Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами в загальному розмірі 197\~304,2 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 2558311431/697065 (далі - Кредитний договір) (копія кредитного договору з додатками додається). Кредитний договір\~підписано електронним\~підписом Позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання Позичальником\~одноразового ідентифікатора\~і був\~надісланий на\~номер мобільного\~телефону Відповідача,\~про що\~свідчить п.\~7\~Кредитного договору,\~адреса,\~реквізити та\~підпис сторін. 19.04.2022 між ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «САПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 19042022-Є (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, a TOB«ФК «САПБ» приймає належні TOB «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається). Згідно п.1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1,2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку N?2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу N?19042022-Є від 19.04.2022 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 21 697,50 грн., з яких: \~ \~ \~ \~5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~16 197,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; \~ \~ \~ \~0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2558311431/697065 в розмірі 21 697,50 грн., з яких: \~ \~ \~ \~5 500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~16 197,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Окрім цього, 01 червня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 00450-06/2021 (далі - Кредитний договір) (копія кредитного договору з додатками додається). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. 18.01.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 18012022 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «АПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1,2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається). Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 18012022 від 18.01.2022 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 31 420,00 грн., з яких: \~ \~ \~ \~10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~21 420,00 грн. сума заборгованості за відсотками; \~ \~ \~ \~0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 00450-06/2021 в розмірі 31 420,00 грн., з яких: \~ \~ \~ \~10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~21 420,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо укладания кредитного договору № 2558311431/441519 27 червня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГОУФІНГОУ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ГОУФІНГОУ») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 2558311431/441519 (далі - Кредитний договір) (копія кредитного договору з додатками додається). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 19.04.2022 між TOB «ГОУФІНГОУ» та ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «САПБ», Позивач) укладено Договір факторингу N? 19042022-Г (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу додається). Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 39 050,00 грн., з яких: \~ \~ \~ \~10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~29 050,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; \~ \~ \~ \~0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором N? 2558311431/441519 в розмірі 39 050,00 грн., з яких: \~ \~ \~ \~10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~29 050,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.? Щодо укладання договору позики № 0673536258. 08 квітня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНАНС» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ІНФІНАНС») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено Договір позики № 0673536258 (далі - Договір позики) (копія договору позики з додатками додається). Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 08 квітня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0673536258 від 08 квітня 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Згідно Договору позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту, Основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов?язані з виконанням цього Договору. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» TA ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу N? 24/11-22/2 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (копія витягу з Договору факторингу додається). Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22/2 від 24.11.2022 (витяг з Реєстру боржників додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 105 136,70 грн., з яких: \~ \~ \~ \~8 519,90 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~96 616,80 грн. - сума заборгованості за відсотками; \~ \~ \~ \~0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 0673536258 в розмірі 105 136,70 грн., з яких: \~ \~ \~ \~8 519,90 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~96 616,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. Представник відповідача адвокат Зозуля Юрій Михайлович подав відзив на позов. У відзиві посилається на те, що Позовні вимоги вважає повністю безпідставними, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах матеріального права та не обґрунтовані належними, достовірними та достатніми доказами у справі виходячи із наступного. Вищевказані договори (копії яких долучені Позивачем до позовної заяви) в розумінні кредитних договорів, поняття, істотні умови та обов`язкову форму яких передбачено вищенаведеними нормами Цивільного кодексу України, Відповідачем із ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (від 16.06.2021№2558311431/697065),ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (від 01.06.2021№00450-06/2021),ТОВ «ГОУФІНГОУ» (від 27.06.2021 №2558311431/441519) та ТОВ «ІНФІНАНС» (від 08.04.2021 №0673536258) ніколи не укладалися. Саме у зв`язку із вищевказаною обставиною, на долучених до позовної заяви копіях зазначених кредитних договорів (як і на додатках та доповненнях і змінах до них) відсутній власноручний підпис Відповідача, як і не накладено на них особистого електронного цифрового підпису (ЕЦП) останнього. Окрім цього, наявні на копіях цих договорів одноразові ідентифікатори у вигляді довільного набору букв латинського алфавіту та цифр самі по собі жодним чином не свідчать про те, що їх згенеровано саме Відповідачем шляхом власноручного накладення електронного цифрового підпису чи електронного одноразового ідентифікатора, оскільки будь-які документальні докази (письмові, аудіо та/чи відео) процесу формування цих ідентифікаторів саме ним з метою електронного підписання саме долучених до позову договорів Позивачем до позовної заяви не долучено. Окрім цього, достовірність копій зазначених договорів не засвідчена не лише у нотаріальному порядку, а навіть представниками позикодавців (ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група»», ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ІНФІНАНС»). Більше того, Позивачем не доведено жодними доказами у справі і самого факту отримання Відповідачем будь-коли будь-яких грошових коштів від ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ІНФІНАНС», оскільки не долучено до позову будь-яких фінансово-бухгалтерських документів (платіжних доручень, банківських виписок, видаткових касових ордерів тощо), які б підтверджували перерахунок кредитодавцями коштів на банківський рахунок Відповідача, або ж видачу йому грошових коштів на руки. Таким чином, в розумінні ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, долучені до позовної заяви копії вищевказаних кредитних договорів та інші матеріали не є належними, достовірними та достатніми доказами наявності кредитних відносин між Позивачем і Відповідачем, та, відповідно, обов`язку останнього щодо сплати будь-яких коштів Позивачу, про що неодноразово наголошував і Верховний суд, зокрема востаннє - у Постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 03.08.2022 у справі №156/268/21. Тому просить \~ \~ \~ \~ у задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення із [PERSON] грошових коштів в сумі 197 304,20 грн. відмовити у повному обсязі. Позивачем надано відповідь на відзив у якій він посилається на те, що Порядок укладення (підписання) договорів передбачає направлення електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Підписуючи Електронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на Договір. Після підписання такими електронними підписами Договору його умови вважаються прийнятими, а Договір позики є укладеним. На підписаний Договір накладається кваліфікована електронна печатка Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір позики зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника, а також направляється Позичальнику на електронну пошту. Також, укладаючи Договори, Позичальник засвідчив, що погоджується, що Електронний підпис з Одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди. У відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договорів. А тому, на його думку, вимоги до укладенні договорів дотримані вимоги ЦПК України та Закону України Про електронні документи та електронний документообіг», і слід врахувати, що в силу вимог ст. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо первинних документів бухгалтерського обліку за вищевказаним договором та підтвердження перерахування кредитних коштів, слід зазначити наступне, інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця (Позикодавця), тому, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеним Кредитними договорами щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 ПОЛОЖЕННЯ про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Згідно з абз, 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься також і в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.1995 р. №88. У п. 2.1 зазначеного Положення вказано, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Також, враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ №705 від 05.11.2014р. «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів». У відповідності до умов договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно Позичальником при укладанні договору. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по вищевказаних кредитних справ, які були передані первісними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених Договорів Факторингу. З метою надання, вичерпної інформації по справі, Позивач, звернувся до ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», ТОВ «ІНФІНАНС» ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» з відповідним електронним запитом, про надання інформації щодо надання додаткових доказів, а саме детальний розрахунок заборгованості та доказів що підтверджують надання (перерахування) коштів [PERSON] за укладеними кредитними договорами. Станом на сьогоднішній день ТОВ «ФК «ЄАПБ» від ТОВ «КУ «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА», ТОВ «ІНФІНАНС», ТОВ «ГОУФІНГОУ», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» отримано відповідь на електронний запит, які Позивач просить долучити до матеріалів справи, а саме: - Розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 2558311431/697065 від 16.06.2021 - Розрахунок заборгованості за кредитним договором Договір позики № 0673536258 від 08.04.2021 - Інформаційна довідка про \~ \~ \~ \~здійснення перерахування коштів Відповідачу за Кредитним договором Договір позики № 0673536258 від 08.04.2021. - Розрахунок заборгованості за кредитним договором Кредитний договір №2558311431/441519 від 27.06.2021. - Інформаційна довідка про \~ \~ \~ \~здійснення перерахування коштів Відповідачу за Кредитним договором Кредитний договір № 2558311431/441519 від 27.06.2021. Повідомляємо, що станом на сьогоднішній день від ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» детальний розрахунок заборгованості та підтвердження перерахування за кредитним договором № 00450-06/2021 від 01.06.2021 не отримано. Водночас, зазначаємо, що після надходження запитуваних доказів, Позивачем НЕВІДКЛАДНО буде направлено отримані докази до суду, шляхом подання клопотання про долучення доказів. Отже підсумовуючи вищевикладене повідомляємо, відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Відповідно до вимог статті 1076 Цивільного кодексу України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. До того ж, виписки по рахунку мають конфіденційну інформацію і її поширення є порушенням законодавства відповідно до Закону України від 01.06.10 р № 2297-VI «Про захист персональних даних». Відповідач, як власник карткового рахунку на який було перераховано кредитні кошти може, власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів за вищевказаними кредитними договорами Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Відповідач у Відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог в повному обсязі - є не обґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив у якому посилається на те, що Позивачем вкотре не наведено жодного обґрунтованого аргументу, як і не додано до справи жодного належного і допустимого документального доказу, які б спростували наведені у його відзиві та даному запереченні факти щодо відсутності у Відповідача будь-яких невиконаних кредитних зобов`язань перед Позивачем та/чи юридичними особами, із якими останнім укладено договори факторингу. Фактично, відповідь на відзив представником Позивача зведено до акцентування норм Цивільного кодексу України і Законів України «Про електронну комерцію» та «Про електронні документи та електронний документообіг», які регламентують порядок укладення договорів (у т.ч. кредитних) у електронній формі. Позивачем по даний час не представлено суду оригіналів чи належним чином завірених копій жодного із кредитних договорів, буцім-то укладених Відповідачем із ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (від 16.06.2021 \~ \~ \~ \~№2558311431/697065), ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» (від 01.06.2021 \~ \~ \~ \~№00450-06/2021), ТОВ «ГОУФІНГОУ» (від 27.06.2021 №2558311431/441519) та ТОВ «ІНФІНАНС» (від 08.04.2021 №0673536258), як і паспортів передбачених ними кредитів, заявок-анкет Відповідача на отримання кредитів та/чи акцептів оферти щодо укладення кредитних договорів. Тому, долучені до позовної заяви роздруківки кредитних договорів, змін та/чи додатків до них, а також паспортів передбачених ними кредитів, заявок- анкет на отримання кредитів та/чи акцептів оферти щодо укладення кредитних договорів не є допустимими і достовірними доказами у справі,оскільки вони: а) \~ \~ \~ \~не містять особистого підпису (письмового, електронного, цифрового тощо) Відповідача (як і уповноважених представників первинних кредиторів); б) \~ \~ \~ \~не завірені у встановленому законодавством порядку (нотаріально або ж уповноваженими представниками первинних кредиторів). 2) \~ \~ \~ \~про те, що «для укладення вищевказаних договорів в електронному вигляді дані вносились шляхом заповнення відповідних форм на сайтах товариств (первинних кредиторів) Відповідачем власноруч». Однак, Позивачем по даний час не надано суду будь-яких письмових, відео, фото та/чи інших доказів процесу власноручного внесення Відповідачем яких- небудь даних на інтернет-сайтах первинних кредиторів. Більше того, Позивачем навіть не надано суду будь-яких доказів наявності на вищевказаних інтернет-сайтах зареєстрованих на Позивача електронних кабінетів. 3) \~ \~ \~ \~ про те, що «у відповідності до умов кожного з договорів, їх підписання здійснювалось електронним підписом Відповідача, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Відповідачем при укладанні договорів. Однак, Позивачем по даний час не надано суду жодного письмового (до прикладу, довідки оператора мобільного зв`язку) та/чи іншого доказу факту надсилання одноразових ідентифікаторів саме на особистий телефонний номер Відповідача, а також саме тих одноразових ідентифікаторів, які зазначені у кредитних договорах. Так, представник Позивача у своїй відповіді на відзив зазначає, що «Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак, Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких». Беззаперечним доказом того факту, що Відповідачем на належні йому банківські рахунки ніколи не отримувались кошти за вищевказаними кредитними договорами свідчить той факт, що у самих кредитних договорах не вказано номери належних Відповідачу банківських рахунків. Натомість, зазначені у них номери платіжних банківських карток 5167-91хх-хххх-4934, 5168-74хх-хххх-0183 та 5168-74хх- хххх-0870 не надають можливості ідентифікувати конкретного користувача даними платіжними картками внаслідок неповноти зазначених у них номерів. Відповідно, долучені представником Позивача до відповіді на відзив копії сформованої у сервісі онлайн платежів «IPay.ua» квитанції за сплату №85727317 від 08.04.2021, а також інформаційної довідки ТОВ «Платежі онлайн» №549/06 від 26.06.2023не є належними та достовірними доказами у справі, так як у них не зазначено ні призначення платежу, ні прізвища, імені і по-батькові та/чи індивідуального податкового номера отримувача коштів, як і не вказано конкретного (повного) номера банківської карти та/чи номера банківського рахунку (IBAN) отримувача коштів. Оскільки Позивачем не долучено до позовних матеріалів жодних доказів, який б підтверджували факт отримання Відповідачем коштів, у т.ч. - на умовах кредиту, то наведені Позивачем обгрунтування наявності кредитної заборгованості, не підтверджені достатніми належними і достовірними доказами у справі, не можна розцінювати як факт наявності кредитної заборгованості, та, відповідно обов`язку Відповідача щодо її повернення. Більше того, всупереч вищенаведеним вимогам ч.3 ст.12 ЦПК України. Позивач перекладає обов`язок доказування спірного факту отримання Відповідачем кредитних коштів на сторону Відповідача, що неприпустимо. В судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену у відзиві та у запереченні відповіді на відзив. Представник позивача у судові засідання не з`явився, подав заяву здійснювати розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази та подані процесуальні документи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач на підставі договорів факторингу просить стягнути із відповідача грошові кошти по невиконаних зобов`язаннях по: - \~ \~ \~ \~Договору позики № 0673536258 від 08.04.2021 відповідно до якого 08 квітня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНФІНАНС» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ІНФІНАНС») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено Договір позики № 0673536258 (далі - Договір позики), який підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 08 квітня 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0673536258 від 08 квітня 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису Позичальника; - \~ \~ \~ \~Кредитному договорі № 00450-06/2021 від 01.06.2021 відповідно до якого 01 червня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 00450-06/2021 (далі - Кредитний договір) який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін; - \~ \~ \~ \~Кредитному договорі № 2558311431/441519 від 27.06.2021 року відповідно до якого 7 червня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГОУФІНГОУ» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ГОУФІНГОУ») та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір № 2558311431/441519 (далі - Кредитний договір), який підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін; За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 3 Закону України «Про електронукомерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозицїї в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз 'яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Також, відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов 'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З матеріалів справи вбачається, що представником відповідача заперечується факт укладення електронних договорів позики відповідачем шляхом накладення шляхом власноручного накладення електронного цифрового підпису чи електронного одноразового ідентифікатора. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами ». З матеріалів справи вбачається, що договір про надання фінансового кредиту № 00450-08/2021 підписаний відповідачем електронним цифровим підписом за допомогою комбінація цифр і літер; договір про надання фінансового кредиту № 00450-06/2021 підписаний відповідачем електронним цифровим підписом за допомогою комбінація цифр і літер; договір про надання фінансового кредиту № 2558311431/441519 підписаний відповідачем електронним цифровим підписом за допомогою комбінація цифр і літер (а.с.10,25,38). У всіх договорах зазначено особисті дані відповідача - ПІП, ІПН, ID-картка, адреса проживання, номер телефону, рахунок позичальника. Заперечуючи обставини укладення вказаних договорів представник відповідача посилається на те, що такі договори відповідачем не укладалися і не підписувалися. Відповідно до положень частини 1 статті 4 ЦПК України,частини 1 статті 16 ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Разом з тим, позивачем не заявлено зустрічний позов про визнання недійсними вказаних кредитних договорів, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити доводи відповідача про те, що вказані договори ним не підписані. Тому, оскільки вимоги про визнання вказаних договорів недійсними позивачем не заявлені, суд приходить до висновку про те, що такі укладалися відповідачем, а тому доводи представника відповідача про те, що у відповідача не виникає зобов`язань по поверненню коштів за вказаними кредитними договорами є безпідставними. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна привести ті особливості, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім того, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є вимоги, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення мають або інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частини другої, четвертої статті 77 ЦПК України ). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або наявність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Для встановлення дійсних фактичних речей сторони повинні надати суду належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які підлягають оцінці суду. Належними є докази, які відповідають відносно предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження своїх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України ). Обставини справ, які за законом мають підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України ). Відповідно до статті 79 ЦПК України докази мають бути достовірними, тобто такими, на підставі яких можна встановити дійсні фактичні справи. Згідно зі статтею 81 ЦПК України достатніми є докази, які у вашій сукупності дають можливість дійти висновку про наявність або наявність наявних справ, які входять до предмета доказування. Питання про належність доказів для встановлення об`єктів, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що обґрунтовується на загальному, повному, об`єктивному та зовнішньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду попередньо встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказів у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини першої третьої статті 89 ЦПК України ). Як вбачається із матеріалів справи, позивач обґрунтовує розмір заборгованості по всіх трьох кредитних договорах долученими до справи витягами з реєстрів боржників по укладених договорах уступки права вимоги та розрахунком заборгованості, які складають: -за кредитним договором № 00450-06/2021 в розмірі 31 420,00 грн., з яких: \~ \~ \~ \~10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~21 420,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за кредитним договором № 2558311431/441519 в розмірі 39 050,00 грн., з яких: \~ \~ \~ \~10 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~29 050,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; -за договором позики № 0673536258 в розмірі 105 136,70 грн., з яких: \~ \~ \~ \~8 519,90 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; \~ \~ \~ \~96 616,80 грн. - сума заборгованості за відсотками. З долучених позивачем договорів вбачається, що позичальник отримував кошти при наданні кредиту на рахунок позивальника № 5168-74хх-хххх-0870. В той же час представник відповідача заперечує факт приналежності такого рахунку у відповідача, а також з врахуванням відсутності повної інформації про номер картки, не може отримати дані із вказаного рахунку. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Позивач посилається у якості доказів наявності заборгованості на витяги з реєстрів боржників, отримані під час відступлення права вимоги та розрахунки боргу. Однак такі реєстри та розрахунки, самі собою, не є належним доказом, що підтверджує наявність та розмір боргу, оскільки не містять даних про видачу та отримання кредитних коштів, або за яким банківським рахунком зроблено цей витяг. Таким чином, подані позивачем докази щодо заборгованості, не є підтвердженням виконаних банківських операцій. Суд позбавлений можливості перевірити чи виникла зазначена заборгованість саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору. З поданих до суду доказів неможливо встановити взагалі факт укладення кредитного договору беззаперечно із відповідачем. Згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5 до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і у податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. Отже, надані позивачем витяги з реєстрів боржників та розрахунки боргу не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, оскільки позивачем не доведено отримання кредитних коштів, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаними кредитними договорами. З огляду на наведене суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог. Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст.144 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed