Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Баталін Сергій Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що 20.12.2021 Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №29639, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» грошових коштів у сумі 8230,00 грн. Позивачу про наявність вищевикладених обставин щодо відкритого виконавчого провадження стало відомо після зняття коштів за червень 6318,61 грн та за липень 3234,39 грн, чим було завдано Позивачу матеріальну шкоду. Оскільки Позивач не отримував від Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» жодних усних, письмових вимог про повернення кредитних коштів і про факт передачі права вимоги Позивач не був повідомлений належним чином, договір на підставі якого вчинений виконавчий напис не був нотаріально посвідчений, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 20.12.2021 Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №29639, про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», заборгованості в розмірі 8320,00 грн. У позовній заяві містяться матеріали, на підставі яких було видано виконавчий напис №29639 від 20.12.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Представник відповідача, треті особи у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомили, клопотань, відповідач відзиву, не надали. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Суд встановив, що 20.12.2021 Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №29639, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», заборгованості в розмірі 8230,00 грн, що складається з: 6000,00 грн - прострочений основний борг; 1680,00 грн - прострочені проценти; 550,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню - 8230,00 грн. Стягнення заборгованості проводилося за період з 27.11.2019 по 01.12.2021. У той же час матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» за вказаним договором. Відповідно до копії постанови від 12.01.2022, Приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису №26639, виданого 20.12.2021 Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», грошових коштів у сумі 8230,00 грн. Також, 16.05.2023 Приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Баталіним Сергієм Сергійовичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та ін. доходи боржника, на суму заборгованості в розмірі 9553,00 грн, яка складається з : 8230 грн - заборгованість за виконавчим документом; 823 грн - основна винагорода приватного виконавця; 500,00 грн - витрати виконавчого провадження, за якою з банківської картки позивача було знято кошти за червень 6318,61 грн та за липень 3234,39 грн, чим було завдано Позивачу матеріальну шкоду. Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що вказана у виконавчому написі заборгованість на момент його вчинення була спірною, тому відсутні підстави для вчинення такого напису. Також зазначив, що він не був повідомлений відповідачем про наявність такого боргу. Вирішуючи питання щодо наявності безспірності боргу, суд зазначає таке. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за поданими стягувачем документами, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 липня 2017 року в справі №6-887цс17 та Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2018 року в справі №207/1587/16 (провадження №14-12559св18). З копії заявки до договору №13.11.2019-100000005 від 13.11.2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] вбачається, що сума кредиту становить 6000,00 грн та надана строком на 14 днів, сума кредиту та проценти сплачуються до 26.11.2019 включно. Водночас з тексту спірного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводилося за період з 27.11.2019 по 01.12.2021. Отже стягнення відбулося поза межами графіку повернення заборгованості. Також, згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору, сума кредиту становить 6000,00 грн, сума нарахованих процентів - 1680,00 грн, разом до оплати - 7680 грн. Відтак сума заборгованості, що підлягає сплаті за весь період користування становить 7680 грн, однак за виконавчим написом така сума становить 8230,00 грн, а за постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та ін. доходи боржника сума заборгованості становить 9553,00 грн, що стягнута за червень 6318,61 грн та за липень 3234,39 грн, зокрема, сума, чим було завдано Позивачу матеріальну шкоду. Зафіксована в заявці сума та яка підлягала сплаті, є значно меншою за суму, яка зазначена у виконавчому написі та постанові приватного виконавця від 16.05.2023. Указані відомості свідчать про відсутність безспірності боргу позивача. Крім того відсутні докази направлення [PERSON] вимоги про виконання зобов`язання, а також отримання останньою такої вимоги. Щодо відсутності нотаріального посвідчення договору, на підставі якого вчиняється виконавчий напис нотаріусом, суд зазначає таке. За п. 5.1. та п. 5.2. п. 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5, виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Водночас, під час вчинення виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 , №1172, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001, з урахуванням Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних документів має наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Так за п. 1 вказаного Переліку, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів), проте матеріали справи не підтверджують указаної обставини. Отже подані відповідачем нотаріусу документи не відповідали вимогам, необхідним для вчинення виконавчого напису. Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд керувався вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із квитанції 32528798800007501487 від 09.08.2023 позивач при подачі позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі.

Outcome: approved