Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є споживачем природного газу та користувалася послугами АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» з газопостачання за адресою: [ADDRESS]. 09.08.2021 АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» їй було припинено газопостачання з причини нібито наявності витоків газу, про що було складено акт № 5588/21 від 09.08.2021. Однак ніякої потреби перевіряти систему газопостачання до її будинку не було, жодного домогосподарства на вулиці не було перевірено, будь-якої аварійної ситуації не трапилося та витоку газу не було. Ні вона, ні інші сусіди не повідомляли відповідача про аварійну ситуацію (витік газу) в системі газопостачання до її будинку, в зв`язку з чим не було підстав для відключення газопостачання. Цього ж дня за її викликом служба «104» після здійснення відповідних вимірів повідомила про відсутність витоку газу та жодних звернень до них відносно витоку газу не надходило. При цьому перебаченого розділом ІХ Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійого експлуатування систем газопостачання, затвердженого Наказом Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 24.10.2022 № 640, акту перевірки технічного стану газопроводу складено не було, а також результати технічного огляду (обходу) ОСГ мають заноситися до журналу реєстрації результатів технічного огляду (обходу) трас розподільних газопроводів і вводів та журналу реєстрації результатів технічного огляду (обходу) газорегуляторного пункті (форми яких наведено у додатках 17, 18 до цього Порядку), чого здійснено також не було, що вказує на відсутність витоку газу. Вимоги позову мотивовані також тим, що 23.09.2022 позивачем було направлено до відповідача претензію про виплату їй матеріальної шкоди в розмірі 18864,00 грн та моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн, відшкодування вартості об`єму невідпущеного природного газу з 09.08.2021 по дату виконання претензії або дату відновлення газопостачання та відновлення газопостачання в її будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте 11.10.2022 вона отримала відповідь на претензію, в якій зазначено, що відновлення газопостачання можливо в порядку, визнченому законом. Безпідставним припиненням газопостачання їй було завдано моральну шкоду, оскільки позивач була позбавлена права на приготування їжі собі та членам своєї сім`ї, в тому числі малолітній дитині, а також з 09.08.2021 по 21.08.2021 (дата купівлі електрокотла) на забезпечення нормальних усталених санітарно-гігієнічних умов для себе, так і для своєї дитини, що призводило до душевних страждань позивача. Тому після залучення до участі в справі ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 03.01.2024 співвідповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України», уточнивши позовні вимоги, позивач просить: 1) визнати протиправними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» щодо припинення їй газопостачання в будинку за адресою: [ADDRESS] ; 2) зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання до газових мереж внутрішнього газопостачання споживача [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] ; 3) стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 18864,00 грн, моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн та витрати на правову допомогу (т. 2 а. с. 57-64). Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 24.11.2022 відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді Богунського районного суду міста Житомира Семенцової Л.М. від 11.01.2023 за клопотанням позивача справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від представника відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до суду надійшов відзив на позовну заяву з викладеними в ньому запереченнями проти задоволення позову з мотивів того, що 09.08.2021 за адресою: [ADDRESS] працівниками АТ «Житомиргаз» проводився обхід підземних газопроводів та споруд на них відповідно до денного завдання на зазначену дату згідно витягу з журналу завдань та при обході траси низького тиску й середнього тиску виявлено витік газу на [ADDRESS] поблизу будинку [ADDRESS] . Заявку щодо даного витоку було передано до ремонтної бригади товариства. У зв`язку з виникненням аварійної ситуації, а саме підземного витоку газу за вказаною адресою ремонтною бригадою АТ «Житомиргаз» 09.08.2021 було здійснено механічне від`єднання підземної газової труби до будинку [ADDRESS] від ГРМ шляхом встановлення пережиму, про що свідчить акт припинення (обмеження) газопостачання № 5588/21 від 09.08.2021 та довідка про відрізку за № 222 від 09.08.2021. Окрім того, як вказано у відзиві, в 2021 році [PERSON] зверталася до ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області із заявою про порушення прав споживача та в процесі перевірки фахівцями ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській обсласті не було виявлено порушень АТ «Житомиргаз» прав [PERSON] , а натомість при підготовці пояснень виявлено відсутність виконавчо-технічної документації на внутрішньому газопостачанню за адресою: [ADDRESS] . Так, для забезпечення приєднання до газових мереж 14.09.2017 [PERSON] звернулася з письмовою заявою до ПАТ «Житомиргаз» для газифікації об`єкта незакінченого будівництва за адресою: [ADDRESS] . При заповненні нею заяви на приєднання до ГРМ було заповнено опитувальний лист з переліком існуючого обладання, в опитувальниму листі замовником було обрано виконавця робіт по ПДК (проектно-кошторисна документація) та БРМ (будівельно-монтажні роботи зовнішнє) оператора ГРМ ПАТ «Житомиргаз». Згідно заяви, опитувального листа та поданих документів 27.09.2017 їй виготовлено технічні умови, надано договір на приєднання, а також оператором ГРМ було виконано будівництво газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання. З моменту виявлення витоку газу та відключення по теперішній час позивач не зверталася до АТ «Житомиргаз» із заявою щодо замовлення технічної документації по внутрішній газопостачальній мережі, проведення первинного пуску газу, відновлення газопостачання та укладання договору на технічне обслуговування систем газопостачання за вказаною вище адресою, а також не надавала договір на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж з організацією, яка має відповідну дозвільну документацію. Вона не зверталася до АТ «Житомиргаз» з письмовою заявою щодо проведення робіт внутрішнього газопостачання, не надавала будь-яких документів, які б свідчили про виконання технічних робіт іншою організацією, а тому в АТ «Житомиргаз» відсутній проект газових мереж внутрішнього газопостачання на об`єкт незавершеного будівництва позивача. 23.10.2021 їй було направлено лист з повідомленням про необхідність укладання договору на технічне обслуговування внутрішніх газових мереж. У відзиві також зазначено, що відновлення газопостачання до газових мереж внутрішнього газопостачання позивачу в будинку за адресою: [ADDRESS] можливе лише за умови усунення витоків, виконання нею вимог глави 2 розділу V Кодексу ГРС, а саме після надання замовником АТ «Житомиргаз» підтвердних документів про введення в експлуатацію газових мереж внутрішнього газопостачання та їх фізичну наявність в точці приєднання й передачі оператору ГРМ одного екземпляру проекту внутрішнього газопостачання. Позивач має також надати АТ «Житомиргаз» копію договору на технічне обслуговування газових мереж за вказаною вище адресою, який може бути укладений з АТ «Житомиргаз» або з будь-якою іншою організацією, що має відповідну дозвільну документацію та фахівців для забезпечення обслуговування газових мереж. Отже, відповідач діє в рамках законодавства України та, не порушуючи прав й інтересів позивача. Вимоги щодо стягнення коштів на відшкодування матеріальної та моральної шкоди також вважає необгрунтованими, враховуючи недоведеність суми витрат, розміру та наявності шкоди, протиправної поведінки відповідача та його вини, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою відповідача. Зазначив про відчутність доказів встановлення та використання позивачем варильної поверхні та котла після 09.08.2021 за адресою: [ADDRESS] . Позивачем до суду направлено відповідь на відзив, за змістом якого всупереч п. 1.6 розділу 5 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 № 285, посадовими особами відповідача не здійснювалася перевірка витікання газу за допомогою приладів, а оскільки газопровід як біля будинку про [ADDRESS] , так і на самому провулку є підземним, виявити витікання газу за зовнішніми ознаками майже неможливо. За її викликом службою «104» було здійснено вимірювання витоків газу за допомогою спеціальних приладів та відповідним вимірюванням витоків газу встановлено не було. Доказом відсутності витоків газу є її зауваження, що міститься на зворотній стороні акту про відключення. На момент первинного підключення до газопостачання нею надавалися всі необхідні документи для підключення газопостачання. У неї наявний робочий проект внутрішнього газопостачання даного житлового будинку та його зовнішнього газопостачання. Ці проекти надавалися відповідачу під час первинного підключення газопостачання. 27.09.2017 АТ «Житомиргаз» їй були видані технічні умови приєднання № 479 до газорозподільної системи і на підставі цих умов 06.10.2017 між нею та відповідачем було укладено договір на приєднання до газорозподільної системи. У разі їх ненадання та непогодження відповідач не здійснив би первинне підключення газопостачання до її будинку. Дії щодо відключення газопостачання вчинені відповідачем виключно в зв`язку з тим, що він є монополістом у сфері надання послуг з газопостачання. А також причиною відключення газопостачання вважає наявну станом на дату відключення її заборгованості за спожитий газ, внаслідок чого в суді перебував спір у справі № 295/15803/19 щодо стягнення заборгованості, за результатами розгляду якого нею було спростовано наявність заборгованості. За клопотанням позивача до участі в справі залучено співвідповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 03.01.2024. Представником відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» до суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. Як указано у відзиві, позовна заява та матеріали справи не містять доказів порушення, невизнання або оспорення відповідачем ТОВ «Газорозподільні мережі України» прав, свобод або інтересів позивача. [PERSON] не надано доказів укладення договору розподілу природного газу з відповідачем ТОВ «Газорозподільні мережі України» згідно умов та вимог, визначених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498. Лише після укладення договору вона матиме право на відновлення розподілу природного газу згідно вимог законодавства. З матеріалів справи вбачається, що позивач не мала укладеного договору на технічне обслуговування власних газових мереж та позивачем не доведено виконання нею вимог п. 5.4 гл. 5 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, що свідчить про неможливість відновлення розподілу природного газу згідно положень чинного законодавства. У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали з обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, вказавши на зазначені у відзиві на позовну заяву обставини, пояснивши, зокрема, що аварійна служба газу «104» по приїзду біля будинку про [ADDRESS] не виявила витоків газу, оскільки на той час витік газу було усунуто працівниками АТ «Житомиргаз». Представник відповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України» в судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позову із зазначених у відзиві на позову заяву обставин, звернувши увагу на те, що для відновлення надання позивачу послуг вона має бути споживачем таких послуг. Втім з відповідною заявою до ТОВ «Газорозподільні мережі України» позивач не зверталася та на теперішній час вона не є споживачем послуг, які надає відповідач. Заслухавши позивача та його представника, представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії договору на приєднання до газорозподільної системи № 020/18524-17, укладеного між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (оператор ГРМ) та [PERSON] , за цим договором до газорозподільної системи оператора ГРМ, що на законних підставах перебуває в його власності або користуванні (у тому числі в експлуатації) приєднується на підставі технічних умов приєднання № 479 від 27.09.2017 (далі - технічні умови): Укладення цього договору не змінює права власності на майно, надане користувачеві на праві користування - індивідуальний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Оператор ГРМ забезпечує приєднання об`єкта замовника до ГРМ (будівництво та введення в експлуатацію газових мереж зовнішнього газопостачання від місця забезпечення потужності до точки приєднання) на підставі технічних умов та відповідно до проекту зовнішнього газопостачання і здійснює підключення об`єкта замовника до ГРМ і пуск газу на його об`єкт на умовах цього договору (т. 2 а. с. 68, 69). Послуга зі стандартного приєднання до ЄГТСУ була надана замовнику [PERSON] ПАТ «Житомиргаз» 06.10.2017, про що складено акт надання послуг (т. 2 а. с. 70). За адресою: [ADDRESS] позивачем здійснено будівництво житлового будинку, прийнятого в експлуатацію згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 07.02.2023 (т. 1 а. с. 240-244). На теперішній право власності за позивачем не зареєстроване. З 01.12.2018 в електронній базі даних за заявою позивача АТ «Житомиргаз» на її ім`я було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] як нове приєднання до газової мережі, у звязку з чим позивач набула статусу споживача послуг з газопостачання (т. 1 а. с. 93). Згідно копії акту про припинення (обмеження) газопостачання № 5588/21 від 09.08.2021, складеного представниками АТ «Житомиргаз», в присутності споживача газу [PERSON] 09.08.2021 було здійснене механічне від`єднання підземної газової труби до будинку про [ADDRESS] від ГРМ шляхом встановлення пережиму, причиною чому вказано в акті наявність витоку газу (т. 1 а. с. 9). До акту позивачем внесено зауваження про непідтвердження нею факту витоку газу, вказавши про відсутність проведення досліджень щодо витоку газу (т. 1 а. с. 11). У заяві позивача до АТ «Житомиргаз» від 23.08.2021 позивач просила відновити газопостачання до належного їй будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 12, 13). Відповідно до копії листа АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» від 14.09.2021 газопостачання за адресою: [ADDRESS] було припинено у зв`язку з виникненням аварійної ситуації, а саме підземного витоку газу на [ADDRESS], поблизу будинку [ADDRESS] на підставі п. 5.7 розділу 5 глави V Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 № 285 (далі - Правила БСГ) (т. 1 а. с. 29-31). У цьому листі також зазначено про вимогу п. 5.4 Правил БСГ щодо необхідності укладення договору на технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлового будинку з АТ «Житомиргаз» або будь-якою іншою організацією на розсуд споживача, яка має відповідну дозвільну документацію та фахівців для забезпечення обслуговування газових мереж. У відповідь на претензію позивача відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» повідомив її про те, що, не зважаючи на неодноразове інформування щодо порядку відновлення газопостачання, з 09.08.2021 вона не зверталася до АТ «Житомиргаз» із заявою на проведення робіт по внутрішньому газопостачанню, проведення первинного пуску газу, відновлення газопостачання, укладення договору на технічне обслуговування систем газопостачання за адресою: [ADDRESS] . Також не надавалося нею копій договорів з іншими організаціями, які мають дозвіл на виконання робіт з підвищеною небезпекою. Зауважили, що відновлення газопостачання можливе в порядку, визначеному законом (т. 1 а. с. 44, 45). Аналогічного змісту повідомлення від 10.08.2021 та 23.10.2021 направлялися АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» позивачу поштовим зв`язком (т. 1 а. с. 75-80). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству. Правила безпеки систем газопостачання, затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 15.05.2015 № 285, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за № 674/27119, поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом, розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням, експлуатацією систем газопостачання, а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах. Ігнорування Правил БСГ є неприпустимим, оскільки газопроводи та споруди на них є об`єктом підвищеного ризику, а виконання Правил БСГ є певною гарантією надійності функціонування систем газопостачання, безпеки життя та здоров`я населення. Разом з тим, Правила БСГ містять главу V «Вимоги безпечної експлуатації систем газопостачання (природний газ)». Згідно п. 5.1 розділу 5 «Вимоги безпечної експлуатації внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків» глави V Правил БСГ вимоги цього розділу розповсюджуються на газопроводи і газове обладнання, яке розміщене після відключаючого пристрою на вводі по ходу газу, в житлових і громадських будинках, комплексах і спорудах відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» та ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» Пунктом 5.7 розділу 5 глави V Правил БСГ встановлено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови, зокрема, наявності витоків газу. Згідно з п. 8.1 глави VІІI «Вимоги до організації роботи аварійно-диспетчерських служб» Правил БСГ контроль і оперативно-диспетчерське керівництво планово-профілактичними та аварійно-відновлювальними роботами на об`єктах Єдиної газотранспортної системи України з урахуванням вимог охорони праці здійснюються газорозподільними підприємствами відповідно до вимог чинного законодавства України. Локалізація і ліквідація аварійних ситуацій здійснюються аварійно-диспетчерською службою (аварійна газова служба) «104» (далі - АДС), її філіями і постами, що працюють цілодобово і без вихідних. За змістом п. п. 4, 5 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем пломбування та розпломбування газового обладнання на об`єктах споживачів, що пов`язані з припиненням/обмеженням або відновленням газопостачання (розподілу природного газу), виконуються Оператором ГРМ відповідно до вимог розділу X цього Кодексу. При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). Припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. Як вбачається з копії акту № 5588/21 про припинення (обмеження) газопостачання від 09.08.2021, складеного представниками АТ «Житомиргаз», в присутності споживача газу [PERSON] 09.08.2021 було здійснене механічне від`єднання від ГРМ до об`єкта газифікації про [ADDRESS] шляхом встановлення пережиму на підставі 5.7 розділу 5 глави V Правил БСГ. Причина відключення - наявність витоку газу. Отже, зазначеним актом встановлено наявність витоку газу біля об`єкта газифікації - житлового будинку позивача та є чинним. При цьому необхідно відмітити, що складання саме акту про припинення газопостачання передбачено положеннями Кодексу газорозподільних систем та законодавством не передбачено іншої форми акту, зокрема, акту про витік газу, про який позивач вказувала в позовній заяві. Суд звертає увагу на те, що приписи п. 5.7 розділу 5 глави V Правил БСГ визначають таку умову, як наявність витоків газу, як окрему, самостійну та беззастережну підставу для відключення обладнання житлових і громадських будинків від системи газопостачання із встановленням заглушки. Таким чином, позивач була споживачем послуг з газопостачання, яке їй було припинено шляхом встановленням встановлення пережиму, однак механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи не відбулося. Посилання позивача на порушення відповідачем розділу ІХ Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійого експлуатування систем газопостачання, затвердженого Наказом Міністерством енергетики та вугільної промисловості України 24.10.2022 № 640, стосовно нескладення акту перевірки технічного стану газопроводу та незанесення результатів технічного огляду (обходу) ОСГ до журналу реєстрації результатів технічного огляду (обходу) трас розподільних газопроводів і вводів та журналу реєстрації результатів технічного огляду (обходу) газорегуляторного пункту не спростовує зафіксованого в акті № 5588/21 про припинення (обмеження) газопостачання від 09.08.2021, складеного представниками АТ «Житомиргаз», факту витоку газу біля житлового будинку позивача. Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 Верховний Суд наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню так, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Отже, на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, який, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») звернув увагу, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». З аналізу досліджених судом доказів та встановлених обставин суд дійшов висновку, що дії представників відповідача щодо припинення газопостачання до будинку позивача є цілком обґрунтованими, зважаючи на підстави такого припинення як витік газу, тобто виникнення аварійної ситуації, та доказів зворотного позивачем надано не було. Також суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо вимоги позову про відновлення газопостачання, то слід зазначити, що відповідно до п. 6 гл. 7 розділу VI Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Згідно постанови НКРЕКП від 31.08.2023 № 1593 АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» (код ЄДРПОУ 03344071) зупинено дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 847, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію. Зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Житомиргаз» до 31.12.2023 передати грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Житомиргаз» на праві власності, для забезпечення виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (код ЄДРПОУ 44907200) невиконаних АТ «Житомиргаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу, визначених за результатами здійснених НКРЕКП заходів державного контролю діяльності АТ «Житомиргаз» з розподілу природного газу за попередні роки та які будуть покладені за результатами заходів державного контролю НКРЕКП діяльності АТ «Житомиргаз» у 2022 - 2023 роках. Отже, з 01.09.2023 господарську діяльність з розподілу природного газу на території Житомирської області здійснює ТОВ «Газорозподільні мережі України». Проте позивачем не було подано до ТОВ «Газорозподільні мережі України» заяви про відновлення газопостачання до будинку за адресою: [ADDRESS] , така заява не розглядалася відповідачем та ним не було відмовлено позивачу у відновленні газопостачання. Таким чином, із досліджених судом доказів суд дійшов до висновку, що між позивачем та ТОВ «Газорозподільні мережі України» відсутні спірні правовідносини та судом не встановлено порушення відповідачем ТОВ «Газорозподільні мережі України» прав, свобод та інтересів позивача в питанні щодо відновлення газопостачання до належного їй житлового будинку. Що стосується вимог позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з п. 8.4 Типового договору розподілу природного газу, що затверджений постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 06.07.2015 року за № 1384/27829), у разі якщо дії однієї зі сторін призвели до завдання матеріальної та/або моральної шкоди іншій стороні (шкода заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини), відшкодування здійснюється в добровільному порядку згідно з вимогами чинного законодавства у разі, якщо не досягнуто згоди, - за рішенням суду. За своєю правовою природою майновою шкодою є збитки (псування, погіршення або знищення цінності), завдані майну фізичної або юридичної особи в наслідок пошкодження, необхідність провести затрати на відновлення майна чи інших цінностей, необхідних здійснення зайвих витрат з метою відновлення порушеного права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Однак оскільки судом не встановлено протиправних дій відповідачів, а відтак вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають, так як є похідними від вимог про визнання дій щодо припинення газопостачання протиправними. За таких обставин вимоги позову не грунтуються на положеннях закону, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого позивачем позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed