Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом та просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 06 серпня 2022 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (актовий запис № 333). Судовий збір просить стягнути із відповідача. Посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та сімейні відносини, внаслідок чого в сім`ї виникали непорозуміння та сварки. Така сімейна атмосфера негативно впливала на позивача та на виховання неповнолітнього сина сторін по справі. Довгий час позивач намагалася зберегти сім`ю, але сімейні відносини не покращилися. Із серпня 2023 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Просила розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 31 жовтня 2023 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с.12). 15 листопада 2023 року відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.250 ЦПК України (а.с.14-15). Відзиву у встановлений строк не подавав. Ухвалою від 16 листопада 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.16). Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2022 року Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 333 (а.с.4). Від сумісного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Із позовної заяви вбачається, що сімейне життя сторін по справі не склалося із-за різних поглядів на життя, сварок та непорозумінь. Така сімейна атмосфера негативно вливала на позивача та виховання малолітнього сина сторін по справі. Із серпня 2023 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування. Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Як слідує із ст.ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст. 104, 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності заперечень зі сторони відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову. Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне. В заяві про зупинення провадження у справі відповідачем [PERSON] як адресою його місця реєстрації та проживання вказано: [ADDRESS] . Іншої адреси не зазначено, електронна пошта відсутня. Копія ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі декілька раз направлялася на вказану ним особисто адресу місця проживання. Поштові повідомлення поверталися з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Також копія ухвали направлялася двічі за місцем його роботи, за адресою та електронною адресою, вказаною на поданій ним особисто довідці від 14.11.2023, з вимогою повернути на адресу суду розписки про отримання [PERSON] копії ухвали суду. Листи на електронну адресу доставлені.Будь-якої відповіді на адресу суду не надходило. Зважаючи на норми ч. 6 ст. 130, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, неодноразові спроби суду повідомити відповідача про наслідки розгляду його клопотання та неотримання ним листів за особисто вказаною адресою місця проживання та за місцем роботи, в контексті і права позивача на розгляд її справи в розумні строки, суд дійшов висновку про необхідність та можливість розгляду справи по суті та ухвалення рішення. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 3, 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved