Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 15.11.2014 року по 05.06.2020 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони у справі є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 05.06.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Неповнолітні діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивач працює та отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя двох дітей, а тому потребує допомоги. При цьому, відповідач є військовослужбовцем з 21.10.2022 року по теперішній час, отримує заробітну плату, як відомо позивачу, у розмірі до 130\~000 гривень, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. З цих підстав, посилаючись на норми чинного законодавства, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду. Ухвалою суду від 27.02.2024 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, зазначив, що не заперечує та не відмовляється від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст.\~141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи вбачається, що 15.11.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 05.06.2020 року, після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] змінено на дошлюбне [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 06.08.2020 року. [PERSON] \~та [PERSON] є батьками двох неповнолітніх дітей: -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.02.2015 року серії [NUMBER] , актовий запис №03; -[PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.03.2019 року серії [NUMBER] , актовий запис №04. На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із змісту позовної заяви, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду. Відповідно до\~ч. 1 ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Відповідно до\~\~п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-Х1І від 27.02.1991 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і\~адміністративних заходів. Згідно\~з ст.18 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Встановлюючи розмір\~аліментів,\~які необхідно\~стягнути з\~відповідача на\~користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , суд виходить з такого. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року складає 3 196 гривень. В судовому засіданні не встановлено, що у відповідача є проблеми зі станом здоров`я та його матеріальний стан не дозволяє виконати рішення суду. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що сторони в рівних частках повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить їх належне утримання. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З огляду на викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, враховуючи інтереси дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, а також визнання відповідачем заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною ( [PERSON] ) повноліття, починаючи стягнення з 22.02.2024 року, оскільки, на підставі ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судовий збір судом покладається на відповідача.

Outcome: approved