Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з посиланням на те, що житловий будинок [ADDRESS] , відносився до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами його дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Відповідач [PERSON] після вибуття з двору залишилася зареєстрованою в дворі до квітня 2003 року, після вибуття не вимагала частку з його майна, втратила право на свою частку в майні колгоспного двору. Рішенням виконкому\~Станіславчицької сільської\~ради №22\~від 29.12.1994\~року було\~затверджено списки\~власників житлових\~будинків по\~Станіславчицькій сільській\~раді Ставищенського\~району Київської\~області для\~отримання свідоцтв\~про право\~власності,\~де власником\~житлового будинку\~ [ADDRESS] \~визнаний [PERSON] ..\~Рішенням 15\~сесії 5\~скликання Станіславчицької\~сільської ради\~№ 131\~від 3\~липня 2008\~року «Про\~упорядкування нумерації\~будинків по\~вулицях [ADDRESS] ,\~рішенням №17\~третьої сесії\~VII\~скликання Станіславчицької\~сільської ради\~від 11\~грудня 2015\~року «Про\~декомунізацію вулиць,\~надання та\~зміни адреси\~об`єкта\~нерухомості в\~с.\~Станіславчик Ставищенського\~району Київської\~області» вулицю\~«Комсомольська» перейменовано\~на « [PERSON] ».\~17\~липня 2020\~року Верховна\~Рада України\~прийняла Постанову\~№ 3650\~«Про утворення\~та ліквідацію\~районів»,\~якою Ставищенський\~район був\~ліквідований,\~а утворена\~Ставищенська селищна\~громада увійшла\~до складу\~укрупненого Білоцерківського\~району.\~Наказом №21\~від 31.08.2023\~Ставищенської селищної\~ради Білоцерківського\~району Київської\~області «Про\~зміну адреси\~об`єкта\~нерухомого майна»,\~в зв`язку\~з упорядкуванням\~нумерації,\~житловому будинку\~змінено адресу\~з « [ADDRESS] » на\~« [ADDRESS] ». Як вбачається з довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 не була проведена. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня. [INFO] помер [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла дружина померлого [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Син спадкодавця [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки на час смерті спадкодавця з ним постійно не проживав та не подав заяву про прийняття спадщини. На її (позивача) заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на належний померлому житловий будинок державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомості. Відповідно до технічного паспорта на вищевказаний житловий будинок, за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок «А» загальною площею 97,8 м2 , житловою площею 56,9 м2 з прибудовою «а», ґанком «а1»; літня кухня «Б»; погріб під частиною будівлі «Б/п»; навіс «б»; сарай «В»; навіс «в», сарай «Г»; навіс «г»; колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3. Ринкова вартість будинку становить 115600 гривень. Вважають, що [PERSON] за життя набув права власності на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останнього. Інші члени двору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , мають право власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, в рівних частках. Позивачі з урахуванням уточнених позовних вимог просять суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на 1/4 частину та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину, а всього на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 97,8 м2, житловою площею 56,9 м, вартістю 57800 гривень; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину вказаного житлового будинку, за кожним. Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 20 лютого 2024 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 41-42). Позивач [PERSON] в підготовче засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 48, 73), подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 86). Позивач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, про розгляд справи відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с. 49, 71), в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 4-8). Позивач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 50, 74), в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 4-8). Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а. с. 76). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 75) направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 87). Суд, розглянувши письмові заяви про визнання позову представником відповідача Ставищенської селищної ради та відповідача [PERSON] , та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача Ставищенської селищної ради та відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , відносився до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами його дружина [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (14-17). Відповідач [PERSON] після вибуття з двору залишилася зареєстрованою в дворі до квітня 2003 року, і після вибуття із вказаного двору не зверталася за витребуванням частки з майна колгоспного двору, і через сплив трирічного строку давності втратила право на її витребування\~(а.с. 18). Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради №22 від 29.12.1994 року було затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником житлового будинку [ADDRESS] визнаний [PERSON] (а.с. 19). Рішенням 15 сесії 5 скликання Станіславчицької сільської ради № 131 від 3 липня 2008 року «Про упорядкування нумерації будинків по вулицях [ADDRESS] присвоєно № 49; рішенням №17 третьої сесії VII скликання Станіславчицької сільської ради від 11 грудня 2015 року «Про декомунізацію вулиць, надання та зміни адреси об`єкта нерухомості в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області» вулицю «Комсомольська» перейменовано на « [PERSON] »; 17 липня 2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову № 3650 «Про утворення та ліквідацію районів», якою Ставищенський район був ліквідований, а утворена Ставищенська селищна громада увійшла до складу укрупненого Білоцерківського району (а.с. 20, 21). Наказом №21\~від 31.08.2023\~Ставищенської селищної\~ради Білоцерківського\~району Київської\~області «Про\~зміну адреси\~об`єкта\~нерухомого майна»,\~в зв`язку\~з упорядкуванням\~нумерації,\~житловому будинку\~змінено адресу\~з « [ADDRESS] » на\~« [ADDRESS] » (а.с. 21). Відповідно до копії технічного паспорта (а.с. 28-30), довідки Ставищенської селищної ради від 20 листопада 2023 року № 259 (а.с. 24), висновку про ринкову вартість вказаного будинку(а.с. 31), вказаний житловий будинок загальною площею 97,8\~кв.\~метри,\~житловою площею\~56,9\~кв.\~метри,\~вартістю 115600\~гривень, розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться прибудова «а», ґанок «а1»; літня кухня «Б»; погріб під частиною будівлі «Б/п»; навіс «б»; сарай «В»; навіс «в», сарай «Г»; навіс «г»; колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3. Як вбачається з довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а.с. 25). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня (а.с. 26). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 22). До спадкового майна померлого належить вищевказаного житлового будинку. З копії спадкової справи (а.с. 54-70) встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла позивач [PERSON] , дружина померлого, яка отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Син спадкодавця [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки на час смерті спадкодавця з ним постійно не проживав та не подав заяву про прийняття спадщини. 25 липня 2023 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а. с. 27). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на частину вищевказаного житлового будинку як на майно колгоспного двору, а позивач [PERSON] набула права власності на частину даного будинку (на частину - як на майно колгоспного двору та на частину в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] ); [PERSON] та [PERSON] набули права власності на частину вищевказаного житлового будинку,\~кожен,\~як на\~майно колгоспного\~двору, і\~оскільки відповідачами позов визнається, то його слід задовольнити. Оскільки позивачі\~в позовній\~заяві вказали,\~що понесені\~судові витрати\~залишають за\~собою (а.\~с.\~4-8),\~а Ставищанська селищна рада та [PERSON] до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved