Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Представник позивача звернулася до Миронівського районного суду з позовом, у якому з врахуванням уточнення (а.с. 225) просив суд стягнути із [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитну заборгованість у розмірі 5\~761 гривні 85 копійок. Позов обґрунтовано тим, що в порушення умов кредитного договору спадкодавець відповідачів [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за ними, не сплатив заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку із чим на підставі ст. ст. 509, 526, 530, 536, 610, 611, 625, 626, 1050, 1055 Цивільного кодексу України просив суд захистити інтереси позивача. Законний представник відповідачів будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання на нього не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не надав, відзиву не надіслав, а тому у відповідності до ч. 10 ст. 130 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, за наявними у ній матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Під час розгляду справи судом встановлено, що 24 липня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, на виконання умов якого фінансова установа надала відповідачу споживчий кредит в розмірі 6 500 гривень. У відповідності до умов кредитного договору кредит відповідачу було надано на поворотній основі. В порушення взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, відповідач допустив прострочення погашення кредиту, у зв`язку із чим станом на 09 серпня 2022 року виникла заборгованість по сплаті тіла кредиту в розмірі 5\~761 гривні 85 копійок. Існування цієї заборгованості підтверджується випискою за договором за період із 24 липня 2008 по 08 лютого 2002 років (а.с. 19-25), та розрахунком заборгованості (а.с. 8-18). У відповідності до правових позицій викладених у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року №910/10254/18 та від 30 серпня 2019 року №353/614/15 зазначені докази підтверджують факт передачі кредитних коштів відповідачу та розміру його заборгованості перед позивачем. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , проте його спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які разом із правами померлого також і успадкували його обов`язки, у тому числі за вищезазначеним кредитним договором. Зважаючи на принцип змагальності сторін, передбачений ст. 12 ЦПК України та передбачений ч. 1 ст. 81 ЦПК України обов`язок відповідача надати докази, які спростовують доводи позивача щодо наявності заборгованості, за умов відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості дійти висновку про відсутність порушення відповідачем зазначених умов кредитного договору, як наслідок суд приходить до висновку про наявність порушення цих умов та наявність цієї заборгованості. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України. Відповідач умови кредитного договору не виконали, а тому суд вважає, що з відповідачів підлягає до стягнення заявлена позивачем сума заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається із виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, позивач 02 червня 2022 року сплатив судовий збір за пред`явлення позову в розмірі 2\~451 гривню 00 копійок, які у відповідності до норми ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 14, 525, 526, 527, 530, 610 - 612, 629, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved