Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ізюмська Аліна Вікторівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якій просить суд визначити йому додатковий трьохмісячний строк, для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилася після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він є рідним сином [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження. [INFO] помер його батько та відкрилась спадщина щодо майна померлого. 16.10.2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Ізюмської А.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, відповідно до постанови від 16.10.2023 року, приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Ізюмською А.В. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що часом відкриття спадщини є [INFO] , а тому заявник пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв спадщину. Вважає, що причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними, так як були обумовлені карантинними обмеженнями та військовим станом запровадженим в країні. Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гавриловим В.А. від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На запит судді [PERSON] , приватним нотаріусом Ізюмською А.В. була надана копія спадкової справи № 32/22023 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до розпорядження № 81 від 07.03.2024 року Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області призначено проведення повторного автоматичного розподілу судової справи № 185/21/24, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 05.03.2024 року № 643/0/15-24 «Про звільнення [PERSON] з посади Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у зв`язку з поданням заяви про відставку», яка повторно авторозподілена та визначено головуючого суддю Бондаренко В.М. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року прийнято суддею [PERSON] до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до Павлоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ізюмська Аліна Вікторівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Павлоградської міської ради - Гончар С.А. у судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу за відсутності представника, покладається у вирішенні справи на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ізюмська А.В. у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про розгляд справи, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступного. Матеріалами справи встановлено, що позивач по справі [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 13 березня 1965 року Надеждинським сільським ЗАГС Близнюківського району Харківської області. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , у віці 83 років, відповідно до свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 2021 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Як вбачається з копії спадкової справи № 32/2023, заведеної 16.10.2023 року приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ізюмською А.В. до майна померлого [INFO] [PERSON] , за життя [PERSON] , [INFO] , склав заповіт від 26.12.2017 року про те, що належну йому на підставі особистої приватної власності земельну ділянку, площею 10,200 га, яка розташована на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, яку передано для ведення товарного виробництва, він заповідає [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений секретарем Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області та зареєстрований 26.12.2017 року в реєстрі за № 91. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за законом та за заповітом, 16.10.2023 року звернувся до приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Ізюмської А.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Станом на 26.03.2024 року, крім [PERSON] , [INFO] , до нотаріуса ніхто не звертався. Проте, відповідно до постанови від 16.10.2023 року, приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Ізюмською А.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що часом відкриття спадщини є [INFO] , а тому заявник пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та вважається таким, що не прийняв спадщину. Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, насамперед, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року в справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Початок перебіг строку для прийняття спадщини починається з наступного дня після відповідної календарної дати, тобто строк для прийняття спадщини має обчислюватись з наступного дня після дня смерті особи або оголошення її померлою. При визначенні кінцевого дня строку слід ураховувати, що правила частини п`ятої статті 254 ЦК України поширюються на будь-які сфери цивільно-правового регулювання і стосуються будь-яких суб`єктів цивільних правовідносин. Тому коли останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (див. постанову постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19 (провадження № 61-7013св20). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Дані висновки містяться у постанові Верховного Суду у справі №554/356/21 від 22 березня 2023 року. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Як вбачається з позовної заяви, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на такі поважні причини, як запровадження в країні карантинних обмежень, внаслідок гострої респіраторної хвороби СОVID-19 з березня 2020 року, а також початком з 24.02.2022 року воєнного стану в Україні, який на даний час триває. Дійсно, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб, а саме, було обмежено рух громадського транспорту, пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його матері. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), об`єктивно створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21), а також подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено. Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ,\~у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Дія воєнного стану станом на день розгляду позову продовжена. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд враховує такі обставини, як введення карантинних обмежень, так і запровадження на території України воєнного стану, що об`єктивно створювали перешкоди позивачу у реалізації його спадкових прав. Суд наголошує, що виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Враховуючи встановлені обставини справи, а також наведені позивачем причини несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини, які свідчать про наявність об`єктивних та істотних труднощів у питанні подання заяви про прийняття спадщини, суд, з урахуванням захисту інтересів позивача у реалізації прав на спадкування за законом, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку, тривалістю три місяця, для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved