Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Представник позивача Новікова І.С.,яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до довідки, яка видана Керецьківською сільською радою Хустського району в житловому будинку [ADDRESS] змінено і присвоєно №573. Зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна за №346869339 від 18 вересня 2023 року наявна заборона (архівний запис), зараєстрована 09 жовтня 2006 року Свалявською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 14 листопада 1978 року Свалявське відділення Держбанку та на підставі повідомлення б/н від 04 грудня 1990 року Свалявське відділення Ощадбанку. Однак, відповідно до листа з АТ «Ощадбанк» жодної інформації про невиконані зобов`язання [PERSON] немає, а тому подальше існування заборони є недоцільним. В зв"язку з вищевикладеним просить скасувати запис про вчинене обтяження у виді заборони на нерухоме майно (архівний запис №3979786LVOV33) у Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, встановлений 29 вересня 2006 року, за реєстраційним № 3806859 Свалявською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 14 листопада 1978 року Свалявським відділенням Держбанку, щодо невизначеного майна, яке належить [PERSON] (номер запису про обтяження 29747179) та скасувати запис про вчинене обтяження у виді заборони на нерухоме майно (архівний запис №4000280LVOV33) у Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, встановлений 09 жовтня 2006 року, за реєстраційним №3853398 Свалявською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від04 грудня 1990 року Свалявським відділенням Ощадбанку, щодо невизначеного майна, яке належить [PERSON] (номер запису про обтяження 29747200). Представником відповідача подано відзив на позов, представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити, так як такий подано до неналежного відповідача або закрити провадження справі у зв`язку з відсутністю предмета позову. Посилається на те, що відповідно до наявної в банка інформації вбачається відсутність обтяження, накладеного на майно позивачки. Крім того, вказує, що заборону, яку просить скасувати позивачка, накладено на підставі заяви Свалявського відділу Ощадбанку від 12.07.1988 року. Однак, АТ «Державний ощадний банк України» є правонаступником прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, який створено 31.12.1991 року, і не являється правонаступником Ощадного банку СРСР, який існував до 1991 року (а.с.42 -52). Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2024 року клопотання представника позивача про заміну відповідача задоволено та змінено відповідача на належного відповідача акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (а.с. 36). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить задовольнити (а.с. 56). Представник АТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не з"явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 жовтня 2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.10.2005 року (а.с. 5,6). Згідно довідки № 1080/02-06 від 04 жовтня 2023 року, яка видана Керецьківською сільською радою Хустського району в житловому будинку [ADDRESS] змінено і присвоєно номер с.Березники,573 (а.с.8). Згідно повідомлення керуючого відділення №10006/0104 АТ «Ощадбанк» від 22 вересня 2023 року за № 81, інформація щодо невиконаних зобов`язань за [PERSON] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] перед АТ "Ощадбанк" відсутня (а.с. 7). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта за №346879339 від 18.09.2023 є обтяження у виді заборони на нерухоме майно (архівний запис № 3979786LVOV33) встановлений 29 вересня 2006 року, за реєстраційним № 3806859 Свалявською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 14 листопада 1978 року Свалявським відділенням Держбанку, щодо невизначеного майна, яке належить [PERSON] (номер запису про обтяження 29747179) та (архівний запис №4000280LVOV33), встановлений 09 жовтня 2006 року, за реєстраційним № 3853398 Свалявською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н від 04 грудня 1990 року Свалявським відділенням Ощадбанку, щодо невизначеного майна, яке належить [PERSON] (номер запису про обтяження 29747200) (а.с.10,11). Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Суд враховує, що зняття арешту з майна позивача не порушує прав інших осіб, не суперечить вимогам діючого законодавства, Конституції України, бере до уваги, що позивач позбавлений можливості вчинити правочини щодо майна, зважає, що позивачем доведені обставини на які він посилається в позовній заяві належними та допустимими доказами. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» - накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 - нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Згідно ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право. Щодо посилання представника відповідача про неналежність АТ «Ощадбанк» судом встановлено наступне. Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 року № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилання їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 зазначеної Постанови передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. За приписами ст. 22 Закону СРСР №1305-1 від 06.03.1990р. "Про власність в СРСР" у власності союзної республіки (тобто, Української РСР) перебувають майно органів влади і управління союзної республіки, культурні та історичні цінності народів союзної республіки, кошти республіканського бюджету, республіканські банки, республіканські страхові, резервні та інші фонди, а також підприємства і народногосподарські комплекси, вищі навчальні заклади республіканського значення, об`єкти соціально-культурної сфери та інше майно, що забезпечує суверенітет, господарську самостійність республіки, її економічний і соціальний розвиток. З часу прийняття Українською РСР Закону України "Про власність" № 885-XII, тобто з 26 березня 1991 року, у статті 34 такого Закону було визначено об`єкти права загальнодержавної (республіканської) власності. Згідно ст. 34 ЗУ "Про власність" загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля, майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, внутрішніх військ і Державної прикордонної служби України; оборонні об`єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв`язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток. Відповідно до пункту 2 Постанови ВРУ від 20.03.1991р. "Про порядок введення в дію Закону України "Про банки і банківську діяльність" було оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку "Укрпромбудбанк", Український Республіканський Банк Ощадного банку СРСР, Український республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР з їх мережею, обчислювальним центрами, усіма активами, пасивами. Наказом Українського Республіканського банку від 02.01.1992 року за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31.12.1991 року за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України). Із статуту Державного спеціалізованого комерційного Ощадного банку України, зареєстрованого НБУ 31 грудня 1991 року відомо, що Державний спеціалізований комерційний Ощадбанк України (Ощадбанк України), створений відповідно до Закону України від 20 березня 1991 року «Про банки та банківську діяльність» і входить в банківську систему України. Постановою КМУ від 21.05.1999 року за № 876 "Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України" на виконання розпорядження Президента України від 20.05.1999 року №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство „Державний ощадний банк України". Установлено, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку. 02 червня 2011 року внесено зміни до Статуту Банку, якими слово «відкрите» змінено на «публічне». Постановою КМУ від 5 червня 2019 р. № 568 «Питання акціонерного товариства Державний ощадний банк України» затверджено статут такого банку, згідно якого цей банк є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, зареєстрованого Національним банком 31 грудня 1991 р. за № 4. З вищевикладеного вбачається, що з моменту створення системи Ощадбанків і до сьогоднішнього часу такі відносяться до державних банків, а відповідач є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України, який перетворено з Українського Республіканського банку Ощадного банку СРСР в інтересах якого накладено заборону. Враховуючи, що наявна заборона на нерухоме майно та позивач не може в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved