Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

20 лютого 2024 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, та просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 0,36 га, кадастровий номер 7422484000:02:001:0077; земельну ділянку площею 2,21 га, кадастровий номер 7422484000:02:001:0412; земельну ділянку площею 0,20 га, кадастровий номер 7422484000:02:001:0265. В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без його участі. Від представника відповідача Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, надано відзив на позовну заяву, у якому вони не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять розгляд справи провести без їх участі. Від Менська державна нотаріальна контора заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що [INFO] брат позивача, [PERSON] помер, про що Центром надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] від 02.02.2023 року та складено відповідний актовий запис № 37. Після смерті брата відкрилась спадщина, яка складається в тому числі і з земельних ділянок. До спадкового майна брата належать земельна ділянка площею 2,77 та, власність на яку підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 784075 виданого на підставі розпорядження голови Корюківської райдержадміністрації від 03 квітня 2007 року № 152, до якої увійшли земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,36 га, кадастровий номер 7422484000:02:001:0077; земельна ділянка площею 2,21 га, кадастровий номер 7422484000:02:001:0412; земельна ділянка площею 0,20 га, кадастровий номер 7422484000:02:001:0265. Згідно Витягу № НВ-9934042092023 із технічної документації грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7422484000:02:001:0077 становить 554,75 грн. Згідно Витягу № НВ-9934042272023 із технічної документації грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7422484000:02:001:0412 становить 29040,01 грн. Згідно Витягу № НВ-9934042422023 із технічної документації грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 7422484000:02:001:0265 становить 1087,29 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. На сьогоднішній день позивач після смерті брата прийняв спадщину. Інших спадкоємців у брата немає, тому він є єдиним спадкоємцем майна померлого та вважав, що є повноправним власником земельних ділянок, але коли виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе. Для оформлення своїх спадкових прав він звернулася до нотаріуса для отримання консультації. Нотаріус оглянувши надані документи повідомила, що в них відсутні оригінали правовстановлюючих документів на землю - державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я покійного брата (у нього залишилась тільки копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 784075 виданого на підставі розпорядження голови Корюківської райдержадміністрації від 03 квітня 2007 року № 152). У зв`язку з цим нотаріус запропонувала звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на земельну ділянку, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір слід залишити за ним.

Outcome: approved