Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

КС «Святий Мартин» звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивує тим, що 04 листопада 2021 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено кредитний договір №54-21, відповідно до якого позивач надав йому кредит на суму 1150,00 гривень. Зазначає, що взяті на себе зобов`язання [PERSON] не виконує, а тому станом на 26.12.2023 року має заборгованість в розмірі 1723,37 грн., яких 717,49 грн. залишок заборгованості за кредитом; 741,87 грн. несплачені відсотки за користування кредитом; 220,37 грн. інфляційні втрати; 43,64 грн. 3% річних. На підставі вищенаведеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 1723,37 грн. та судові витрати в розмірі 2684.00 грн. судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому до суду подала заяву в якій просить розгляд даної справи без її участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК\~України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 04 листопада 2021 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено кредитний договір №54-21, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит на суму 1150,00 гривень. Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим 09.03.2023 на його адресу було надійшла Лист-попередження №5, який був залишений без належного реагування.. Представник позивача вказує, що станом на 26.12.2023 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №54-21 від 04.11.2021 в розмірі 1150,00 грн., яких 717,49 грн. залишок заборгованості за кредитом; 741,87 грн. несплачені відсотки за користування кредитом; 220,37 грн. інфляційні втрати; 43,64 грн. 3% річних. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст.\~615\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON] , як позичальник за кредитним договором, належним чином не виконав свої зобов`язання відповідно до умов договору, внаслідок чого допустив заборгованість по сплаті кредиту та процентів, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь КС «Святий\~Мартин» залишок заборгованості за кредитом та несплачені відсотки за користування кредитом у розмірі 1459,36 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з наступного. Як передбачено ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 18 «ПРИКІНЦЕВИХ ТА ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕННЬ» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року на території України запроваджено воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час. Дані обставини є загальновідомими та доказуванню не підлягають. З наданого розрахунку розміру заборгованості вбачається, що відповідачу нараховано 220,37 грн. інфляційних втрат та 43,64 грн. 3% річних, проте не вказано конкретний період часу, за який здійснено нарахування. Одночасно, приймаючи до уваги, що представником позивача не надано суду розгорнутий розрахунок заборгованості зі сплати інфляційних втрат та 3% річних, натомість кредитний договір був укладений 04.11.2021, тобто незадовго до введення на території України воєнного стану, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість не підлягає стягненню з відповідача. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.\~81\~ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що представником позивача було надано належні докази на підтвердження частини своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовна заява є частково обґрунтованою та підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в користь КС «Святий Мартин» судові витрати в сумі 2684.00 гривень судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial