Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

27.07.2023 позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що позивач 14.09.2021 виїхав до м. Варшава, Руспубліка Польща. З 10.07.1963 позивач перебував у шлюбі зі [PERSON] , у шлюбі мають двох дітей [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . після смерті дружини відкрилась спадщина, що прийнята позивачем та їх дітьми. [INFO] син позивача [PERSON] помер. Після смерті сина відкрилась спадщина у вигляді 1\\3 частини квартири. За життя [PERSON] заповіт не склав. Позивач, а також дв ідоньки [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Станом на день смерті сина позивач проживав у Польщі, 18.01.2022 позивач склав заяву про прийняття спадщини після смерті сина у Посольстві України у Республіці Польща, заява складено у шестимісячний строк. Однак заяву не було подано нотаріусу, у зв`язку з тим, що строк закінчувався 10.05.2022 і позивач планував приїхати до м. Харкова. Пізніше позивачу стало відомо, що у нотконторі заведено спадкову справу на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Після початку бойових дій на території України у позивача була відсутня можливість прибути до м. Харкова задля оформлення спадщини після смерті сина. Через активні обстріли та ведення бойових дій на околицях міста Харкова позивач був змушений залишитись на території Республіка Польща задля збереження життя. У позивача наявні проблеми зі здоров`ям, він неодноразово звертався до закладів охорони здоров`я за місцем тимчасово мешкання. 11.07.2023 представник позивача за довіреністю звернувся до нотконтори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на належне позивачу спадкове майно після смерті позивача. Постановою нотаріуса відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач просить визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. 27.11.2023 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Визначено [PERSON] строк для прийняття спадщини за законом після смерті його сина [PERSON] терміном один місць. 26.12.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення скасоване, призначено підготовче засідання у справі. 22.01.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначено, що [PERSON] стало відомо про смерть батька її [PERSON] , після чого у січні 2022 року подала заяву про прийняття спадщину. Державним нотаріусом винесеннго постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постанова нотаріуса мотивова тим, що наявний арешт, який накладений на все майно. Позивач виїхав до Варшави. За життя [PERSON] заповіт не склав. Позивач, а також дві доньки [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Позивач у Польщі склав заяву про прийняття спадщини. Також позивач зазначає, що йому стало відомо, що у нотконторі заведено спадкову справу. Позивачу потрібно було лише зайти на пошту та відправити відповідну заяву про прийняття спадщини до Шостої нотконтори. Відповідач вказує, що позивачем не доводено, що йому завидило , знаючи про спадкову справу, направити поштою до м. Харкова заяву про прийняття спадщини, при тому що бойові дії на той час ще не розпочались. Окрім того, позивачем не доводено, що він планував поїздку до м. Харкова для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини. Дооформлювати спадщину за померлою дружиною позивача, приїздила його донька, на поховання з сином позивач не приїхав. Окрім того, на думку відповідача, якщо з таким станом здоров`я позивач був у змозі оформити заяву про прийняття спадщини, то відповідно мав можливість і відправити цю заяву поштою. Зовсім нелогічно звучить твердження, що з таким станом здоров`я, людина похилого віку планувала їхати до м. Харкова щоб особисто подати заяву про прийняття спадщини. Після початку бойових дій Шоста нотконтора не була зачинена та продовжувала працювати. Відповідач вказую, що коли йде мова про дні або навіть тижні пропущення строків, то доводи сторони сприйматись нормально, але 1,5 роки це вже зовсім нерозсудливо. Також відповідачем зазначено, що вона є інвалідом з дитинства, ні позивач, ні спадкодавець належним чином не піклувались про інтереси дитини протягом всього її життя. Відповідач заперечує проти задоволення позову та просить відмовити та не надавати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. 29.01.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , призначено проведення розгляду справу у режимі відеокнференції. 01.02.2024 представником позивача [PERSON] подано віцдповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи, на які посилається відповідач повністю не відповідають дійсності та суперечать один одному, тому вони заперечують про них. Посилання відповідача у відзиві на третіх осіб є нічим іншим як просто введення в оману суду. Позивач не має наміру позбавляти відповідача належної їй частки у спадковому майнів, він лише прагне реалізувати своє право на спадкування, передбачене законодавством. Намагання виставити позивача, як людину, що ображає власну онуку, є просто намагання викликати жалість у суду, щоб навпаки позбавити діда його законнної частки. Посилання відповідача на практику Верховного Суду є недоречними, оскільки право позиції, викладені ц цих постановах було сформовано на підставі обставин, які виникли до впровадження воєнного стану на території України. У зв`язку з цим, такі правові позиції не можуть бути застосовані до правовідносин зі спадкування, що виникли після оголошення воєнного стану. Стосовно тверджень відповідача , що позивач не подав складену заяву одразу, то законодавством не передбачено обов`язку щодо негайного подання заяви, а визначено строк, протягом якого позивач міг звернутись до нотконтори. На момент складання заяви про прийняття спадщини за законом, позивач не міг передбачати, що на території України буде здійснене збройне вторгнення РФ, внаслідок чого було введено воєнний стан. У позивача наявні проблеми зі здоров`ям, що підтвекрджується картами стаціонарного лікування, які містяться у матеріалах справи. З зазначеного вбачається, що у позивача були перешкоди для реалізації своїх прав щодо прийняття спадщини після сина [PERSON] у позивача були наявні тривалі захворювання, як у період перебігу строку для звернення із заявою про прийнття спадщини, так і після спливу цього строку у рамках десятимісячного терміну на прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску, зокрема, визнаються тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна. Зважаючи на оголошений воєнний стан, активні бойові дії на території м. Харкові та Харківської області, позивач з об`єктивних причин позбавлений можливості звернутись у шестимісячний строк після відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. Окрім того, Шоста нотконтора відновила роботу, яку було призупинено у зв`язку з веденням 24.02.2022 воєнного стану на території України, 01.06.2022. Позивач ніяким чином не зміг би подати відповідну заяву до ногтконтори, так як нотконтора не працювала. У зв`язку з чим представник позивача просила задовольнити позов та надати [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. 22.01.2024 відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву. 06.03.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно повернуто заявнику. 06.03.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, уповноважив адвоката Шох К.А. представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] адвокат Шох К.А., яка приймала участь як у підготовчому засідання так і у судовому засіданні, в режимі відеконференції, підтримала позов, просила задовольнити з підстав, вказаних у позові та врахувати відповідь на відзив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, уповноважила адвоката Шершень Ю.С. представляти її інтереси у суді. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, звернулись з заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено,\~що з 10.07.1963 позивач [PERSON] перебував у шлюбі зі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] . У шлюбі зі [PERSON] [PERSON] має двох дітей: доньку - [PERSON] та сина - [PERSON] . [PERSON] , дружина позивача, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після смерті дружини [PERSON] . [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що прийнята спадкоємцями першої лінії: позивачем, донькою позивача - [PERSON] та сином - [PERSON] . Донька позивача [PERSON] відмовилася від належної їй 1\\3 частини спадкового майна після смерті [PERSON] на користь позивача [PERSON] , про що міститься інформація у Свідоцтві про право на спадщину за законом від 27.12.2021. Отже, позивач [PERSON] успадкував 2\\3 частини квартири, що підтверджується вищевказаним Свідоцтвом та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 337873895 від 04.07.2023. На залишкові 1\\3 частини квартири спадкоємцем за законом був син позивача - [PERSON] , проте з інформації, наявної у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - він не зареєстрував право власності на свою частину спадкового майна. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 10 листопада 2021 року. Після смерті сина [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1\\3 частини 2-кімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено в судовому засіданні за життя син позивача - [PERSON] заповіт не складав. Отже, позивач [PERSON] , а також дві доньки спадкодавця [PERSON] є спадкоємцями першої черги. Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що станом на день смерті [PERSON] позивач [PERSON] проживав у Польщі, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України про виїзд 14.09.2021. 18.01.2022 [PERSON] склав заяву про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] у Посольстві України в Республіці Польща. Дана заява складена в 6-місячний строк, визначений законодавством. Однак, цю заяву не було подано нотаріусу саме 18.01.2022. Судом, за клопотанням представника позивача, було витребувано спадкову справу, яка заведена після смерті [PERSON] . Як вбачається, зі спадкової справи №147/2022, з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . 21.02.2022 звернулась [PERSON] . З цієї ж спадкової справи вбачається, що постановою нотаріуса Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Стратіусу Л.Л. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Приписами ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Ч. 1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Строк для прийняття спадщини сплинув 05.05.2022. Згідно ч. 3\~ст.1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України, визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно з ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Судом встановлено, що станом на день смерті [PERSON] проживав у Польщі, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України про виїзд 14.09.2021. Окрім того, з наданих позивачем доказів вбачається, що 18.01.2022 [PERSON] склав заяву про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] у Посольстві України в Республіці Польща. Дана заява складена в 6-місячний строк, визначений законодавством. Як вказує позивач заяву про прийняття спадщини не було подано нотаріусу саме 18.01.2022, у зв`язку з тим, що строк на подання заяви про прийняття спадщини закінчувався 10.05.2022 та позивач планував приїхати у м. Харків та особисто її подати. Окрім того, не приймаються заперечення відповідача що позивачем не подано одразу заяву про прийняття спадщини. Оскільки діючим законодставом України визначено строк подання заяви про прийняття спадщини шість місяців та не передбачено обов`язку спадкоємця подавати заяву про прийняття спадщини одразу, після смерті спадкодавця. Окрім того, [PERSON] не міг передбачати, що 24.02.2022 буде розпочато повномаштабне військове вторгнення військо РВ на територію України та введено воєнний стан. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 21 квітня 2022 року у справі № 296/12109/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Отже, суд вважає, що у позивача [PERSON] була відсутня об?єктивна можливість приїхати у м. Харків задля оформлення спадщини після смерті свого сина.\~ Окрім того, як вбачається, з листа Шостої Харківської міської нотаріальної контори від 04.01.2024 № 07/01-16 нотаріальна контора відновила роботу, яку було призупинено у зв`язку з введенням 24.02.2022 воєнного стану, 01.06.2022. Загально відомим\~є факт\~того,\~що Указом\~Президента України\~«Про введення\~воєнного стану\~в Україні»\~№64/2022\~від 24.02.2022\~у зв`язку\~із військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України в\~Україні введено\~воєнний стан\~із 05\~години 30\~хвилин 24\~лютого 2022\~року строком\~на 30\~діб.\~Воєнний стан\~неодноразово продовжувався\~та триває\~до теперішнього\~часу.\~ Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022\~ № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 18 травня 2022 року» з наступними змінами, який діяв до 22.12.2022 Харківська територіальна громада включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на\~10 грудня\~2022 року. У подальшому, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022\~ № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Харківську територіальну громаду віднесено до Переліку територій можливих бойових дій. м. Харків піддавалось активним ракетним та артилерійським обстрілам, на околицях міста Харкова велись активні бойові дії, зазначені обставини не підлягають доказуванню, оскільки є загальновідомими, отже, позивач [PERSON] був змушений залишатися на території Республіки Польща задля збереження життя і здоров`я. Також судом зазначається, що після початку повномаштабного вторгнення громадяни України, зокрема і мешканці міста Харкова, виїздили за межі України, задля збереження життя, а отже [PERSON] об`єктивно не міг прибути до міста Харкова. Окрім того, пасажирського сполучення до міста Харкова на початку повномаштабного вторгнення не було, курсували тільки «евакуаційні потяги». З наданих позивачем доказів вбачається, що останній народився [INFO] , тобто є особою похилого віку, на момент звернення до суду з позовом йому виповнилося повних 84 роки. У позивача наявні проблеми зі здоров`ям, у зв`язку він неодноразово звертався до закладів охорони здоров`я за місцем тимчасового перебування у м. Варшава, Республіка Польща, що\~ підтверджується інформаційними картами стаціонарного лікування (копії з перекладом додаються),\~ а саме: з 08.02.2022 до 09.02.2022 р., діагноз - фібриляція і тріпотіння передсердець; з 23.04.2022 до 05.05.2022 р., перебування у відділенні кардіології, поставлено наступні діагнози: основний - підозра на синдром тахікардія-брадикардія. Пароксизмальна фібриляція передсердь/передсердна тахікардія. Хронічна антикоагулянтна терапія ривароксабаном. Супутній - гіпертонія. Вперше діагностований гіпотиреоз. Глаукома правого ока. Стан після апендектомії. З 26.07.2022 до 11.08.2022, описовий діагноз жовчнокам`яна хвороба - до ЕРХПГ. Сепсис невідомого походження (кишкова паличка). Гепатит типу А. Підозра на тахі-браді-синдром. Пароксизмальна фібриляція передсердь/передсердна тахікардія в анамнезі, що лікується ривароксабаном. Гіпертонія. Гіпотиреоз, що лікується за допомогою замісної терапії. Глаукома правого ока. Стан після апендектомії, камені в жовчному міхурі в анамнезі. Генералізований атеросклероз. Стеноз черевного стовбура нижньої брижової артерії. З 11.08.2022 до 13.08.2022, діагноз жовчокам`яна хвороба стан після ЕРХПГ з видаленням конкрементів з жовчних шляхів 11.08.2022. Сепсис невідомого походження (кишкова паличка). Гепатит типу А. Підозра на тахі-браді-синдром. Пароксизмальна фібриляція передсердь/передсердна тахікардія в анамнезі, що лікується ривароксабаном. Гіпертонія. Гіпотиреоз, що лікується за допомогою замісної терапії. Глаукома правого ока. Стан після апендектомії, камені в жовчному міхурі в анамнезі. Генералізований атеросклероз. Стеноз черевного стовбура нижньої брижової артерії. Оскільки позивач є особою похилого віку, перебіг реабілітації після лікування у\~ його віці має тривалий характер та проходить складно. Стан здоров`я позивача не давав йому змоги звернутися з заявою про прийняття спадщини за законом та є однією з причин пропуску строку на подачу цієї заяви. Судом встановлено, що у позивача були наявні тривалі захворювання як у період перебігу строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, так і після спливу цього строку. Поважними причинами пропуску, зокрема, визнаються: тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, введення на території України воєнного стану, похилий вік спадкоємця. Тобто, спадкоємець пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини у зв`язку з перебуванням за кордоном під час ведення активних бойових дій на території України, а також через захворювання, наявні у [PERSON] та їх тривале лікування. Від прийняття спадщини після померлої сина [PERSON] його батько [PERSON] не відмовлявся. В зв`язку з чим, суд визнає причини пропуску подання заяви позивачем про прийняття спадщини поважними та встановлює додатковий строк для прийнятті спадщини. 06 березня 2022\~року постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~доповнено п. 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою КМ № 719 від 24 червня 2022 року п. 3\~постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~змінено, установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Так, дійсно, Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21 дійшов висновку про те, що постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Разом з тим, судом враховано, що інформація про постанову КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~була висвітлена для загального доступу, та позичав, який не є юристом, є особою похилого віку не знав та не міг знати, що постанова Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Окрім того суд зазначає, що строк для подання заяви для прийняття спадщини сплив 05.05.2022, тобто під час бойових дій на території України, зокрема у місті Харкові. Також, судом враховано, що позивачем [PERSON] було подано заяву про прийнятта спадщини до Посольства, проте вчасно не було подано до нотаріальної контори на території України, оскільки позивач перебував у іншій державі. Отже, хоча пропуск строку для прийняття спадщини значний, проте у сукупності з іншими обставинами справи, вказує наявність підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~строк для прийняття спадщини, пропущено [PERSON] із поважних, незалежних від позивача причин. Норми європейського законодавства щодо прав людини встановлюють, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці Європейського суду з прав людини на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позбавлення позивача права на спадщину буде занадто надмірним тягарем, що не є пропорційним меті законодавчого обмеження строку подання заяви про прийняття спадщини, відтак, буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №761/42165/17-цвід 28 жовтня 2019 року. Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на постави Верховного Суду у справах №385/321/20 від 05.09.2022, №638/16540/20 від 20.09.2023, №548/2415/21 від 07.12.2023, оскільки обставини, які викладені у вказаних постановах, виникли до впровадження на території України воєнного стану. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved