Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

У березні 2024 р. комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" (далі також - КП "Житло-сервіс", позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідачка, боржник) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в розмірі 30 725,24 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідачка є власником квартири [ADDRESS] та є споживачкою житлово-комунальних послуг, які надає позивач. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою умов договору та вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за період з вересня 2020 р. по жовтень 2023 р. виникла заборгованість в розмірі 29 619,01 грн. Відповідачка як боржник, що прострочила виконання грошового зобов`язання на підставі положень статті 625 ЦК України зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 841,11 грн та трьох процентів річних в сумі 265,12 грн за період 01.11.2020 по 31.01.2022. Ухвалою від 07.03.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Отже ураховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачки про розгляд справи, та неподання нею у встановлений судом строк відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. КП "Житло-сервіс" є комунальним підприємством, предметом діяльності якого, відповідно до Статуту є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 3 від 10.01.2008 житловий будинок по [ADDRESS] передано на обслуговування КП "Житло-сервіс". Відповідно до пункту 2.2. Статуту предметом діяльності КП "Житло-сервіс" є надання житлово-комунальних послуг споживачам (а.с. 6-8). [PERSON] З 07.04.2008 є власницею квартири [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 07.04.2008 (а.с. 11). 12.01.2012 між сторонами був укладений договір № 228 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (далі також - договір про надання послуг), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у будинку [ADDRESS] , а споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених цим договором. Згідно із пунктом 3 договору про надання послуг, у разі зміни тарифів та їх структури, сторони, для виконання умов цього договору, керуються тарифами на послуги з моменту введення в дію встановленого рішенням органу місцевого самоврядування змінами тарифів, його структури. Нарахування відповідачці вартості послуг з утримання будинку і прибудинкової території у період виникнення заборгованості здійснювалося за тарифом, затвердженим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 211 від 12.02.2008 "Про внесення змін та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа, що настає за розрахунковим". Таким чином, на підставі вище зазначеного договору позивач надає відповідачці житлово-комунальні послугибезперебійно та належним чином, а відповідачка протягом тривалого часу не сплачувала за спожиті послуги. Згідно з нормами статей 319, 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несучі-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електронне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна…стаття 360 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що в період з вересня 2020 р. по жовтень 2023 р. у відповідачки виникла заборгованість за надані їй житлово-комунальні послуги у розмірі 29 619,01 грн (а.с. 12-13). Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в статті 7 якого зазначено, що співвласник багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, є Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до пункту 2 частини першої статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції чинній на момент укладення договору, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). З 01.05.2019 набула чинності нова редакція Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 2189-VIII від 09.11.2017, далі - Закон про житлово-комунальні послуги). За нормою статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг (стаття 6 Закону про житлово-комунальні послуги). За визначенням, наданим у статті 2 Закону про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до положень статей 7, 9 Закону про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території визначено механізмом формування тарифів з урахуванням типового переліку послуг. Тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території розраховані за 1 кв.м. загальної площі квартири в залежності від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням належного санітарно-гігієнічного, протипожежного стану будинку. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконаннясторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Визначаючи розмір заборгованості відповідачки за оплату житлово-комунальних послуг, суд покладає в обґрунтування свого рішення наданий позивачем розрахунок як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих сум, здійснений на основі затверджених в установленому порядку норм та пропорційно до загальної площі належної відповідачці квартири. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідачка не надала. Відповідачка не виконала грошове зобов`язання, а отже вона відповідно до положень статті 625 ЦК України на вимогу кредитора зобов`язана сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 01.11.2020 по 31.01.2022 його втрати від інфляції склали 841,11 грн та три проценти річних - 265,12 грн (а.с. 14). Наданий позивачем розрахунок здійснений за вірною методикою і жодних доказів, які б його спростовували, стороною відповідачки не надано, а тому суд покладає його в обґрунтування свого рішення. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже на підставі наведених позивачем доводів і аргументів та оцінки наданих ним доказів суд дійшов висновку про доведеність і обґрунтованість вимог КП "Житло-Сервіс" про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги, які вона сплачувала в неповному розмірі з урахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в розмірі 30 725,24 грн. За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача. За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 028 грн, також ним понесено витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 2 500 грн, що підтверджуються наданими суду доказами, а саме: договором про надання правової допомоги № 13-24Т від 10.01.2024; додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024 витяг послуги та ціна; договір № 78 про залучення адвоката для надання послуг за договором про надання правової допомоги № 13-24Т від 10.01.2024; детальним описом робіт за позивом КП "Житло-Сервіс" до [PERSON] ; попереднім розрахунком суми судових витрат; актом виконаних робіт за січень 2024 року до договору про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024. Клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідачкою не заявлялось. Отже з огляду на результат розгляду справи суд покладає на відповідачку в повному обсязі усі понесені позивачем судові витрати в загальному розмірі 5 528 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved