Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 149/2187/22 за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення половини витрат на оплату житлово-комунальних послуг у спірній квартирі, що підлягає поділу. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 06 лютого 2024 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було задоволено, у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було відмовлено. 19.02.2024 від представника [PERSON] надійшла заява про винесення додаткового рішення за вх. № 8236, відповідно до якої останній просив суд стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 45\~510, 00 грн. У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись судом належним чином. У зв`язку з цим, згідно з ч. 2\~ст.\~247\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За положеннями ч. 4\~ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 3\~ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 06 лютого 2024 року у цивільній справі за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення половини витрат на оплату житлово-комунальних послуг у спірній квартирі, що підлягає поділу, не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених позивачем за первісним позовом на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано копію договору про надання правової допомоги № 56-2022 від 18 серпня 2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Легальне право» та [PERSON] ; копію Акта виконаних робіт (наданих послуг) по договору про надання правової допомоги № 56-2022 від 18.08.2022, укладеного з [PERSON] в рамках справи № 149/2187/22 від 08.02.2024 з визначеною вартістю послуг у розмірі 45\~510,00 грн., яка розрахована з вартості наступних послуг: підготовка та подача позовної заяви 15\~000 грн., підготовка та подача заяви про забезпечення позову 10\~000 грн., підготовка та подача відзиву на зустрічну позовну заяву 5\~000 грн., витрати на паливо з метою участі в судових засіданнях 15\~510 грн.; прибутковий касовий ордер № 56 від 08.02.2024; квитанція до прибуткового касового ордера № 56 від 08.02.2024 на суму 45\~510 грн. Частиною 1\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями\~ст. 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до частин першої - шостої\~ст. 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказується, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 06 лютого 2024 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було задоволено, у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було відмовлено. Тому, витрати на правову допомогу покладаються на відповідача за первісним позовом. Аналізуючи матеріали справи, суд вважає належними документами, що підтверджують витрати позивача на правову допомогу в даній справі копію договору про надання правової допомоги № 56-2022 від 18 серпня 2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Легальне право» та [PERSON] ; копію Акта виконаних робіт (наданих послуг) по договору про надання правової допомоги № 56-2022 від 18.08.2022, укладеного з [PERSON] в рамках справи № 149/2187/22 від 08.02.2024; прибутковий касовий ордер № 56 від 08.02.2024; квитанцію до прибуткового касового ордера № 56 від 08.02.2024. Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача витрат на паливо з метою участі в судових засіданнях у розмірі 15\~510 грн., оскільки такі витрати не були доведені в суді належним та допустим чином, зокрема не надано доказів вартості палива саме в розмірі 47 грн. за 1 л та підтвердження оплати таких витрат представником позивача за первісним позовом. За таких обставин, дослідивши надані представником позивача докази, враховуючи відсутність заяви про зменшення розміру витрат на правову допомогу, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення про часткове задоволення вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу, а саме стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі\~30\~000 грн.

Outcome: partial