Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

7 грудня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку та за підписом директора ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенко О.І., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №75188174 від 26.08.2021 у розмірі 33701,93 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 гривень та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 гривень. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 27.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 27/01/2022, відповідно умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №775188174 від 26.08.2021, що укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №75188174 від 26.08.2021, що укладений між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , у зв`язку з чим позивач наділений правом грошової вимоги до відповідача. Позивач вказує, що 26.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] був укладений Договору позики №75188174, згідно якого позикодавець надав позичальнику у власність грошові кошти у сумі 9894,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка (базова, фіксована) нараховується за кожен день користування позикою. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором позики виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 9894,00 грн відповідачу, проте, у порушення умов Договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 09.11.2023 загальний розмір заборгованості складає 33701,93 гривень, з яких: 9894,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 23626,87 гривень заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 0,00 гривень заборгованість з комісії; 22,76 нараховані 3% річних; 158,30 інфляційні втрати. Після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 03.01.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, оскільки згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним та враховуючи положення статей 274, 279 ЦПК України. Позивачу, у порядку, встановленому статтею 14 ЦПК України, було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, після чого, сторона позивача з будь-якими клопотаннями/заявами до суду не зверталася. Відповідачу копії ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками було надіслано на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання: [ADDRESS] . Судова кореспонденція надіслана відповідачу повернулась на адресу суду 08.02.2024 без вручення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, про що зазначено у постанові Верховного суду від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18. Також, Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України). Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше, як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали\~справи,\~повно і\~всебічно з`ясувавши\~обставини справи,\~оцінивши докази\~на підтвердження\~таких обставин\~у їх\~сукупності,\~судом встановлено, що 26.08.2021\~між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №75188174 (а.с. 5). Згідно пунктів 1, 2 вказаного Договору, за цим договором товариство зобов`язується передати позичальникові у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Сума позики складає 9894,00 гривень. Кредит надається на строк 30 днів. Процентна ставка (базова)/день фіксована та становить 1,99%. Дата надання кредиту 26.06.2021. Дата повернення позики (останній день) 25.09.2021. Знижена процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) 1,99%. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день (не застосовується у період карантину) 2,70%. Пеня/день (не застосовується в період карантину) 2,70%. Орієнтовна реальна річна процентна 29653,85%. Орієнтовна загальна вартість позики 15800,72 грн. Відповідно до додатку №1 до договору позики №75188174 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 26.08.2021, загальна вартість кредиту у період з 26.08.2021 по 25.09.2021 становить 15 800,72 гривні. Відповідно до пункту 5 Договору Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcii/. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до положень Договору цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (пункт 12 Договору). Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору (пункт 19 Договору). З договору позики №75188174 від 26.08.2021 убачається, що відповідачем прийнято умови договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором - 35АКаtOcRc за номером позичальника [NUMBER] . Відповідно до пункту 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування (а.с. 6-11). ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за Договором позики №75163357 від 26.08.2021 виконано належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 9894,00 грн., відповідачу на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» вих. №10/04-2023-45 від 10.04.2023, яка підписана електронним цифровим підписом (а.с.12). Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору про надання фінансових послуг, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З розрахунку заборгованості станом на 27.01.2022 (підписано електронним цифровим підписом) убачається, що заборгованість [PERSON] за договором позики №75188174 від 26.08.2021 складає 33520,87 гривень, з яких: 9 894,00 грн сума заборгованості за тілом, 23626,87 грн сума заборгованості по відсоткам за користування (а.с.13-15). Відповідно до договору факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «Вердикт капітал», ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування (оплату), прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і боржниками (а.с.17-19). Згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №75188174 від 26.08.2021; сума заборгованості складає 33520,87 грн., з яких: 9894,00 грн сума заборгованості за тілом, 23626,87 грн. сума заборгованості по процентам за користування (а.с.21-22). 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» належні ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору (а.с. 24-26). Згідно витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №75188174 від 26.08.2021; сума заборгованості складає 33520,87 грн., з яких: 9894,00 грн сума заборгованості за тілом, 23626,87 грн. сума заборгованості по процентам за користування (а.с. 27-29). З розрахунку заборгованості [PERSON] за договором №75188174 станом на 10.01.2023, убачається, що його здійснено за період з 27.01.2022 по 10.01.2023, та загальна сума заборгованості складає 33701,93 гривень: 9894,00 грн заборгованості за тілом; 23626,87 грн сума заборгованості по процентам за користування; 27,61 грн 3% за користування коштами у період з 27.01.2022 по 23.02.2022; 192,00 грн. інфляційні витрати (а.с.16). Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання. Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно із статтею 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03.09. 2015 № 675-VIII. Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що договір №75188174 від 26.08.2021 підписаний відповідачем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим він акцептував пропозицію позикодавця та уклав кредитний договір шляхом введення одноразових ідентифікаторів. Відповідно до статті 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями частини другої статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку кредитодавцю не повернуто, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 9894,00 грн тілом кредиту. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача відсотків у сумі 23626,87 грн, суд враховує таке. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 26.08.2021 по 24.12.2021, включно. Відповідно до умов Договору позики, строк дії договору встановлений сторонами на 30 днів, тобто до 25.09.2021, включно. Відповідно до пункту 4 умов договору позики №75188174 від 26.08.2021 встановлено, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дату отримання та повернення на залишок позики. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за вказаним вище договором позивач просить стягнути заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 23626,87 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 зазначила: «Велика Палата Верховного Суду наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частиною другою статті 1050 ЦК України). Саме за це благо можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України»(п.п 81-85, 91). Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за межами строку кредитування, відтак у задоволенні вимог позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом, починаючи з 26.09.2021, слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Вимоги позивача про стягнення відсотків за користування позикою в період з 26.08.2021 по 25.09.2021 в сумі 5906,70 грн. підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд враховує таке. Так, відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц виклала свої висновки про те, що положеннями статті 625 ЦК України, визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання не залежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Відповідно до пункту 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так, згідно із розрахунком заборгованості наданим позивачем: сума інфляційних втрат за прострочення відповідачем виконання зобов`язань за лютий 2022 року становить 158,30 грн; сума 3% річних від простроченої суми за період з 27.01.2022 по 23.02.2022 становить 22,76 грн (а.с. 16). Суд погоджується з таким розрахунком, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку не повернуто, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики №75188174 від 26.08.2021 у розмірі 15981,76 грн, яка складається з: 9894,00 грн. тілом кредиту; 5906,70 грн. відсотки за користування кредитом у період з 26.08.2021 по 25.09.2021; 22,76 грн. 3% річних; 158,30 грн. інфляційні втрати. В решті вимог позивача слід відмовити за необґрунтованістю. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, а також судового збору, суд дійшов такого. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно із статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу до позовної заяви додано копії: договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023, що укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в особі директора [PERSON] , та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в особі Керуючого партнера Бурдюг Т.В.(а.с. 40, на звороті, - 41); прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» з переліком усіх послуг, які надає АО та їх вартості (а.с. 4); платіжну інструкцію №0396740000 від 09.11.2023 про сплату ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 52000,00 грн за надання АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги (а.с.43); заявку на надання юридичної допомоги №27 від 04.11.2023, підписану сторонами Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в особі директора Мостовенка О.І., та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в особі Керуючого партнера Бурдюг Т.В., якою погоджено надання правових (юридичних) послуг обєднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , а саме: надання усної консультації з вивчення документів, що становить 2 години (1 година 1500,00 грн) - 3000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 5 годин (1 година 2000,00 грн) - 10000 грн., тобто всього сума становить 13000,00 грн. (а.с. 44); витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023, складеного сторонами Договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в особі директора Мостовенка О.І., та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», в особі Керуючого партнера Бурдюг Т.В., про погодження надання правових послуг об`єднанням товариству у відповідності до Заявок на надання юридичної допомоги (а.с. 45). Вивчивши долучені до позовної заяви докази щодо витрат позивача на правову допомогу, судом встановлено, що позовну заяву складено, підписано, додатки до неї завірено та надіслано до суду засобами поштового зв`язку директором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенко О.І., що не узгоджується із дослідженими судом документами, які не підтверджують, у даному випадку, надання правової допомоги позивачу саме АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Так, директором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Мостовенко О.І. склав, підписав та надіслав позовну заяву до суду в інтересах товариства (позивача), як керівник юридичної особи, проте не адвокатами АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Також, відсутні докази понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн, оскільки надано платіжну інструкцію про сплату 52000,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на оплату послуг АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відсутні належні, достовірні та достатні докази, що правова допомога надавалася позивачу у цій справі АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Водночас, відповідно до до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те,\~що позовну\~заяву ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~задоволено частково,\~суд,\~відповідно до\~положень статті\~141\~ЦПК України,\~присуджує позивачу\~судові витрати\~пропорційно до\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~а саме\~з відповідача\~в сумі 1272,78\~грн.,\~виходячи з\~розрахунку: 15981,76\~грн (розмір\~задоволених позовних\~вимог) ? 2684,00\~грн.\~(сума\~сплаченого судового\~збору)\~: 33701,93 грн. (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial