Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Пограничного Артура Михайловича (повноваження на а.с.4) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.02.2015 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. На даний час такий розмір стягуваних аліментів є замалим для дитини, так як вона подорослішала, в зв`язку з чим потребує більших витрат на харчування, навчання та розвиток, а тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів і визначити їх у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 11.01.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи було вирішено проводи в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Ухвалою від 12.02.2024 справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання було призначено на 07.03.2024. 07.03.2024 у зв`язку з неявкою сторін судове засідання було відкладено на 27.03.2024. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, відзиву не направив, судові повістки з копіями матеріалів позовної заяви, які направлялись за його зареєстрованим місцем проживання повернулися до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER] (зворот а.с.18). На підставі рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області №139/24/15ц від 24.02.2015 винесеного на заміну рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.07.2009 року у справі №2-581/2009, з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітня (а.с.7,8) Відповідно до довідки старости Котюжанівського старостинського округу Мурованокуриловецької селищної ради №9-3 від 05.01.2024, позивач [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] зареєстровані по [ADDRESS] (а.с.19). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга\~статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3\~ст. 181 СК України). Згідно з ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~та п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст статей\~181,\~192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до Постанови Верховного Суду № 61-20737св19 від 05.02.2020, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~статті 192 Сімейного кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). З аналізу норм частини 1 статті 192 СК України вбачається, що перелік обставин, які можуть стати підставою для зміни розміру аліментів, не є вичерпним. При визначенні розміру аліментів за нормами частини 1 статті 182 СК України, суд враховує серед іншого, інші обставини, що мають істотне значення. Так, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень. Дитині [PERSON] , [INFO] , виповнилось 16 років, отже аліменти в розмірі 1000 гривень не відповідають розміру аліментів відповідно до закону, для дитини відповідного віку. Частиною 2\~статті 182\~СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що неповнолітня донька сторін\~ [PERSON] проживає біля матері, розмір аліментів, визначений рішенням суду від 24 лютого 2015 року, вочевидь не може задовольнити потреби дитини та забезпечити її належне харчування, одяг, витрати на освіту і розвиток. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зміна способу стягнення аліментів відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Таким чином, позов слід задовольнити повністю і змінити визначений рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24 лютого 2015 року спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно на стягнення аліментів у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття . Відповідно до роз`яснень викладених у п. 23\~Постанов Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з цим, у цій справі новий розмір аліментів повинний стягуватися з відповідача саме з часу набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір на користь держави має бути стягнутий з відповідача в сумі 1211 грн 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved