Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що з 14 березня 2015 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Вважає, що можливості зберегти сім`ю немає. Зазначає, що в травні 2023 року позивач і відповідач остаточно припинили подружні відносини, а в серпні 2023 року відповідач фактично викрав дітей та без згоди позивача вивіз їх на постійне проживання до США. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх дітей. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін та призначено судове засідання. (а.с.35) Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Щербяк Ю.В. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. (а.с.45-46) Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2023 року призначено [PERSON] та [PERSON] три місяці строку для примирення, провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. (а.с. 80, 83-84) Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 18 березня 2024 року поновлено провадження в даній справі. (а.с.97) В судовому засіданні 18 березня 2024 року за клопотанням представника відповідача було оголошено перерву до 02 квітня 2024 року. Ухвалою Дніпровського районного суд міста Києва від 02 квітня 2024 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб між сторонами та пояснила, що в 2022 році вона з дітьми виїхала за кордон - у Бельгію, в лютому 2023 року до них приїхав відповідач, порте спільно сторони вже не проживали та сімейних стосунків не підтримували. В серпні 2023 року відповідач без згоди позивача вивіз дітей до США. Додатково зазначила, що в наданий судом строк для примирення відповідач навіть не намагався зателефонувати позивачу. Зазначила, що примирення неможливе, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїм правом взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не скористався. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що між сторонами 14 березня 2015 року було укладено шлюб (а.с.6). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8) та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.7). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору щодо поділу майна на час розгляду справи у сторін немає. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не можливе. У встановлений судом строк для примирення сторони не дійшли спільної згоди щодо збереження сім`ї. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За змістом ст. 209 ЦПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved