Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. 16 лютого 2024 року вказана справа була направлена до Центрального районного суду м. Миколаєва для розгляду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 лютого 2024 року справу було передано судді Чаричанському П.О. В своїй заяві позивач зазначила, що вона, [PERSON] , [INFO] , уродженка смт. Нова Одеса, Новоодеського району Миколаївської області. Її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №81. Позивач навчається в Національному університеті "Львівська політехніка" на 1 курсі денної форми навчання, рівня вищої освіти Бакалавр Інститут права, психології та інноваційної освіти Національного університету "Львівська політехніка" за контрактом. Строк закінчення навчання - червень 2026 року. Мати оплачує їй навчання, надає кошти на проїзд, проживання, харчування, придбання канцелярських товарів. При цьому позивач не має можливості працевлаштуватись, оскільки навчається на денній формі навчання. Який дохід і середня заробітна плата відповідача позивачу не відомо, оскільки остання не має зв`язку з ним і в неї відсутні відомості про його доходи та місце роботи. Вважає, що батько повинен надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову ,17.08.2023 року, та до 23 років у разі продовження навчання. На її думку батько має змогу надавати їй таку допомогу, оскільки на даний час він не сплачує аліменти нікому із дітей, а крім того він має обов`язок на сплату аліментів на період навчання. В судове засідання позивач не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - шляхом направлення повістки на зареєстроване місце проживання. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №81. Довідкою Національного університету "Львівська політехніка" №423/23 вказано, що [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання, рівня вищої освіти Бакалавр, Інституту права, психології та інноваційної освіти Національного університету "Львівська політехніка". Закінчує навчання в червні 2026 року. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.\~199\~СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України є: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Відповідно до ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою і що розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2 ст. 272 СК України передбачено, якщо позов пред`явлений не до всіх зобов`язаних осіб, а лише до деяких з них, розмір аліментів визначається з урахуванням обов`язку всіх зобов`язаних осіб надавати утримання. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року становить 3028 грн. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька, матері або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, можливість повнолітньої дитини отримувати самостійний дохід, тому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. Тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання останнього в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 17.08.2023 року до 31 травня 2026 року (включно), тобто з моменту подання позову та на період навчання в Національному університеті "Львівська політехніка", але не пізніше чим до досягнення [PERSON] ,\~ [INFO] , 23-х річного віку. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: partial