Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

16 січня 2024 року позивач звернувся до суду із позовом,\~в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери, не можуть знайти спільну мову в питаннях ведення домашнього господарства, фінансів та бюджету сім`ї. Вважає подальше спільне життя із [PERSON] та збереження сім`ї неможливим. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , який проживає разом з матір"ю. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 січня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою Чернігівського районного\~суду\~Чернігівської області від\~19\~лютого 2024\~року цивільну\~справу прийнято\~до провадження\~та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] Чернігівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 288 ( а.с. 5). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ( а.с.32). Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved