Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Виклад позиції сторін До Звенигородського районного суду Черкаської області звернувся представник позивача - ДЕРЖАВНОЇ ЕКОЛОГІЧНОЇ ІНСПЕКЦІЇ ЦЕНТРАЛЬНОГО ОКРУГУ, код ЄДРПОУ 42149108, в особі представника позивача Прибєг Дар`Ї Андріївни з позовом до [PERSON] , про стягнення шкоди, заподіяної державі. Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2023 року зазначену цивільну справу передано на розгляд Лисянського районного суду Черкаської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю), за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача. На обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 02.04.2021 року до чергової частини Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області звернувся староста с.Жаб`янка, Звенигородського району Черкаської області [PERSON] який повідомив про незаконну порубку дерев в адмінмежах с.Жаб`янка Звенигородського району в кількості 34 дерев, породи ясен. В ході опрацювання було встановлено, що до вчинення данного правопорушення причетний [PERSON] , без дозволу, самовільно вчинив незаконну порубку деревини, що знаходиться у комунальній власності Бужанської сільської ради, за допомогою бензопили. У подальшому в третій декаді березня 2021 року [PERSON] власноручно, самовільно зрізану деревину з місця події переніс на територію домоволодіння [PERSON] , що знаходяться по [ADDRESS] , заливши їх зберігати до 02.04.2021. Постановою старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 21.05.2021року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021250360000366 від 02.04.2012 закрите у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 ККУ та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП (незаконна порубка і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення). Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач за допомогою бензопили без дозволу, самостійно вчинив незаконну порубку деревини, що знаходиться у комунальній власності Бужанської сільської ради. 26.06.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Самійленко Василем Миколайовичем складено протокол про адміністративне правопорушення №00714, в якому зафіксоване правопорушення передбачене ст. 28 Закону України «Про благоустрій в населених пунктах», а саме внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода: незаконно зрублені дерева в кількості 34-ох породи ясен та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №00714 та визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного стягнення та накладено адміністративне стягнення у сумі 340 грн. ДЕРЖАВНА ЕКОЛОГІЧНА ІНСПЕКЦІЯ ЦЕНТРАЛЬНОГО ОКРУГУ направила претензію №124/07-17/2021 [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної державі незаконною порубкою 33 дерев породи ясен у межах населеного пункту с.Жаб`янка (Бужанської територіальної громади Черкаської області) на суму 32842 грн. 00 коп. у добровільному порядку, в іншому випадку збитки будуть стягнуті в судовому порядку. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням [PERSON] проведено у відповідності з постановою КМ України від 08.04.1999р.№ 559 дод.1(у редакції постанови КМУ від 28.12.2001р. №1789). Відповідач претензійні вимоги не виконав, шкоду, заподіяну державі незаконною порубкою дерев не сплатив. Відповідно до норм статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, відповідач має сплатити шкоду, заподіяну державі у розмірі 32842 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. на користь ДЕРЖАВНОЇ ЕКОЛОГІЧНОЇ ІНСПЕКЦІЇ ЦЕНТРАЛЬНОГО ОКРУГУ. Позиція відповідача щодо заявленого позову Відповідач відзиву на позов не надав, та будь-яким іншим чином свою позицію щодо заявленого позову не висловив. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Лисянського районного суду Черкаської області 22 січня 2024 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на12 годину 25 березня 2024 року. Представник позивача 25.03.2024 направив клопотання про розгляд справи без його участі, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідача [PERSON] про розгляд справи було повідомлено судовими повістками, які направлені поштовими відправленнями за адресою реєстрації відповідача та повернуті 06.02.2024, 05.03.2024 без вручення адресату у звязку з його відсутністю за вказаною адресою, а також розміщеним оголошенням на офіціному сайті Лисянського районного суду, які опубліковано 19.02.2024 та 14.03.2023. З огляду на викладене, відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив. Крім того, відповідач відзиву на позов не надав та будь-яким іншим чином не висловив свою позицію щодо заявленого до нього позову. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 02.04.2021 року до чергової частини Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області звернувся староста с.Жаб`янка, Звенигородського району Черкаської області [PERSON] який повідомив про незаконну порубку дерев в адмінмежах с.Жаб`янка Звенигородського району в кількості 34 дерев, породи ясен. В ході опрацювання було встановлено, що до вчинення данного правопорушення причетний [PERSON] , який без дозволу, самовільно вчинив незаконну порубку деревини, що знаходиться у комунальній власності Бужанської сільської ради, за допомогою безопили. У подальшому в третій декаді березня 2021 року [PERSON] власноручно, самовільно зрізану деревину з місця події переніс на територію домоволодіння [PERSON] , що знаходяться по [ADDRESS] , заливши їх зберігати до 02.04.2021. Постановою старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 21.05.2021року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021250360000366 від 02.04.2012 закрите у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 ККУ та притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП (незаконна порубка і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення). 24.06.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Самійленко Василем Миколайовичем складено протокол про адміністративне правопорушення №00714, в якому зафіксоване правопорушення передбачене ст. 28 Закону України «Про благоустрій в населених пунктах», а саме внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства державі заподіяна шкода: незаконно зрублені дерева в кількості 34-ох породи ясен та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №00714 та визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративногоправопорушення та накладено стягнення у сумі 340 грн. Штраф у сумі 340 грн. було сплачено відповідачем, що свідчить про визнання вини. ДЕРЖАВНА ЕКОЛОГІЧНА ІНСПЕКЦІЯ ЦЕНТРАЛЬНОГО ОКРУГУ направила претензію №124/07-17/2021 [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної державі незаконною порубкою 33 дерев породи ясен у межах населеного пункту с.Жаб`янка (Бужанської територіальної громади Черкаської області) на суму 32842 грн.00 коп. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням [PERSON] проведено у відповідності з постановою КМ України від 08.04.1999р.№ 559 дод.1(у редакції постанови КМУ від 28.12.2001р. №1789) Відповідач претензійні вимоги не виконав, шкоду, заподіяну державі незаконною порубкою дерев не сплатив. На дату подання позовної заяви відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди. Відповідач відзиву на позов не надав, будь-яким іншим способом свою позицію щодо позову не висловив. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Згідно статті 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів. Частиною 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Згідно з ст.28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, - за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. Видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримані відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", є підставою для видалення зелених насаджень після обстеження земельної ділянки та складання акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню. У цьому разі видалення зелених насаджень не потребує дозволу (ордера). Відновна вартість визначається на підставі акта обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, та сплачується до прийняття об`єкта в експлуатацію. Розмір відновної вартості видалених зелених насаджень зменшується на суму, передбачену проектною документацією на озеленення території. Негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. У містах та інших населених пунктах ведеться облік зелених насаджень та складається їх реєстр за видовим складом та віком. Облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Також процедуру видалення дерев, кущів, газонів і квітників (далі- зелені насадження) на території населеного пункту визначає Порядок видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року №1045. Відповідно до вищевказаного порядку, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі документів, визначених статтями 35-37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. Підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник). Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень. Під час формування складу комісії компетентний орган протягом двох днів після надходження заяви надсилає запити до територіального органу Держекоінспекції, власника земельної ділянки (користувача), балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень, щодо можливості їх участі в роботі комісії. Територіальний орган Держекоінспекції та заінтересовані організації у п`ятиденний строк після надходження запиту надсилають компетентному органу в письмовій формі повідомлення про включення свого представника до складу комісії. Після надходження повідомлень компетентний орган протягом трьох днів затверджує склад комісії. У разі надходження повідомлень про відмову від участі представників територіального органу Держекоінспекції та заінтересованих організацій склад комісії затверджується без таких представників. У процесі визначення стану зелених насаджень та відновної вартості зелених насаджень, які видаляються на підставі одного з документів, визначених статтями 35-37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", до складу комісії включається представник фізичної або юридичної особи, яка має намір щодо забудови території. Комісія у п`ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном. Відновна вартість зелених насаджень визначається згідно з методикою, затвердженою Мінрегіоном. У разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев комісія з`ясовує причину набуття деревами такого стану, про яку зазначається в складеному комісією акті. Кожному члену комісії надається один примірник акта. У разі відсутності представника територіального органу Держекоінспекції у складі комісії один примірник акта у триденний строк надсилається до територіального органу Держекоінспекції. Голова комісії готує в п`ятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Методику визначення відновної вартості зелених насаджень і зразок ордера затверджує Мінрегіон. Відновна вартість зелених насаджень, що належать до комунальної власності, сплачується до відповідного місцевого бюджету. У разі видалення зелених насаджень у зв`язку із будівництвом об`єктів розмір їх відновної вартості зменшується на суму, передбачену проектною документацією на озеленення території. З огляду на вищевикладене, порядок дотримано не було, оскільки відсутня підстава для прийняття рішення компетентним органом, а саме заява про видалення зелених насаджень, яка має бути подана юридичною чи фізичною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища та інші. Вирубка дерев без відповідних дозволів та контролю з боку органів державної влади та місцевого самоврядування, негативно впливає на збереження природної різноманітності об`єктів рослинного світу; збереження умов місцезростання дикорослих рослин і природних рослинних ресурсів; здійснення заходів щодо запобігання негативного впливу господарської діяльності на рослинний світ; охорони об`єктів рослинного світу від пожеж, захист від шкідників і хвороб; здійснення заходів щодо відтворення об`єктів рослинного світу, регулювання поширення та чисельності дикорослих рослин і використання їх запасів з врахуванням інтересів охорони здоров`я населення. Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275 (зі змінами) ( далі-Положення №25) Державна екологічна інспекція України (Держеко-інспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Пунктом 7 зазначеного Положення №25 Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Згідно з пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію Центрального округу, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 20.02.2023 №30 (далі-Положення №30) Державна екологічна інспекція Центрального округу (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Державної екологічна інспекція України (далі-Держекоінспекція) та їй підпорядковується. Повноваження Інспекції поширюються на території Полтавської та Черкаської областей. Відповідно до пункту 10 Положення №30 Інспекція наділена повноваженнями щодо вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах. Отже Інспекція в цьому випадку є органом, уповноваженим державою здійснювати функції державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема на території Полтавської області та наділена повноваженнями щодо звернення до суду із позовом про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції. У відповідності до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до норм статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до норм статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п.1.2. роз`яснення Вищого арбітражного суду №02-5/744 від 27.06.2001 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» із змінами, внесеними згідно з Роз`ясненням Вищого господарського суду, відповідно до статті 69 Закону ( 1264-12) шкода, заподіяна внаслідок порушення природоохоронного законодавства, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення цього законодавства, повинна відшкодовуватись у розмірах, які визначаються на підставі затверджених у встановленому порядку такс і методик обрахування розмірів шкоди, що діють на час здійснення порушення або, у разі неможливості встановлення часу здійснення порушення, - на час його виявлення. Пунктом 2 постанови пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Висновки суду З встановленого судом вбачається, що [PERSON] згідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №00714 від 24.06.2024, винесеної державним інспектором охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Самійленком В.М. притягнуто до адміністративної відповідальності, яка передбачена ст. 42 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до штрафу у розмірі 340 грн. Згдіно з квитанцією, приєднаною до матеріалів справи штраф у сумі 340 грн. було сплачено особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, що вказує на визнання її вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням [PERSON] проведено у відповідності з постановою КМ України від 08.04.1999р.№ 559 дод.1 (у редакції постанови КМУ від 28.12.2001р. №1789) та доводиться розрахунком розміру шкоди, приєднаним до матеріалів справи. ДЕРЖАВНОЮ ЕКОЛОГІЧНОЮ ІНСПЕКЦІЄЮ ЦЕНТРАЛЬНОГО ОКРУГУ направилено претензію №124/07-17/2021 [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної державі незаконною порубкою 33 дерев породи ясен у межах населеного пункту с.Жаб`янка (Бужанської територіальної громади Черкаської області) на суму 32842 грн. 00 коп., яка залишилась поза увагою відповідача, та вказує, що [PERSON] шкоду у добровільному порядку не відшкодував. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідачем, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, заподіяна шкода, яка підлягає компенсації в повному обсязі. За таких обставин, відповідач має сплатити шкоду, заподіяну державі в розмірі 32 842 гривні 00 копійок. Зідно з вимогами ч.3 ст.29, ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності сплачуються у визначеному вказаними нормами співвідношенні на рахунки спеціальних фондів Державного, обласних та місцевих бюджетів в розмірах 30, 20, 50 відсотків відповідно. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1, та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2 684 гривень 00 копійок, сплата якого підтверджується платіжними дорученнями №844 від 29.12.2021 року, №446 від 20.12.2022р.

Outcome: approved