Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Адвокат Чоп`як В.М. в інтересах позивача [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в якому просив визначити [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~додатковий строк\~два місяці,\~достатній для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишились спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] , які є її дочками.. На день смерті із [PERSON] , разом проживала спадкоємиця [PERSON] , яка в силу приписів частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, прийняла спадщину. У свою чергу Позивач із початку повномасштабного вторгнення російської федерації 24 лютого 2022 року для забезпечення безпеки та маючи обґрунтовані побоювання за своє життя виїхала за кордон, та повернулась в Україну лише 06 травня 2023 року. У зв`язку із перебуванням за кордоном позивач не мала можливості звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для подання заяви про прийняття спадщини. Однак за свого життя матір позивача завжди бажала, щоб все належне їй майно було успадковане саме Позивачем. Враховуючи поважний вік спадкодавця, та щоб її не турбувати, Позивачка ніколи не наполягала на належному документальному оформленні останнього бажання матері та між сторонами по справі і спадкоємцем фактично існувала лише усна домовленість. 06 травня 2023 року Позивачка повернулась до України, і на той час шестимісячний строк для прийняття спадщини сплив. Однак, із засобів масової інформації Позивачка дізналася, що через військові дії строки позовної давності та інші строки зупинено і вирішила звернутись до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, зі сподіваннями що строки на її прийняття ще не пропущені. За результатами розгляду заяви про прийняття спадщини, нотаріус надав роз`яснення із яких випливає, що дійсно постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини, або відмови від її прийняття призупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Таким чином строк для прийняття спадщини із врахуванням постанови кабінету Міністрів України, закінчився 22 грудня 2022 року. У той же час із роз`яснення нотаріуса позивачу стало відомо, що на її ім`я Спадкодавцем складено Заповіт. Про складення заповіту на ім`я позивача, вона не була обізнана оскільки не проживала із Спадкодавцем та вважала, що спадкодавець крім висловлення своєї волі рідним не вживав жодних дій. Крім того, як слідувало із роз`яснень нотаріуса, позивач має право на звернення до суду для визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Враховуючи викладене, з метою виконання останньої волі померлої матері, та враховуючи те, що про наявність заповіту Позивач дізналась лише у травні 2023 року вона звернулась до суду з даним позовом. При розгляді справи було встановлено, що 28.07.2014 рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя заява [PERSON] , [PERSON] ; заінтересована особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району задоволена; обмежено цивільну дієздатність [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 07.08.2014. Відповідно до бази КП «Д-3» Ленінського районного суду м.Запоріжжя заяви про призначення опікуна/піклувальника, поновлення цивільної дієздатності відносно [PERSON] в провадження Ленінського районного суду м.Запоріжжя не надходили. У зв`язку з встановленими обставинами, судом поставлено ухвалу від 18.09.2023 про залучення у цивільній справі № 334/3925/23 за позовом [PERSON] , в особі захисника адвоката Чоп`як Володимира Михайловича до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в якості законного представника відповідача [PERSON] , цивільна дієздатність якої обмежена Орган опіки та піклування в особі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району та доручено Запорізькому місцевому центу з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити відповідачу [PERSON] , представника з числа адвокатів Запорізького місцевого центу з надання безоплатної вторинної правової допомоги, для здійснення представництва її інтересів під час розгляду даної справи. 18.12.2023 [PERSON] для надання безоплатної вторинної допомоги було призначено адвоката Біленка О.В., що підтверджується Дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги № 1538 від 18.12.2023. 25.01.2024 адвокатом відповідачки поданий Відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у позові в повному обсязі, у зв`язку з відсутністю підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а обставини на які посилається Позивач як на підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, не є поважними причинами пропуску вказаного строку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав визначених в позові. Представники відповідача та відповідач проти позову заперечували, просили відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали яким обґрунтовується позов та відзив, витребувані судом матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін в сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що у позові слід відмовити у зв`язку з наступним. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2022, виданим Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Разом з нею була зареєстрована та проживала відповідачка [PERSON] , що підтверджується з інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 17.05.2023. Крім того, з наданих документів, встановлено, що 25.05.2020 [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла [PERSON] . Відповідно до копії заповіту посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В., у зв`язку з хворобою [PERSON] його було складено та посвідчено удома за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] де матір`ю зазначено [PERSON] , та свідоцтвом про одруження з якого вбачається, що після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до Довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] з 22.08.1986 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 18.05.2023 за № 307/01-16 приватний нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко О.В., [PERSON] були надані роз`яснення про порядок прийняття спадшини, що підтверджується листом щодо надання роз`яснень. 28.11.2023 представником позивача до справи було долучено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку у праві власності на квартиру, [ADDRESS] , що підтверджується копією постанови. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 2 Постанови КМУ «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини, або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного етану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Таким: чином, якщо спадщина відкрилась 22.02.2022 року, термін на її прийняття, враховуючи військовий стан, закінчився 22.12.2022 року, про що і зазначено в постанові нотаріуса. . Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). У частині третій статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже віднесення будь-яких обставин до поважних є оціночним та таким, що безпосередньо належить до волі суду та його оцінки. Як на причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на необізнаність про існування заповіту та її відсутність в Україні, у зв`язку з повномасштабною збройною агресією РФ. Однак, в судовому засіданні відповідачка [PERSON] пояснила, що саме позивачкою [PERSON] до них додому за адресою [ADDRESS] було запрошено нотаріуса. Коли сестра з нотаріусом прийшли, то її попросили вийти до магазину. Матір перенесла інсульт та не пересувалася, з будинку не виходила. В подальшому матір казала їй що вона нібито склала заповіт. Вказане підтверджується і копією заповіту від 25.05.2020 доданого до матеріалів справи, відповідно до якої його було складено та посвідчено удома за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, доводи позивача, про те що вона не була обізнана про існування заповіту, що є однією з причин пропуску строку для прийняття спадщини, не знайшли свого підтвердження. Що стосується посилання позивача як на підставу пропуску строку для прийняття спадщини відсутність її в країні, у зв`язку з військовою агресією РФ, суд виходить з наступного. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військової агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час. Як зазначає позивач в позові вона виїхала з України та повернулась в країну лише 06.05.2023. Представник позивача пояснив суду, що позивачка перебувала в Німеччині, проте не зміг пояснити суду коли позивач виїхала з країни, в якому з міст Німеччини вона перебувала. Також до позову не надано жодного документа, що підтверджує перебування позивача на території іншої країни та час такого перебування. Клопотань про звернення до Державної прикордонної служби для отримання інформації суду не надано. В судовому засіданні відповідачка пояснила, що її сестра [PERSON] виїхала з України наприкінці лютого 2022 року, проте вона поверталась в Україну в той рік коли померла мати (тобто в 2022 році) восени на 2 тижні, чи на місяць. До позову додана копія проїзного документу на пасажира [PERSON] з маршрутом Перемишль-Запоріжжя 1 з 05.05 до 06.05, проте з наданої копії неможливо встановити рік документу. Інших документів на підтвердження відсутності позивача в країні не надано. Враховуючи наведене, зазначені в позові причини пропуску строку для прийняття спадщини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, а тому підстав для визначення [PERSON] додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, суд не вбачає. На підставі п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed