Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

23 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Позовна заява\~мотивована тим,\~що з\~24\~вересня 2005\~року по\~29\~червня 2023\~року сторони\~перебували у\~зареєстрованому шлюбі,\~та мають\~спільну доньку\~ [PERSON] , [INFO] . Починаючи з грудня 2022 року сторони проживають окремо, позивач самостійно утримує дитину. Судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.04.2023, стягнено з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Позивачу належить на праві власності домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має накопичення грошових коштів на рахунку АТ «Перший Український Міжнародний Банк АТ «ПУМБ». Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив суд визначити місце проживання доньки разом з ним. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання позову. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що з 24.09.2005 по 29.06.2023 сторони перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 608, та рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.06.2023. [PERSON] та\~ [PERSON] мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що встановлено свідоцтвом про народження, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 990. Судовим наказом\~Центрально-Міського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~від 28.04.2023,\~стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~її заробітку\~(доходу),\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~та не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з 04.04.2023\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття.\~ \~ \~ \~ \~ Згідно акту\~обстеження умов\~проживання від\~20.10.2023\~Служби у\~справах дітей\~виконавчого комітету\~Центрально-Міської\~районної у\~місті ради,\~проведено обстеження\~умов проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та встановлено,\~що умови\~проживання задовільні,\~за вказаною\~адресою проживає [PERSON] , на момент перевірки дитина [PERSON] перебувала у м. Чернівцях. Актом квартального комітету № 77 від 04.04.2023 встановлено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , зі своєю донькою [PERSON] з грудня 2022 року по теперішній час. Мати дитини [PERSON] разом з ними не мешкає. [PERSON] належить на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Криворізького бюро технічної інвентаризації» від 28.05.2011. Стаття 161 СК України\~передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Вирішуючи спір щодо визначення місця проживання дитини, суди мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповіднийправовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ст. 161 СК України\~випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Листом виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 15.03.2024 встановлено, що 20.10.2023 під час обстеження працівниками служби у справах дітей виконкому районної у місті ради житла за адресою: [ADDRESS] , малолітньої [PERSON] вдома не було, оскільки дитина разом з бабою [PERSON] тимчасово проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пояснень наданих в електронному вигляді матір`ю дитини, [PERSON] , вона проживає у Республіці Польща та, за усною домовленістю з колишнім чоловіком, підтримує зв`язок з донькою, не заперечує проти визначення місця проживання дитини за її згодою, разом з батьком. Виконком районної у місті ради немає законних підстав для надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, через відсутність спору між батьками, оскільки вони дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина. Отже, як встановлено судом, відповідачка не заперечує щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на норми, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, в межах наданих та досліджених судом доказів суд вважає, що заявлені вимоги позивача не відповідають матеріалам справи та дійсним обставинам справи. Між сторонами відсутній предмет спору, зокрема мати дитини не заперечує проти її проживання разом з батьком, однак як встановлено судом з письмових матеріалів справи дитина проживає разом з бабусею в м. Чернівцях, тоді як позивач мешкає в м. Кривому Розі. Також судом враховано, що виконком районної у місті ради немає законних підтавав для надання висновку органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , через відсутність спору між батьками. Таким чином, суд дійшов висновку, що у порушення статті 81\~ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обов`язку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову, що зумовлює необхідність визнання позовних вимог недоведеними із постановленням рішення про відмову у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed