Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] , третя особа:\~ [PERSON] , про усунення перешкод в користування власністю шляхом визнання особи такою, що вона (надалі - Позивач) є власником 33/50 частки квартири [ADDRESS] , (надалі - Квартира) на підставі договору дарування частки квартири посвідченого 26 червня 2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. ЇЇ право власності на дану частку квартири зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 26.06.2023 року. На теперішній час у вищезазначеній квартирі, окрім Позивача зареєстрований [PERSON] (надалі - Відповідач) та власниця 17/50 частки квартири [PERSON] . Фактично, Відповідач ( [PERSON] ), який 26.06.2023 року подарував Позивачу квартиру не є членом її сім`ї, ніколи в ній не проживав та не проживає, постійно мешкав із своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . Тому Позивач як власник житла може вимагати усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям відповідача з реєстрації в житловому будинку, який належить їй на праві власності. Як вже було зазначено Відповідач в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує та не несе інших витрат по її утриманню. Факт реєстрації відповідача на її житловій площі порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, Позивач позбавлена можливості вільно розпоряджатись своїм майном, оформляти субсидію на комунальні послуги та інше. Тому, вона як власник житла змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки Відповідач створює їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном. Крім того громадяни повинні бути зареєстровані по місцю свого проживання. Відповідач має постійне місце проживання де повинен бути зареєстрованим. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд усунути [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , перешкоди у користуванні її власністю шляхом визнання [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 17 липня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.23). У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , який діє на підставі ордеру на\~надання правничої\~(правової)\~допомоги серії\~АР №\~1150877\~від 28.11.2023\~року (а.с.40) не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, представник позивача [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та без участі позивача, позов просить задовольнити (а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки відповідач суду не надала, відзиву на позов, заперечень проти заявлених [PERSON] позовних вимог на адресу суду також не надходило. Третя особа [PERSON] у судове засідання також повторно не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене, а також приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №336994925 від 26.06.2023 року (а.с. 14), [PERSON] на праві приватної власності належить 33/50 частки квартири [ADDRESS] . Згідно відповіді з Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , станом на 13.07.2023 року вбачається, що останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Також судом встановлено, що 26.06.2023 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , було укладено договір дарування 9/20 частки та 21/100 частки квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., зареєстрований в реєстрі за номером № 597 (а.с.12-13). Однак, [PERSON] , з моменту укладення договору дарування, від 26.06.2023 року, не проживав та не проживає у квартирі [ADDRESS] . Також відповідно до пункту 11 Договору дарування частки квартири, Сторони домовились в день підписання цього Договору здійснити всі дії, необхідні для фактичної передачі квартири, тобто звільнити квартиру від речей домашнього вжитку для вільного та безперешкодного користування нею ОБДАРОВАНОЮ (позивач [PERSON] ), передати ключі, технічний паспорт на квартиру та знятись з реєстрації місця проживання. Відповідач не є членом сім`ї позивача, не проживає в даній квартирі та не сплачує комунальні платежі, не несе витрати щодо утримання житла. Позивач не має можливості оформити субсидію. З огляду на це, позивач не може в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У постанові Верховного Суду України, від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 зроблено висновок, що положення ст. 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Згідно з положеннями ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає та, на даний час, не вживає дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у квартирі [ADDRESS] , тому права позивачки, як власниці приміщення, де зареєстрований відповідач, порушуються. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України, дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, так як судом встановлено, що відповідач не є власником квартири, яка належить на праві приватної власності позивачу та третій стороні, між сторонами відсутній договір щодо права та порядку користування відповідачем квартирою, відповідач був зобов`язаний згідно договору дарування знятись з місця реєстрації, що, відповідно, порушує право власності позивача, який має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб, будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved