Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Антал Ярослав Володимирович, до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Виноградівської міської ради Закарпатської області. Позовні вимоги мотивує тим, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з (батьком) позивачем по справі [PERSON] . Позивач зазначає, що на протязі вже півтора року він з жінкою проживаємо окремо. Всі питання пов`язані з утриманням та вихованням дітей вже протягом останнього року позивач вирішує самостійно за допомогою своїх батьків. У зв`язку із цими обставинами позивачем подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Разом з тим вказує, що [PERSON] як мати не проявляє заінтересованості в подальшій долі дітей, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Фактично створились умови, які шкодять інтересам дітей. А тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з"явилися, представник подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги визнає та не заперечує (а.с.28). Представник третьої особи у судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву та висновок яким визначено про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно її дітей: [PERSON] та [PERSON] (а.с.24-25). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні (а.с.7-12). Судом встановлено, що мати дітей не проживає з сім`єю, вона залишила їх, відповідач своїх обов`язків по вихованню і утриманню дітей не виконує, розвитком та станом здоров`я власних дітей не цікавиться взагалі, не виявляє бажання спілкуватися з дітьми. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно за участю батьків. Разом з тим, суд бере до уваги досліджений у судовому засіданні висновок Органу опіки та піклуванння Вииноградівської міської ради Закарпатської області від 18.03.2024 року № 02.1-15/1230, згідно якого [PERSON] (як мама) свідомо та тривало невиконує обов`язки щодо виховання свої двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.24-25). Судом в процесі розгляду справи та дослідження доказів встановлено обставини - факти, як кожен окремо, так і в сукупності які можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх материнських обов`язків. Разом з тим згідно заяви відповідача [PERSON] , така не заперечує проти задоволення позову, що свідчить про свідоме нехтування та тривале невиконання нею (як мамою) обов`язків щодо виховання свої двох дітей (а.с.28). При визначенні основних інтересів дітей у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дітей буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дітей буде забезпечення їх розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують обставини, які свідчать про те, що відповідач як мати тривалий час ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дітей, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року(пункт 54 та пункт 58) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки, факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Відповідно до приписів ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем доведено належними, допустимими та достатніми доказами на підставі яких суд дійшов до беззаперечного висновку про те, що відповідач свідомо ухиляється від участі у вихованні дітей, що слугує підставою для позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з чим суд приймає рішення про задоволення позову.

Outcome: approved