Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» звернулося до Козелецького районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів (виплаченого страхового відшкодування) в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] 16.01.2023 року о 17 год. 00 хв., на вул. Миру, буд. 10, у с. Сивухи, Чернігівського району, Чернігівської області, керував автомобілем «ВАЗ-21063», д.р.н. [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований ТЗ «Хюндай Туксон» д.р.н. [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 2.9А та п. 13.1 Правил дорожнього руху. В результаті цієї ДТП автомобіль «ВАЗ-21063» д.р.н. [NUMBER] та «Хюндай Туксон» д.р.н. [NUMBER] отримали механічні пошкодження, а їхні власники зазнали матеріальних втрат. Водій [PERSON] , вчинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння. Вказані вище обставини пригоди підтверджуються постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 23.02.2023 року в справі про адміністративне правопорушення № 734/220/23, якою відповідача, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 і ст. 185 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування ТЗ. Вказане вище рішення суду першої інстанції набрало законної сили та має преюдиційне значення у відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, тобто обставини встановлені у ній відносно відповідача не підлягають повторному доказуванню. У відповідності до чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № AT 3357307), цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «ВАЗ-21063» д.р.н. [NUMBER] на час ДТП була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА». По факту ДТП, яка мала місце 16.01.2023 року, позивачем було проведено страхове розслідування та заведено страхову справу під реєстраційним № 23-25-86813. 17.01.2023 та 18.03.2023 року, до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування звернулась потерпіла особа, - [PERSON] , якій в результаті ДТП була заподіяна майнова шкода шляхом пошкодження ТЗ «Хюндай Туксон» д.р.н. [NUMBER] . В процесі проведення розслідування позивачем обставин пригоди, яка мала місце 16.01.2023 року, її було визнано страховим випадком та на підставі досягнутого консенсусу шляхом підписання узгдження суми відшкодування погоджено, що власнику автомобіля ТЗ «Хюндай Туксон» д.р.н. [NUMBER] завдано матеріальних збитків в розмірі 4162,00 грн. Сума страхового відшкодування згідно її узгодження з [PERSON] , на користь якої компенсовано заподіяну шкоду за наслідками події ДТП, склала 4162,00 грн. Отож, ПАТ «HACK «ОРАНТА» відповідно до ст. ст. 3, 9, 22, 28, 29, 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у виконання своїх зобов`язань за договором обов`язкового страхування перерахувало власнику транспортного засобу «Хюндай Туксон» д.р.н. [NUMBER] страхове відшкодування в розмірі 4162,00 грн., як компенсацію заподіяної шкоди. Розмір страхового відшкодування [PERSON] не оспорювався. Згідно п. 38.1 ст. 38 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресивний позов до водія забезпеченого ТЗ, який спричинив ДТП, якщо він керував ТЗ у стані алкогольного сп`яніння. Факт керування відповідачем автомобілем «ВАЗ-21063» д.р.н. [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння підтверджується відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили. Позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спірної ситуації, але відповідач ніяким чином не відреагував. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з цим позивач звернкувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 4162,00 грн., в порядку регресу. Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява в якій представник позивача просив розглянути справу у відсутність сторони позивача та його представника позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності від останнього до суду не надходило. В судові засідання викликався шляхом надіслання повісток про виклик до суду, а також шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Крім того, інформація щодо даної справи, у тому числі про дату, час і місце її розгляду, розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності та розглянувши справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, дійшов до наступного. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що о 17:00\~годині 16\~січня 2023\~року на\~ [ADDRESS] водій\~ [PERSON] керував у стані алкогольного сп`яніння, транспортним засобом ВАЗ21063, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Хюндай Туксон, д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на вказаних транспортних засобах виникли механічні пошкодження, з матеріальними збитками. Згідно постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2023 року [PERSON] визнано винним. Як вбачається із матеріалів справи, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «ВАЗ-21063» д.н.з. [NUMBER] на час ДТП була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА», що підтверджується Полісом № AT 3357307, який на 16.01.2023 року є чинний. 08.02.2023 року потерпіла [PERSON] звернулася до ПАТ «HACK «ОРАНТА» із заявою про страхове відшкодування, якій в результаті ДТП була заподіяна майнова шкода шляхом пошкодження ТЗ «Хюндай Туксон» д.н.з. [NUMBER] . Згідно узгодження суми відшкодування за страховим випадком за договором ОСЦПВВНТЗ від 08.02.2023 року сума страхового відшкодування становить 4162,00 грн. Відповідно до реєстру безготівкових переказів від суб`єктів господарювання від 14.02.2023 року №41 ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатила потерпілій [PERSON] 4162,00 грн. Розмір страхового відшкодування на вказану вище суму належним чином обґрунтований позивачем, він відповідає умовам договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та підтверджений відповідними доказами. Станом на час розгляду справи судом, відсутні відомості про повну чи часткову сплату коштів відповідачем. Право регресної вимоги до відповідача наявне у позивача на підставі положень пп. «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які представник посилається як на підставу своїх вимог є обгрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування в розмірі 4162,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved