Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

07 березня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом у якому просив визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Він є спадкоємцем за законом першої черги та пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки з 2012 року хворів на онкологічне захворювання, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, обстеженнях в Рівненському обласному протипухлинному центрі, де проведено оперативне втручання та курси хіміотерапії. За станом здоров`я він об`єктивно не мав можливості вчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Просить позов задовольнити. Згідно письмової заяви від 03 квітня 2024 року позивач [PERSON] просить розглядати справу за його відсутності, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву від 29 березня 2024 року про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Зарічненська селищна рада явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, відзиву не подала. Згідно письмової заяви від 01 квітня 2024 року просить розглядати справу без участі представника. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 11 вересня 2016 року (а.с.6). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та його рідний брат відповідач [PERSON] , який пред`явлений позов визнав. Як вбачається з відповіді Зарічненської районної державної нотаріальної контори від 22 березня 2024 року № 1-16/116, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців не звертався, заповіт не посвідчувався, свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с.26). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] унаслідок негативного стану здоров`я не мав можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу. За таких умов суд вважає, що [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його матері [PERSON] , оскільки це було пов`язано з об`єктивними, істотними та непереборними труднощами для позивача подати відповідну заяву нотаріусу, а відтак є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З врахуванням наведеного, виходячи з принципу пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати судом не розподіляються, оскільки позивач просить залишити ці витрати за ним.

Outcome: approved