Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Рух справи 22.09.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 16.09.2022, за підписом представника позивача - адвоката Городенського О.А. (діє на підставі довіреності), в якій ставиться питання про виселення без надання іншого житлового приміщення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з квартири [ADDRESS] , загальною площею 21,50 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2080037080000). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 23.09.2022. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб - відповідачів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30.09.2022 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 23.03.2023. У зв`язку з поверненням поштових відправлень, які направлялись судом на адресу відповідачів, з відміткою «за закінченням терміну зберігання», з метою вжиття всіх залежних від суду заходів задля належного повідомлення відповідачів про дане судове провадження, в т.ч. шляхом розміщення оголошення для відповідачів на сайті судової влади, 23.03.2023 підготовче засідання було відкладено на 15.06.2023. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15.06.2023 підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 28.09.2023. Враховуючи клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, 28.09.2023 було вирішено розгляд справи перенести на 30.11.2023. 30.11.2023 розгляд справи було відкладено на 01.02.2024 у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення судового розгляду для надання матеріалів справи на ознайомлення. Враховуючи клопотання сторін про відкладення розгляду справи, у зв`язку з можливим добровільним врегулюванням спору між сторонами, 01.02.2024 судове засідання не відбулось та було перенесено на 21.03.2024. Присутні у судому засіданні 21.03.2024 представники сторін та відповідач [PERSON] підтримали доводи та вимоги, викладені у письмових заявах, поданих до суду. Під час судового розгляду справи здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Обґрунтування позову В позові вказується, що 26.03.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 002-2008-906 (на придбання майна), відповідно до п. 1.1 якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 56 639,00 доларів США, строком до 10.03.2038. Як зазначається у позові, цільове призначення виданого кредиту відповідно до п.1.3 кредитного договору: на придбання майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як стверджується у позові, 26.03.2008 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов`язання в іпотеку банку, було передано предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 21,50 кв.м., житловою площею 12,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також у позові вказується, що у зв`язку, із невиконанням належним чином відповідачем [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, позивачем, було подано позовну заяву про стягнення заборгованості до Вінницького міського суду Вінницької області. Зазначається, що в рамках судового розгляду справи № 127/11047/16-ц Вінницьким міським судом Вінницької області, було задоволено позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму в розмірі 68 295 доларів США 16 центів. При цьому, вказується, що на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області, 20.01.2017 видано виконавчі листи № 127/11047/16-ц, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором на загальну суму в розмірі 68 295 доларів США 16 центів, що в подальшому був пред`явлений на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ - Мілоцького О.Л. Як акцентується в позові, в рамках подальшого примусового виконання виконавчого провадження ВП № [NUMBER], було описано та арештовано нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: квартиру [ADDRESS] , з метою проведення процедури її реалізації відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» з дотриманням положень ЗУ «Про іпотеку» та погашення заборгованості за виконавчим листом № 127/11047/16-ц. Зі слів позивача, 13.04.2020 електронні торги не відбулись, в зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів (протокол № 474078 від 13.04.2020). У позові зауважується, що 27.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ - Мілоцьким О.Л., складено акт № [NUMBER] приватного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Крім того, у позові вказується, що 13.05.2020 приватним нотаріусом Київського МНО Разумовською М.А., було проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 21,50 кв.м., житловою площею 12,60 кв.м., за позивачем та видано свідоцтва № [NUMBER] , номер запису про право власності: 36482849 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (витяг № 208888090 від 13.05.2020). Як стверджується у позові, позивач з метою встановлення кола зареєстрованих осіб в квартирі, що знаходиться вказаною за адресою звернувся з запитом до приватного нотаріуса КМНО Бадахова Ю.Н. Позивач зазначає, що листом вих. № 89/01-16 від 14.06.2021 приватного нотаріуса КМНО Бадахова Ю.Н., встановлено інформацію (відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади м. Києва) про осіб зареєстрованих у квартирі [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Водночас, у позові звертається увага на те, що представниками позивача з метою з`ясування/підтвердження кола осіб, що фактично проживають у нерухомості банку, було здійснено виїзди за адресою: [ADDRESS] на підставі чого було складено акти встановлення факту перебування у жилому приміщенні. Як зазначає позивач, 20.01.2022 складено акт наступного змісту: «для того щоб потрапити до квартири потрібно спочатку відкрити залізні двері (решітку), які розміщені на сходовій клітині коридору, що веде до квартири [ADDRESS] , на стукіт дану залізну решітку ніхто не відчинив, тому потрапити безпосередньо до дверей квартири [ADDRESS] не виявилось можливим». Також вказується, що 10.02.2022 складено акт наступного змісту: «для того щоб потрапити до квартири потрібно спочатку відкрити залізні двері (решітку), які розміщені на сходовій клітині коридору, що веде до квартири [ADDRESS] , на стукіт дану залізну решітку ніхто не відчинив, тому потрапити безпосередньо до дверей квартири [ADDRESS] не виявилось можливим». Крім того, у позові стверджується, що в липні 2022 року позивачем було направлено вимоги відповідачам по справі про добровільне виселення з власності банку - квартири [ADDRESS] та усунення перешкод у користуванні власністю у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та набуття позивачем права власності. Зі слів позивача, зазначені письмові вимоги були вручені 10.08.2022 (що підтверджується трекінгом відстеження направлення рекомендованих листів за номерами повідомлень № 0200500138997, 0200500139012, 0200500139004) - однак добровільне звільнення житлового приміщення не відбулося. Таким чином, на думку позивача, відповідачі фактично проживають за адресою місцезнаходження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності позивачу, однак на даний момент жодних правових підстав для цього не мають, а відтак підлягають визнанню такими, що втратили право користування зазначеною квартирою та виселенню без надання іншого житлового приміщення. Щодо правової позиції відповідача [PERSON] 28.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (т. ІІ, а.с. 4-10), в якому, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування вимог відзиву, зокрема, вказується, що між відповідачем [PERSON] та банком 26.03.2008 було укладено договір кредиту, згідно з пунктами 1.1. та 1.3. якого, [PERSON] надано кредит у сумі 56 639 доларів США, що на момент укладення договору становило еквівалент 286 026,95 грн за офіційним курсом НБУ, на придбання однокімнатної квартири [ADDRESS] . Зазначається, що 26.03.2008 [PERSON] , за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченко В.В., зареєстрованим за № 604, придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS] . При цьому, у відзиві наголошується на тому, що відповідно до п. 2.1. вказаного договору купівлі-продажу квартири, квартиру [ADDRESS] було придбано [PERSON] за ціною 300 475,00 грн, що на момент придбання становило еквівалент 59 500 доларів США за офіційним курсом НБУ. Таким чином, відповідач стверджує, що вказана квартира була придбана за кошти отримані від банку за договором кредиту та власні кошти у сумі 2 861 доларів США, що станом на 26.03.2008 становило еквівалент 14 448,05 грн за офіційним Курсом НБУ, який становив 5,05 гривень (2861 х5,05=14448,05), що випливає зі змісту договорів кредиту та купівлі-продажу квартири, та вирахувана яка різниця у цінах вказаних договорів (59500-56639=2861). Також, у відзиві звертається увага на п. 2.2 договору купівлі-продажу квартири, а саме на те, що сума 14 448,00 грн була сплачена [PERSON] із власних коштів, а суму 286 027,00 грн було сплачено за рахунок отриманих від банку кредитних коштів. Відповідач вважає, що враховуючи той факт, що квартиру [ADDRESS] , було придбано частково за кредитні кошти, а частково за особисті кошти - підстави для задоволення позову відсутні. У відзиві вказується, що позовні вимоги банку, незалежно від їх обґрунтованості чи не обґрунтованості, на даний час, в період дії правового режиму військового стану є передчасними, а тому не підлягають задоволенню Крім того, відповідач наголошує, що у спірній квартирі зареєстровано місце проживання його сина - [PERSON] , [INFO] . На думку відповідача, позовні вимоги пред`явлені до малолітнього [PERSON] , [INFO] , є незаконними та необґрунтованими, а тому підлягають відхиленню. Разом з тим, безпосередньо у судовому засіданні 21.03.2024 [PERSON] позовні вимоги визнав, про що повідомив суд усно, а також склав письмову заяву (т. ІІ, а.с. 80). Щодо правової позиції відповідача [PERSON] Відзив на позовну заяву не надійшов. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. Відповідно до наданої довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА, відповідач - [PERSON] , [INFO] , з 30.08.2016 по т.ч. зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 30). Суд направляв на зареєстровану адресу відповідача копію ухвали про відкриття провадження з копіями позовної заяви та доданих до неї документів. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Відповідач кореспонденцію суду не отримала, а лист повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (т. І, а.с. 46). Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, суд 12.02.2024 зробив оголошення для відповідача про розгляд даної справи на офіційному сайті судової влади (т. ІІ, а.с. 66; https://sl.ki.court.gov.ua/sud2609/gromadyanam/111/1556608/). При цьому, суд враховує, що в судовому засіданні 21.03.2024 відповідач [PERSON] повідомив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з початком збройної агресії рф проти України знаходяться за кордоном. На день винесення рішення будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надійшло, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити правову позицію відповідачів щодо предмета спору. Правова позиція Служби у справах дітей та сім`ї щодо розв`язання спору 14.03.2023 до суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву, за підписом начальника служби [PERSON] (т. І, а.с. 42-44), в яких Служба у справах дітей та сім`ї заперечує проти позовних вимог та просить розглянути справу без участі представника служби у справах дітей та сім`ї. У поясненнях, зокрема, зазначається, що малолітній [PERSON] . [INFO] , зареєстрований за місцем реєстрації своїх батьків. Наголошується, що в матеріалах справи немає доказів на підтвердження того, що батьки мають інше житло, крім спірного, а отже, на думку Служби у справах дітей та сім`ї, виселення малолітнього [PERSON] , [INFO] , призведе до порушення його житлових прав. Таким чином, Служба у справах дітей та сім`ї, просить відмовити в задоволенні позовної заяви АТ «Універсал Банк», а при розгляді справи та винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 26.03.2008 між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , було укладено кредитний договір № 002-2008-906 (на придбання майна) /т. І, а.с. 7-9/, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого [PERSON] був наданий кредит в сумі 56 639,00 доларів США, вказана сума дорівнює еквіваленту 286 026,95 грн за курсом НБУ на день укладення договору, строком до 10.03.2038. Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору від 26.03.2008 цільове призначення виданого кредиту - на придбання майна, а саме: однокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.03.2008 між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір іпотеки нерухомого майна (т. ІІ, а.с. 16-18), відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов`язання в іпотеку банку, було передано предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 21,50 кв.м., житловою площею 12,60 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцьким О.Л. перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 127/11047/16-ц від 20.01.2017 щодо стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором № 002-2008-906 від 26.03.2008 у сумі 68 295 доларів США 15 центів, з яких: 2 610,38 доларів США - прострочена заборгованість по сумі кредиту; 52 806 доларів США 54 центи - сума дострокового стягнення кредиту; 12 542 доларів США 88 центів - несплачені відсотки; 335 доларів США 36 центів - підвищені відсотки (т. І, а.с. 13). Зі змісту протоколу проведення електронних торгів № 474078 (т. І, а.с. 16), вбачається, що 13.04.2020 квартира [ADDRESS] була виставлена на торги, але торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів. Оскільки стягувач АТ «Універсал Банк» виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, 13.05.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А. відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 49 Закону України «Про іпотеку», на підставі Акта про реалізацію предмета іпотеки, складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мілоцьким О.Л. 27.04.2020 (ВП № [NUMBER]), видано свідоцтво щодо квартири [ADDRESS] (т. І, а.с.14) Реєстрація права власності на вказану спірну квартиру за АТ «Універсал Банк» підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.05.2020 (т. І, а.с.15). За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА та інформацією з Реєстру територіальної громади м. Києва, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 3 особи (т. І, а.с. 79-80): -[PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 05.06.2008; -[PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 30.08.2016; -[PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 14.11.2013. В матеріалах справи наявна копія письмової вимоги про добровільне виселення та усунення перешкод у здійсненні права власності від 22.07.2022 адресована відповідачам (т. І, а.с. 20-22). За змістом висновку від 10.10.2023, наданого Органом опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (т. І, а.с. 127-128) про виселення малолітнього дитини [PERSON] , [INFO] , викладено наступне: «Органом опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації розглянуто матеріали справи за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про виселення без надання іншого житлового приміщення, відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року, у порядку статті 19 Сімейного кодексу України надаємо висновок органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації. 04.10.2023 р. працівниками служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі-Служба) було здійснено обстеження мов проживання дитини. У квартирі на момент обстеження перебував лише батько - [PERSON] , який повідомив, що в лютому 2022 року, у зв`язку зі збройною агресією, дружина разом з сином виїхали за кордон, де перебувають по теперішній час. Встановлено, що у квартирі за адресою [ADDRESS] створені належні умови для навчання, відпочинку та розвитку дитини, відповідно до віку. Іншого житла, де родина могла б проживати, немає. Провести бесіду з мамою та дитиною не видалось можливим, оскільки на дзвінок ніхто не відповів, тому неможливо з`ясувати думку матері та хлопчика, із зазначеного питання. З пояснень [PERSON] вбачається, що родина зареєстрована проживає за адресою [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про задеклароване/зареєстроване місце проживання осіб. На сьогодні син та його матір проживають за кордоном. Батько повідомив, що спілкується з сином засобами відеозв`язку та отримує від нього фото і відео їхнього перебування за кордоном. [PERSON] влаштований та навчається у навчальному закладі м. Кьольн, Нічеччина, сумує за батьком, домівкою, друзями та гуртками, які відвідував. Питання заслухано 05.10.2023р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації (далі Комісія). Основний документ, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, - Закон України «Про охорону дитинства», частини 1 та 2 статті 18 якого встановлюють, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти-члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Тобто, право дитини на користування житлом, право на користування яким мають її батьки, встановлено законом і є похідним від відповідного права батьків. Право дитини на житло є одним з основних прав, адже без мінімальної забезпеченості житлом і майном нормальне існування дитини просто неможливе. Згідно з частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, [PERSON] зареєстрований в квартирі з 14.11.2013 р. (додається). 13.05.2020 р. було зареєстровано право власності на нерухоме майно на згадану вище квартиру за АТ «Універсал Банк» (міститься в матеріалах, позовної заяви). Частинами 1, 2 та 4 статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо житлових приміщень не допускається. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Відповідно до частини 4 статті 9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частинами 1 та 3 статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Виселення малолітнього [PERSON] , [INFO] , призведе до звуження обсягу існуючих житлових прав дітей та порушення охоронюваних законом інтересів. З огляду на викладене,

Outcome: approved