Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У лютому 2024 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2008 року. Шлюбні відносини між ними припинені з 2022 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 13.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, шлюб між ними розірвати, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце слухання справи був належним чином повідомлена через оголошення на веб-сайті судової влади України та поштою, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи: Сторони у справі зареєстрували шлюб 20 червня 2008 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 182. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з 2022 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. Вирішуючи спір, суд виходить з такого: Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] необхідно залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.\~1, п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач в позовній заяві просила не стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved