Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] . Позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 18 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 112. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони спільне господарство не ведуть. Таким чином позивачка збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивачки подав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивачки. Позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності відповідача. Позовні вимоги відповідач визнає та заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] випливає, що шлюб між сторонами зареєстрований 18 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 112. Згідно з ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з положень\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позивачці слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову. В силу вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 605 грн. 60 коп. судового збору. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved