Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін [PERSON] (позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Радехівської міської рада Львівської області в якій, просить суд визнати за нею - Б [PERSON] ( [INFO] , мешканкою, [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Радехівської міської ради Львівської області за межами села Немилів, на підставі сертифікату серії ЛВ №130181, виданого на підставі рішення Немилівської сільською радою від 24.12.1999, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №136 від 27.11.2000. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, що Рішенням Немилівської сільською радою від 24 грудня 1999 року їй була виділена земельна часка (пай), розміром 2,65 умовних кадастрових гектари, розташована на території Радехівської міської ради Львівської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №130181, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №136. Позивачка звернулася у встановленому законом порядку до Радехівської міської ради Львівської області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 2,65 га. [PERSON] було роз`яснено, що у неї відсутній сертифікат на право власності на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду для визначення за позивачкою права власності на земельну частку (пай). У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи Позивачка подала на розгляд суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.18). 02.04.2024 відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника (а.с.17). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 1, 3 статті 211, частини 1 статті 223 та частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 29.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.12-13). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Рішенням Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 24.12.1999 «Про затвердження додаткових списків громадян, які претендують на середню земельну частку/пай» підтверджується, що [PERSON] виділено земельну ділянку площею 2,65 (а.с.7-8). Згідно витягу із книги записів реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] на підставі рішення Немилівської сільської ради було видано сертифікат серії ЛВ №130181 на право приватної власності на земельну частку (пай) площею 2,65 в умовних кадастровий гектарах (а.с.9). З копії листа Радехівської міської ради Львівської області від 26.02.2024 за №525 встановлено, що [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розробку технічної документації, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 2,65 в умовних кадастрових гектарах, у зв`язку з відсутністю сертифікату на право власності на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності на земельну частку (пай)(а.с.10). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на земельну частку (пай) і неможливістю реалізації цього права через відсутність документа, який засвідчує її право власності. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Конституції України. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Так, нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 2,65 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радехівської міської ради Львівської області, про що їй було видано сертифікат серії ЛВ № 130181, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №136 від 27.11.2000. [PERSON] сертифікат, який підтверджує її право власності на земельну частку (пай) не отримала тому що видати дублікат документа на сьогодні є неможливим, що позбавляє її можливості реалізувати своє право щодо вказаної земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну частку (пай)) підлягає захисту у судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі статей 16, 392 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved