Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У жовтні 2022 року до суду надійшов вказаний позов про поділ майна подружжя, в якому позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та 1/2 частку автомобіля ВАЗ 21104, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя та стягнути понесені судові витрати з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2010 року, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було розірвано 28 жовтня 2021 року. Під час перебування у шлюбі, в результаті спільних зусиль було придбано майно, а саме вказану вище квартиру [ADDRESS] та автомобіля ВАЗ 21104, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , право власності на які було зареєстровано за [PERSON] . Для визначення свого права на частку у сумісній власності на вказане майно, позивачка була змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 09 жовтня 2023 року у зв`язку зі смертю [PERSON] було залучено в якості відповідачів правонаступників [PERSON] , а саме [PERSON] та [PERSON] , інтереси якого представляє Служба у справах дітей Павлоградської міської ради. В судове засідання з`явились позивач, представник позивача, відповідач [PERSON] , представник Служба у справах дітей Павлоградської міської ради та представник третьої особи. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що майно було придбано за особисті кошти [PERSON] , а тому квартира та автомобіль є його особистою власністю, а не спільною сумісною. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що 21 серпня 2010 року позивачка та [PERSON] уклали шлюб. Вказане підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб. У свою чергу згідно копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/4571/21 від 28 жовтня 2021 року вказаний шлюб було розірвано. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 08 жовтня 2010 року за договором купівлі-продажу було придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] . Вказане підтверджується копією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно інформації, наданої Територіальним сервісним центром МВС №1247, на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2017 року було зареєстровано на ім`я [PERSON] автомобіль ВАЗ 21104, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] . Отже, суд приходить до висновку, що вказане нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21104, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] було придбано [PERSON] саме за час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частинами 1,2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту пунктів 23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідач [PERSON] не надала суду жодних доказів придбання спірного майна за особисті кошти [PERSON] , а тому у суду відсутні підстави вважати спірне майно особистою власністю [PERSON] . Таким чином,\~враховуючи,\~що спірна\~квартира [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21104, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] були придбані у шлюбі, суд приходить до висновку, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно копії спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] , правонаступниками останнього є його мати [PERSON] , та його син [PERSON] . Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правовідносини, щодо поділу спільного майна подружжя, допускають правонаступництво, а, відтак, [PERSON] та [PERSON] , які заявили про своє право на спадкове майно, є правонаступниками у правовідносинах щодо поділу спірної квартири та автомобіля, право власності на які зареєстровано за [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положення ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Об`єктом спадкування є сукупність прав та обов`язків, носієм яких був спадкодавець і котрі переходять до його спадкоємців. За таких обставин, суд приходить до висновку, що квартиру [ADDRESS] та автомобіль ВАЗ 21104, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , кузов [NUMBER] , які є спільним сумісним майном [PERSON] та [PERSON] , в порядку поділу спільного сумісного майна слід визнати: за [PERSON] - 1/2 частину; за [PERSON] та [PERSON] , які є правонаступниками [PERSON] 1/2 частину, тобто по 1/4 частині на кожного в порядку спадкування після смерті [PERSON] .. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про поділ спільного майна подружжя підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3717,46 грн (1717,46 грн судовий збір + 2000,00 грн вартість оцінки автомобіля).

Outcome: approved