Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю, яким просить: визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає що 08 серпня 2009 року між [PERSON] та нею [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час зареєстрованого шлюбу, [INFO] , народилася спільна дитина - [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 року у справі № 520/18177/19 шлюб розірваний. 19.01.2023 року між [PERSON] та нею [PERSON] був зареєстрований інший шлюб. Дитина [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає разом із нею. Враховуючи вік дитини (12 років), на даний час існує сталий та міцний психо - емоційний зв`язок матері та дитини. Проживання дитини із нею сприятиме забезпеченню найкращих інтересів дитини, гармонійному розвитку та зв`язку з матір`ю. Її участь у житті дитини відповідає якнайкращим інтересам дитини. Вона створила належні умови для повноцінного виховання та розвитку дитини, а тому вважає що дитина повинна залишитися проживати разом із нею. 27 липня 2023 року представником відповідачем [PERSON] - адвокатом Ніц А.С. було подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, якою він просить: визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Зустрічна позовна заява [PERSON] мотивована тим, що після розлучення він добровільно надавав Відповідачу матеріальну допомогу на утримання сина і брав участь у його вихованні. Між ними була усна домовленість щодо місця проживання сина разом з Відповідачем за місцем реєстрації її та сина. Службою у справах дітей Одеської міської ради здійснюється підготовка документів для складання проекту висновку рішення органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Однак, відповідачка після цього неодноразово чинила йому як батькові перешкоди у спілкуванні з сином, та він тривалий час навіть не знав місцезнаходження сина, для чого звертався до служби у справах дітей Одеської міської ради, органу опіки та піклування Київської районної адміністрації ОМР та до місця навчання [PERSON] . Також він був змушений звернутись до Київського районного суду м. Одеси з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з сином, і тільки після цього відповідачка надала можливість позивачу бачити сина. Нещодавно відповідачка вийшла заміж та змінила місце проживання і станом на теперішній час проживає разом зі своїм чоловіком та [PERSON] в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Наприкінці червня 2023 року з відповіді на адвокатський запит йому стало відомо, що відповідачка надала неправдиві відомості до служби у справах дітей, відповідно до акту обстеження умов проживання від 16.05.2023 [PERSON] мешкає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що не відповідає дійсності. Той факт, що дитина не проживає за адресою: [ADDRESS] [PERSON] також зазначила особисто в судовому засіданні 12.06.2023 під час розгляду справи №947/8148/23, а тому 06.07.2023 позивач звернувся через свого представника до Служби у справах дітей з проханням з метою дотримання інтересів дитини не приймати до уваги акт обстеження умов проживання від 16.05.2023, та здійснити обстеження умов проживання неповнолітнього [PERSON] , за місцем його фактичного проживання за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, визначення місця проживання разом з матір`ю не відповідає інтересам дитини, оскільки проживання утрьох в однокімнатній квартирі не сприяє її гармонійному розвитку. Більш того, у разі якщо у відповідачки та її чоловіка в новому шлюбі народиться дитина, то проживання в такій квартирі стане ще більш дискомфортним.В той же час позивач зазначає, що проживає в приватному будинку та має необхідні умови для забезпечення гармонічного розвитку сина. Між сином та батьком існує дуже сильний емоціональний зв`язок, який особливо важливий для [PERSON] у підлітковому віці. Для хлопчика приклад батька - це орієнтир правил поведінки та ставлення до світу, до себе та до інших людей в дорослому житті. Це дзеркало, яке показує яким слід бути, як поводитися. Це опора та формування тих рис та якостей характеру, які підготують до реалій життя та сформують образ справжнього чоловіка. Місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком, відповідатиме саме якнайкращим інтересам дитини. 18 вересня 2023 року відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що не визнає позовних вимог та обставини на які посилається позивач у зустрічному позові. Вказані позивачем у зустрічному позові підстави не є суттєвими та обов`язковими, та не є підставою необхідності зміни місця проживання дитини з матері на батька. Так, у зустрічний позовній заяві [PERSON] зазначив, що проживає в приватному будинку та має необхідні умови для забезпечення гармонічного розвитку сина. Разом із тим, у справі яка розглядається Київським районним судом м.Одеси за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, останній у своєму відзиві зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 5000,00 грн, крім того він має матір пенсійного віку, яка перебуває на його утриманні. До теперішнього часу рішення по даній справі судом не постановлено. Крім того, Київським районним судом м. Одеси також розглядається цивільна справа №947/30397/22 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від нього. З позовом до суду звернувся [PERSON] . У позові він посилається на те, що його права, як батька нею постійно порушуються, а саме, те що вона змінила фактичне місце проживання та разом з дитиною стала проживати у невідомому йому місці, тоді, як він своєї згоди на зміну місця проживання дитини не надавав, що привело до фактичного розриву сімейного зв`язку батька та сина. У вказаному позові [PERSON] просить визначити способи його участі у вихованні сином шляхом становлення графіка особистих побачень між сином та батьком, необмежене спілкування засобами телефонного та інших видів зв`язку, а також спільного відпочинку під час канікул. Будь-якої мови щодо необхідності зміни проживання дитини мови у позові не йдеться. Більш того, [PERSON] був згоден змінити графік особистих побачень з дитиною, погоджуючись з її пропозицією, з урахування інтересів дитини. Дана справа знаходиться у стадії розгляду. З огляду на наявні цивільні справи можливо зробити висновок, що [PERSON] має бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні, а позов про визначення місця проживання дитини разом з батьком є надуманим та безпідставним ( можливо щоб уникнути від сплати аліментів в судовому порядку). Син [PERSON] навчався в Одеському Ліцеї № 80 з вересня 2021 року по січень 2023 року, був учнем 6-го класу, про що свідчить характеристика, яка видана директором школи та класним керівником. В даній характеристики, зазначено, що під час навчання дитини в ліцеї класний керівник не була знайома з батьком і ніколи з ним не спілкувалася. З другого семестру 2022/2023 навчального року [PERSON] навчається в Одеському ліцеї № 84 на змішаній формі навчання. Як свідчить класний керівник, батько хлопця, [PERSON] , неодноразово телефонував з питання адаптації сина в новій школі, запитував про його навчання, емоційний стан, а тому можна зробити висновок, що [PERSON] , мав можливість вільно та необмежено спілкуватися з сином [PERSON] . Крім того, позивачу добре відомо її місце роботи, а тому він мав змогу зв`язатися та узгодити усі питання стосовно спілкування з сином, з`ясувати місце проживання дитини, його розклад дня, визначивши час та місце спілкування з дитиною. Отже, з урахуванням викладеного відповідач [PERSON] вважає, що аргументи наведені у зустрічній позовній заяві не відповідають дійсності і не ґрунтуються на будь-яких доказах. Зміна місця проживання дитини разом з батьком, а не з матір`ю тільки тому що батько мешкає в приватному будинку, не може бути підставою для задоволення зустрічного позову. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03.04.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28 липня 2023 року поновлено строк [PERSON] для подання зустрічного позову та прийнято до розгляду. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 28 листопада 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 25 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Протягом розгляду справи, судові засідання відкладались: за клопотаннями сторін про відкладення розгляду справи; у зв`язку із закриттям підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання 21.03.2024 року з`явилась позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , та її представник [PERSON] , які просили задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову, підтримали доводи викладені у позові та відзиві на зустрічний позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Ніц А.С. у судовому засіданні 21.03.2023 року не визнав первісний позов та підтримав зустрічний позов, просив відмовити у задоволенні первісного позову, та задовольнити зустрічний позов, підтримав доводи викладені у зустрічному позові. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради Майдебура Ю.В. , з`явившись до судового засідання, підтримала висновок органу опіки та піклування. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради та органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської радине забезпечили участь своїх представників до судового засідання, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Малолітній [PERSON] , будучи заслуханим у судовому засіданні, висловив бажання щодо визначення місця його проживання із матір`ю [PERSON] . У судовому засіданні 21.03.2024 року суд оголосив перерву, у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою, на 21.03.2024 року (14-00). У судове засіданні 21.03.2023 року (14-00) сторони не з`явились, подали заяви про подальший розгляд справи у їх відсутність. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 08 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу, у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 361. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2019 року у справі №520/18177/19 шлюб між сторонами розірваний. Місце проживання дитини [PERSON] зареєстровано разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка № Т7-6863-ф/л від 17.01.2023р. 19.01.2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила місце проживання. Станом на дату ухвалення судом рішення, за наявними матеріалами справи, [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З наданої директором Одеського ліцею № 84 ОМР А. Ілько характеристики від 21.03.20223 року вих. № 168 вбачається, що [PERSON] навчається з ІІ семестру 2022/2023 року в Одеському ліцеї № 84. У [PERSON] добрий загальний розвиток. Підліток проживає разом із матір`ю яка цікавиться навчанням та успіхами сина. Також мати підтримає зв`язок з класним керівником. Батьком дитини також неодноразово телефонував з питання адаптації сина в новій школі. З характеристики та довідки № 34 про доходи наданої АТ «Галичфарм» від 29.03.2023 року, вбачається, що [PERSON] працює у АТ «Галичфарм» торгівельним представником з медичних питань, має постійних дохід. Зарекомендувала себе як працьовитий та дисциплінований працівник. Згідно медичної довідки КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 28.03.2023 року, [PERSON] в Центрі на наркологічному обліку не значиться. Згідно Довідки КНП «МПД» ОМР від 28.03.2023 року про проходження психіатричного огляду, [PERSON] без ознак психічного захворювання. Згідно висновку Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.11.2023р, третя особа на підставі наданих документів та враховуючи результат бесіди з матір`ю дитини та батьком, обстеження житлово - побутових умов проживання,вважає доцільним визначити місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Також, у даному Висновку Органу опіки та піклування Хаджибейської (Малиновської) районної адміністрації Одеської міської ради від 14.11.2023р. зазначено наступне: - мати дитини - [PERSON] , [INFO] , звернулась до Служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . - згідно з актом обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 12.07.2023, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу дитині укладено з лікарем Кенгельян Т.Р . КНП «Дитяча міська поліклініка № 6» ОМР від 31.03.2011, матір`ю дитини - [PERSON] . Згідно з характеристикою Одеського ліцею № 84 Одеської міської ради від 21.03.2023 №168/01-34, [PERSON] навчається у вищезазначеному закладі з II семестру 2022/2023 навчального року на змішаній формі навчання, має довільну зорову, слухову, механічну пам`ять. У [PERSON] добрий загальний розвиток. За характером [PERSON] веселий, товариський, стриманий. Дитина проживає з матір`ю, [PERSON] . Мати постійно цікавиться навчанням, дисципліною сина в класному колективі. Вона приділяє належну увагу вихованню сина. Постійно підтримує зв`язок з класним керівником. Батько дитини, [PERSON] , також неодноразово телефонував з питання адаптації сина в новій школі, запитував про його навчання, емоційний стан. Згідно з довідкою про доходи від 07.08.2023 № 79, [PERSON] працює у АТ «Галичфарм» займає посаду: представник торговельний (з медичних питань). Дохід за період з лютого 2023 по липень 2023 склав 314735 грн. 49 копійок. За місцем роботи характеризується позитивно. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 14.08.2023 № 04/01-2643, фахівцями Центру 10.08.2023 було здійснено вихід за адресою проживання матері та дитини, а саме: [ADDRESS] . Під час відвідування встановлено, що малолітній [PERSON] проживає з матір`ю та її чоловіком, [PERSON] , [INFO] . Помешкання знаходиться у задовільному стані, дотримано санітарно-гігієнічних норм. У дитини є окрема кімната, ліжко та необхідні речі для проживання та виховання. Мати малолітнього належним чином виконує батьківські обов`язки. Дитина відвідує Одеський ліцей № 84 та займається плаванням. Зі слів [PERSON] , біологічний батько [PERSON] часто зустрічається з сином. - батько - [PERSON] , [INFO] , звернувся до Служби у справах дітей Одеської міської ради, із заявою від 04.07.2023, в якій зазначає, що інтересам дитини відповідає визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з ним. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання [PERSON] від 04.07.2023 за адресою: [ADDRESS] , складеного Службою у справах дітей Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, житло розміщене на 1,2 поверсі двоповерхового будинку, складається з двох кімнат. Будинок облаштований всіма комунікаціями: газ, вода, електрозабезпечення. Кухня обладнана сучасними меблями та оргтехнікою. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: окрема кімната, ліжко, письмовий стіл, стілець, шафа для речей. [PERSON] тимчасово не працює. [PERSON] надав пояснення до Служби у справах дітей Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області 04.07.2023, де зазначив, що він має бажання та можливість, щоб дитина проживала разом з ним, за урахуванням обов`язкової думки дитини. - згідно з актом бесіди від 16.05.2023 з малолітнім [PERSON] , [INFO] , складеним Службою у справах дітей Одеської міської ради, стало відомо, що він бажає проживати з мамою. З батьком він спілкується по телефону, іноді їздить до батька з ночівлею. - на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради 08.11.2023 були присутні і батько, і мати. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України). Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина четверта та п`ята статті 19 СК України). Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України). Право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом з цим, згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією. При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. Суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2021 року в справі № 204/8432/19 (провадження № 61-14486св21) зазначено, що: «рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. […] У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 квітня 2022 року у справі № 359/6726/20 (провадження № 61-17922св21) зазначено, що: «Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятися поглядам та думці дитини згідно з її віком і зрілістю. Закріплення вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Разом із тим згода дитини на проживання з одним із батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20 (провадження № 61-3587св22) зазначено, що: «Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першорядно повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. Норми міжнародного права та національне законодавство не містять положень, які б наділяли одного з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, під час розгляду справ щодо визначення місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню наступні базові елементи: (а) погляди дитини, (б) індивідуальність дитини, (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин, (г) піклування, захист і безпека дитини, (ґ) вразливе положення, (д) право дитини на здоров`я, (е) право дитини на освіту (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19 (провадження № 61-19210св20). Суд виходить із того, що дитина є найбільш вразливою стороною під час будь - яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Надаючи оцінку особистим якостям сторін, та можливості створення дитині належних умов для виховання і розвитку, суд дійшов до висновків, що як мати [PERSON] , так і батько [PERSON] здатні забезпечити належні умови для виховання та розвитку малолітнього [PERSON] . Надаючи оцінку відносинам, які існують між батьками дитини, суд дійшов висновків, що між батьками існує спір щодо визначення місця проживання дитини та досить напружені відносини. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України, по даній справі суд враховує висновок Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.11.2023р., який враховуючи результат бесіди з матір`ю дитини та батьком, обстеження житлово - побутових умов проживання,вважає доцільним визначити місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Наведений Висновок є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам малолітньої дитини. У суду відсутні правові підстави не враховувати наведений Висновок. Враховуючи постійне місце проживання малолітнього [PERSON] на дату ухвалення судом рішення, разом із матір`ю, судом не встановлено таких обставин, а [PERSON] не надав належних доказів тому, що поведінка чи дії матері дитини, визначення місця проживання дитини з нею, можуть суперечити інтересам дитини або впливати на нього негативно, перешкоджати його фізичному та духовному розвитку. При цьому, судом також не встановлено обставин, які би давала підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком, що фактично приведе до зміни місця проживання, буде мати більш позитивний влив на нього. Така позиція суду відповідає правовим висновкам Верховного суду, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 березня 2021 року у справі № № 542/1428/18. У контексті першочергового врахування інтересів дітей, які переважають над інтересами батьків, суд встановив, що визначення місця проживання [PERSON] разом із матір`ю відповідатиме його інтересам, не призведе до зміни його усталеного способу життя і не завдасть психологічної травми, у зв`язку з відсутністю необхідності зміни його постійного місця проживання. З огляду на викладене, врахувавши наявність спору між батьками щодо місця проживання малолітньої дитини, який вони у досудовому порядку вирішити не змогли, психофізіологічні особливості дитини, думку дитини щодо місця проживання, висновок органу опіки та піклування, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про те що встановлення місця проживання дитини з матір`ю буде максимально відповідати інтересам дитини. В свою чергу, до доводів [PERSON] з приводу того, що він має окреме житло, з матеріальної та побутової точки зору зможе краще забезпечити умови проживання сина, суд ставиться критично. Суд зазначає, що згідно Акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 12.07.2023, складеного Службою у справах дітей Одеської міської ради, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. У дитини є окрема кімната, ліжко та необхідні речі для проживання та виховання. В свою чергу, матеріально - побутове забезпечення батьків має враховуватися, але не є визначальним у вирішенні питання про визначення місця проживання дитини, оскільки судам перш за все слід брати до уваги інші критерії, зокрема ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, у тому числі обов`язків із виховання дитини, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини та повинні виходити із якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року по справі № 182/2037/17, від 15.06.2022р. по справі №753/572/20. До доводів [PERSON] з приводу того, що [PERSON] не надає йому можливість бачитися із сином, що свідчить про неналежне виконання нею батьківських обов`язків, встановлених ч.1 ст. 150 Сімейного кодексу України, суд також ставиться критично, оскільки жодних доказів цьому матеріали справи не містять. Також суд зазначає, що визначення місця проживання дитини з матір`ю не впливає на її взаємовідносини з батьком, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 404/3499/17 (провадження № 61-9074св20). Разом із цим, суд наголошує, що у разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, виходячи з того, як буде найкраще для дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] , буде відповідати саме інтересам дитини, позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному, а відтак заявлений первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, ураховуючи, що позов [PERSON] задоволено повністю, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Outcome: approved