Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 69,3 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., із господарськими спорудами:, а2 - веранда, Б - літня кухня, 62 - веранда, в - погріб, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок номер [ADDRESS] . 21.12.2023 позивач звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на вказаний будинок, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю у нього документу, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Позивач не має можливості оформити свої спадкові права на житловий будинок, що стало підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, витребувано матеріали спадкової справи, заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] .2009. 31.01.2024 до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи № 545/2009, заведена до майна померлої [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача адвокат Григоришина В.В. подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як визначено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 3, 4 статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 3. Батьками [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , 14.03.1995 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все майно, де б воно не знаходилося і в чім воно не заключалось, а також все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право заповідає [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] в рівних долях кожному. [PERSON] свідомо пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, на спадщину за заповітом та за законом не претендує, про що вказано у заяві від 22.09.2009, яка міститься у спадковій справі № 545/2009. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Територіальним відділом агенства запису акитів громадянського стану Красноярського краю по району Талнах м. Норильська, серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] спадщину не прийняв. [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету Гришковецької селищної ради №24 від 15.02.2023 та рішення 35 сесії восьмого скликання № 628 від 11.05.2023, що підтверджується Довідкою №172 від 14.11.2023, виданою виконкомом Гришковепької селищної ради. Відповідно до довідки № 223 від 14.12.2023, виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації, станом на 31.12.2012 відповідно до даних інвентаризаційно-реєстраційних справ технічного архіву МБТІ на житловий будинок [ADDRESS] , право приватної власності не зареєстровано. Довідкою № 169 від 14.11.2023, виданою Старосолотвинськимстаростинським округом Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, підтверджується, що згідно погосподарської книги № 2 за 2006 2010 роки головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] була померла [PERSON] . Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційна справа № 2377, будинок побудований у 1910. Позивач 21.12.2023 звернувся до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Денисенко Г.А. від 21.12.2023 за № 1210/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] , у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавиці на житловий будинок номер [ADDRESS] . Аналізуючи наведені нормативні акти, слід дійти висновку, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинки На час завершення будівництва будинку, а це 1910, чинним законодавством не передбачалося, що особа набуває права власності на будинок після державної реєстрації такого права. Матеріалами спадкової справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] , що як наслідок до позивача переходять всі майнові та окремі особисті немайнові права та обов`язки спадкодавця, при цьому у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який застосовується у разі існування перешкод для оформлення спадкових прав та враховуючи відмову нотаріуса у видачі позивачу свідоцтвапро право на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. V. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки спір виник не з протиправних дій відповідача, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: approved