Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

04.09.2023 року позивачка звернулася до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 року у задоволенні позову було відмовлено. 21.02.2022 року від представника відповідача по справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у вищевказаній цивільній справі. Заява була направлена до суду та сторонам за допомогою поштового зв`язку 13.02.2024 року. У своїй заяві представник зазначив наступне. 08.02.2024 року перед судовими дебатами стороною відповідача була зроблена заява в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що нею будуть подаватися докази понесення витрат на правову допомогу. Через те, що сторона відповідача не могла обрахувати та сплатити витрати на правову допомогу до ухвалення судового рішення, просив стягнути з позивача витрати відповідача на правову допомогу в сумі 9460 грн. в порядку передбаченому ст. 246 ЦПК України. До заяви додано копію договору про надання правової допомоги № 179 від 14.09.2023 року, укладений між відповідачем та адвокатом, додаткова угода до цього договору від тієї ж дати, акт прийому-передачі виконаних робіт за цим договором від 12.02.2024 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру про прийняття від [PERSON] оплати правової допомоги. Від позивача 19.03.2024 року надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, в якій позивач просила зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню до 2000 грн. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Заява, відповідно до ст. 270 ЦПК України розглянута за відсутності сторін по справі. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши питання поставлене у заяві суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. У ст. 137 ЦПК України зазначено наступне. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Представник відповідача надав копію акту прийому-передачі виконаних робіт в якому зазначено, що клієнту надавались наступні послуги: консультація з правових питань, вивчення позовної заяви, доказів вартістю 730 грн., огляд судової практики, визначення правової позиції, підготовка відзиву на позов та направлення сторонам вартістю 2920 грн., підготовка та участь в судових засіданнях з врахуванням прибуття до м. Первомайська з м. Южноукраїнська: 06.12.2023 року 1460 грн. х 1 год. = 1460 грн.; 26.01.2023 року 1460 грн. х 2 год. = 2920 грн.; 08.02.2024 року 1460 грн х 1 год = 1460 грн. Загальна сума витрат складає 9460 грн. Суд погоджується, що наведені у розрахунку витрати дійсно пов`язані з розглядом справи, але вважає, що їх розмір витрат не є пропорційним до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін. Так, судом вирішувалось питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини, і за наслідками розгляду суд дійшов висновку, що встановлені обставини поведінки батька по відношенню до дитини не є такими, що дають підстави для позбавлення його батьківських прав, але все ж таки судом встановлено факти неналежного відношення батька до своїх обов`язків з виховання та забезпечення потреб дитини. Крім того з матеріалів справи вбачається, що з батька на користь матері стягуються аліменти на утримання дитини. Сума аліментів з січня 2023 року складає 1416,5 грн. на місяць, а тому стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу в сумі 9460 грн., що відповідає сумі аліментів за 6 місяців, може суттєво обмежити права дитини на утримання з боку батька. З огляду на наведене, суд вважає, що слід задовольнити заяву частково, та зменшити суму витрат на правову допомогу що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача до 2000 грн.

Outcome: partial