Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

06 листопада 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , згідно якої просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 84,0 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м., укладений 18 вересня 1998 року на Павлоградській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON] і зареєстрований Павлоградською товарною біржею за №9/16-НД. Стислий виклад позиції позивача. Позовна заява мотивована тим, що 18 вересня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 84,0 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1 га. Даний договір був зареєстрований Павлоградською товарною біржею за реєстраційним № 9/16-НД, та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав. Після звернення до нотаріуса з питанням про оформлення договору дарування позивачці було повідомлено, що ця угода є недійсною, оскільки при її укладенні не було дотримано обов`язкової нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду відкрито спрощене провадження, справу призначено до розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності, та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 18 вересня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 84,0 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав станом на 29.01.2024 року, право власності на житловий будинок, загальною площею 84,0 кв.м., житловою площею 65,2 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі технічного паспорта, серія номер: ТІ01:7873-2385-6715-9168, виданий 03.07.2023 видавник: ЄДЕССБ, договору купівлі-продажу, серія та номер: №9/16-НД, вданий 18.09.1998, видавник: Павлоградська товарна біржа. Відповідно до ст. 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Проте спеціальною нормою ч. 2 та ч. 4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами по вищезазначеній угоді було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов, та вказаний правочин повністю виконаний сторонами. На момент укладення угоди законодавством не було заборонено укладати та реєструвати договори міни нерухомості на біржах. На даний час згідно чинного законодавства угоди щодо міни нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу, зареєстрованого 18.09.1998 року Павлоградською товарною біржею за № 9/16-НД. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: approved