Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вона є пенсіонеркою та проживає разом зі своїм онуком, [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] перебуває у полоні РФ з 13.03.2023 року і тому не може піклуватися сином. Відповідачка - мати дитини [PERSON] з січня 2023 року фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не проживає разом з сином, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги. Вона повністю забезпечує онука матеріально, піклується про нього, приймає участь у повсякденному житті, забезпечує його необхідним одягом, приймає участь у всебічному розвитку. Зазначає, що для задоволення всіх потреб онука необхідні значні кошти і вона не здатна сама в повній мірі їх забезпечити. З наведених підстав просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання онука в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 30.01.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони, будучи належним чином повідомленими, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась та заяв чи клопотань про розгляд справи без її участі не подавала. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Батько [PERSON] - [PERSON] перебуває у полоні РФ і тому не може піклуватися сином, що вбачається з довідки ДП «Український національний центр розбудови миру» (а.с.12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [INFO] народився [PERSON] , і його батьком записаний « [PERSON] », матір`ю « [PERSON] » (позивачка по справі) (а.с.13). Відповідно до витягу №74 «Про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб» відділу ЦНАП апарату виконавчого комітету Буринської міської ради від 18.01.2024 року, малолітній [PERSON] , [INFO] з 27.09.2019 року значиться зареєстрованим та проживає на даний час разом із позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно з Актом обстеження умов проживання від 11.12.2023 року умови проживання сім`ї за адресою: [ADDRESS] задовільні, в будинку чисто та тепло, продуктами харчування сім`я забезпечена. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Як вбачається з характеристики Буринського міського ліцею №3 від 06.12.2023 року, вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] , яка приділяє належну увагу виховання онука, цікавиться життям класу та школи (а.с.14). Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджено, що на даний час малолітній [PERSON] проживає з позивачкою, яка є його бабою, та перебуває на її утриманні. Відповідачка [PERSON] проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 258 СК України передбачено, що баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч.2 ст. 182 СК України). Таким чином, відповідачка, будучи матірю малолітнього сина [PERSON] , зобов`язана утримувати останнього до досягнення ним повноліття, однак участі в його утриманні в повному обсязі не приймає. При цьому проживання відповідачки окремо від дитини не звільняє її від виконання вказаного обов`язку. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із відповідачки аліментів на утримання онука [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення вимог позивачки та звільнення її відповідно до Закону від сплати судових витрат, з відповідачки підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved