Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

21.02.2024 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалася на те, що 18.01.2017 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про що складений відповідний актовий запис №30. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося, головні причини цього протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взагалі на життя. Стосунки поступово погіршувалися і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з серпня 2022року. Подальше існування формального шлюбу буде суперечити її інтересам. З урахуванням фактичного припинення сімейних відносин та відсутності жодних обставин примирення за цей час, вважає, що вжиття заходів примирення з боку суду не є доцільним. Спору щодо розподілу спільного майна не має. Прохала розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 18.01.2017 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №30. 21.02.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 18.03.2024 року. Позивач в підготовче засідання не з`явилася, згідно позову прохала проводити розгляд справи у її відсутність. Відповідач в підготовче засідання також не з`явився, 18.03.2024 року подав заяву про визнання позову, прохав справу розглянути без його участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 18.01.2017 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №30, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.01.2017 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серії [NUMBER] від 27.06.2017 року та серії [NUMBER] від 12.06.2020 року Позивач наполягає на тому, що спільне життя між ними не склалося, головні причини цього протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взагалі на життя. Стосунки поступово погіршувалися і вони втратили один до одного почуття любові та поваги, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, жодних стосунків не підтримують. Відповідач визнав вказані обставини, не заперечував проти задоволення позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 18.01.2017 року, мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними має бути розірваний. Позивач не заявляла клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, тому суд залишає позивачу прізвище після розірвання шлюбу - « [PERSON] ». Крім того, відповідно ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved