмірі 23 188,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 14.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві, яка надійшла до суду просив у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності. Відповідачу у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено позовну заяву з доданими документами, судову повістку про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. Вказану поштову кореспонденцію та судові повістки про виклик до суду відповідач отримав особисто та завчасно, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов або будь-яких заяв не надав, про причини неявки суд не повідомив (а.с.62). З огляду на викладене, в силу п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому зі згоди позивача та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції Закону України від 19 квітня 2020 року № 675-VIII, далі - Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). При цьому, електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором, є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону № 675-VIII). Іншими словами, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Судом встановлено, що 06.02.2021 [PERSON] через веб-сайт https://monetka.com.ua шляхом введення логіну та паролю в особистому кабінеті здійснив певну послідовність дій щодо укладання договору, зокрема: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства), ознайомлення з договором (вибір опції «підписати»), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманим ним на телефон [NUMBER] . Отже, в такий спосіб [PERSON] та ТОВ «ФК«ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» уклали договір № 210206-34444-1, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 4 000,00 грн. строком на 30 днів, з відсотковою ставкою за користування грошовими коштами 726,35 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,99 % на добу. Згідно з договором, повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору; сума кредиту, відсотки за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором; заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором (а.с. 12). В свою чергу, відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТОВ «ФК«ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та в обумовлені в договорі терміни, перерахували кошти відповідачу на його платіжну карту [NUMBER] емітовану АТ "Ощадбанк" (а.с. 13, 56(2)- 56(4). В порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання, допустив виникнення за ним заборгованості у розмірі 23 188,00 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 06.02.2021 по 08.03.2021 - 2 388,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 09.03.2021 по 06.07.2021 відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - 16 800,00 грн. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ "ФК" РІАЛЬТО" укладено Договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210206-34444-1 від 06.02.2021 перейшло до ТОВ "ФК" РІАЛЬТО"(а.с. 28-29). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 210206-34444-1 від 06.02.2021. На підставі викладеного, оскільки відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором № 210206-34444-1 від 06.02.2021, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість у розмірі 23 188,00 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 4 000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 06.02.2021 по 08.03.2021 - 2 388,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день прострочення за період з 09.03.2021 по 06.07.2021 відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України - 16 800,00 грн. Судом встановлено, що стороною позивача під час подання позову були заявлені до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу та подано докази розміру понесених судових витрат на правничу допомогу. Отже, вимога щодо розподілу судових витрат на правову допомогу була заявлена до винесення рішення по суті. Так, з матеріалів справи виходить, що правову допомогу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» відповідно до договору № 2/06/2022 від 02.06.2022 здійснював адвокат Руденко К.В. Представництво та захист прав і законних інтересів клієнта, надання йому необхідної правової допомоги здійснювалось за винагороду в розмірі, встановленому по узгодженню сторін (а.с. 32). Згідно з квитанцією ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» здійснено оплату послуг адвокату Руденко К.В. на суму 9 000,00 грн. (а.с. 37). Витяг з реєстру № 1 до акту приймання - передачі наданих послуг № 195 від 29.12.2023 до договору № 2/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022 свідчить, що адвокатом Руденко К.В. надано відповідні юридичні послуги (а.с. 36). Одночасно суд наголошує, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2, частина 6 статті 137 ЦПК України). Зі змісту спеціальних норм ЦПК України, які регулюють відносини зі сплати витрат на правничу допомогу виходить, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, тоді як обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що сума заявлених до відшкодування судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованою, а саме, із наданих заявником документів на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу можливо встановити та визначити, що витрати, які поніс та має понести позивач у зв`язку із розглядом даної справи, які підлягають відшкодуванню, складають 9 000,00 грн. З огляду на задоволення позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО», вказані витрати необхідно стягнути з відповідача [PERSON] . Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» судовий збір, сплачений товариством за подання позову до суду, у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved