Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує начання, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до закінчення сином навчання, тобто до [INFO] . В обгрунтування позову позивачка вказала, що між нею та відповідачем 18.02.2005 був укладений шлюб, який розірвано рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2018. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Син проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. За рішенням суду відповідач сплачував аліменти на утримання сина до його повноліття. На даний час, син є повнолітнім та з 28.08.2023 розпочав навчання в Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на очній платній формі навчання, а тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробітну плату для свого утримання. Відповідач є дієздатним та працездатним та має можливість сплачувати матеріальну допомогу дитині. Ухвалою судді від 14.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 22-23). Позивачка надала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.29). Відповідач надав заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав повністю (а.с.28). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005, який розірвано рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2018 (а.с.3). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.12.2005 (а.с.4). [PERSON] навчається у Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України за спеціальністю «Пожежна безпека», освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр на денній формі навчання (на комерційній основі), термін навчання з 28.08.2023 по 30.06.2027, що підтверджується Договором про навчання у закладі вищої освіти №99 від 28.08.2023 та Договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №99б від 28.08.2023 (а.с.6, 13, 14). Угоди про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов`язків батьків утримувати повнолітніх доньку (сина) до закінчення навчання. Дані обов`язки регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 199 СК України,\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка надала докази того, що її повнолітній син, батьком якого є відповідач, дійсно навчається у навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку, має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, особливих обставин, що підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів не встановлено, заперечень відповідачем не подано. Враховуючи те, що син відповідача є повнолітнім, не працює, навчається на очній формі навчання, а тому не має можливості працювати, потребує додаткових фінансових витрат, за відсутності доказів існування особливих обставин, які підлягають врахуванню судом, а також виходячи з обопільності обох батьків нести витрати по утриманню повнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими. Разом з тим, позивач у позовних вимогах просить стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на період навчання, починаючи з дня пред`явлення позову до суду. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тобто, Закон передбачає альтернативу щодо визначення виду аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але в той же час зобов`язує суд при визначені розміру аліментів враховувати положення ст. 182 СК України. Положення статті 200 СК України не містять приписів щодо обов`язкового встановлення мінімального розміру аліментів, а отже, не визначають його мінімальної межі з посиланням на розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини для особи яка вже є повнолітньою. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача. Згідно\~ст. 191 СК України\~суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. У силу п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 1073,60 грн. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. За таких обставин, з відповідача на користь держави має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 536,80 грн, інші 50 відсотків слід віднести на рахунок держави.

Outcome: partial