Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

07 лютого 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 жовтня 2021 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4543161, який було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 20000 грн. під 56,238 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу строком на 14 днів. В подальшому ТОВ «Мілоан» на підставі договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року, відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами в тому числі за кредитним договором\~№ 4543161. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги в тому числі за кредитним договором № 4543161. Разом із тим, відповідач не виконує своїх зобов`язань зі сплати обов`язкових щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту та відсотків за його користування. Його заборгованість за вказаним договором складає 143500 грн., з яких: 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 123500 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Крім того, 08 жовтня 2021 року між товариством з\~обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» (далі ТОВ «МАНІФОЮ») та [PERSON] було укладено договір позики № 3297171, який було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до умов договору ТОВ «МАНІФОЮ» надало відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. під 10306 % річних від суми кредиту строком на 14 днів. В подальшому ТОВ «МАНІФОЮ» на підставі договору факторингу № 09/02-2022 від 09 лютого 2022 року, відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі за договором позики № 3297171. 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги №10-01/2023 відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги, в тому числі за кредитним договором № 3297171. Разом із тим, відповідач не виконує своїх зобов`язань зі сплати обов`язкових щомісячних платежів в рахунок повернення кредиту та відсотків за його користування. Його заборгованість за вказаним договором складає 153883 грн. 20 коп. з яких: 12000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 141883 грн. 20 коп. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги. Посилаючись на викладене, а також, на те, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошових вимог до відповідача за вказаними вище кредитними договорами в розмірах 143500 грн. та 153883 грн. 20 коп., а всього на загальну суму 297383 грн. 20 коп., позивач враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 185503 грн. 20 коп., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 25000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 3 ст. 131 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 02 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4543161, який було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кредит у розмірі 20000 грн. під 56,238 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,25 % на добу строком на 14 днів (а.с. 7-12). 28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторінгу № 28-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі і до [PERSON] (а.с. 30-34). 08 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 3297171, який було підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до умов договору ТОВ «МАНІФОЮ» надало відповідачу кредит у розмірі 12000 грн. під 10306 % річних від суми кредиту строком на 14 днів (а.с. 13-21). 09 лютого 2022 року ТОВ «МАНІФОЮ» на підставі договору факторингу № 09/02-2022, відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами в тому числі за договором позики № 3297171 (звор. бік а.с. 34, а.с. 35-39). 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі й за кредитними договорами № 4543161 від 02 жовтня 2021 року та № 3297171\~від 08\~жовтня 2021\~року,\~боржником в\~яких є\~відповідач (а.с. 55-60). Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 4543161, станом на 09 січня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 143500 грн., з яких: 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 123500 грн. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 26). Розмір заборгованості за кредитним договором № 3297171, станом на 09 січня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 153883 грн. 20 коп. з яких: 12000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 141883 грн. 20 коп. заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 27). Загальний розмір заборгованості перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», що підлягає стягненню з відповідача станом на 09 січня 2024 року становить 297383 грн. 20 коп. Разом з тим, позивач враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 185503 грн. 20 коп. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~зі ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно зі ст. 530 ЦК України\~ якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Разом з тим, відповідачем до суду не надано доказів того, що правочин було укладено на умовах безоплатності, заперечень відносно наявності у правочину ознак нікчемності, контррозрахунку заборгованості та позиції відповідача відносно правовідносин між сторонами, їх тривалості, умов отримання грошових коштів, порядку користування грошовими коштами (кредитом) та сплатою ним процентів за користування кредитом. Враховуючи викладене, а також, що позивач довів\~належними та\~допустимим доказами\~наявність в\~нього права\~вимоги до\~відповідача в\~обсязі заявлених\~вимог,\~а відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору, в сумі 3028 грн., оплата яких підтверджується відповідною платіжною інструкцією (а.с. 1). За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Отже суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат понесених позивачем на правничу допомогу в сумі 25000 грн. слід зменшити до 10000 грн. Таким чином, з врахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача слідстягнути витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial