Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

02 жовтня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 17 вересня 2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2017 року шлюб між нею і відповідачем розірваний. Діти проживають разом із нею. Відповідач від надання матеріальної допомоги на утримання дітей ухиляється. Отже, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 5000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з жовтня 2023 року і до повноліття дітей, а також стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дітей за минулий період у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісяця, починаючи з 01 травня 2022 року по 30 вересня 2023 року, що в сумі дорівнює 90 000 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 вересня 2023 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням від 23 листопада 2023 року позов [PERSON] був задоволений та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 02 жовтня 2023 року, до досягнення повноліття. В іншій частині позову відмовлено. В грудні 2023 року відповідач звернувся з заявою про перегляд вказаного заочного рішення, посилаючись на те, що з визначеним судом розміром аліментів не згодний, оскільки він має ще одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Також на його утриманні перебуває мати, 1949 року народження, він офіційно не працевлаштований, в період з травня 2022 року по листопад 2023 року перераховував кошти на утримання дітей на рахунок позивача. Ухвалою суду від 09 січня 2024 року за заявою відповідача заочне рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 листопада 2023 року було скасовано та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 25 березня 2024 року з`явилися представники сторін. Представник позивача - адвокат Крихта А.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково - в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно на кожну дитину. В іншій частині проти позову заперечувала. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі. Мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2017 року шлюб між сторонами розірваний. Діти проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. Також судом установлено, що відповідач також має малолітнього сина [PERSON] , який народився [INFO] . При вирішенні спору про стягнення з відповідача аліментів, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При цьому суд звертає увагу, що спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Отже, в разі спору суд має вирішити питання не лише щодо стягнення аліментів, а й визначити їх розмір. Звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини свідчить про наявність між сторонами спору щодо надання відповідачем матеріальної допомоги на дітей. Суд враховує, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема те, що відповідач є працездатним, окрім дочки та сина від шлюбу з позивачем також має малолітню дитину 2018 року народження, а також обов`язок обох батьків утримувати дітей, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, який підлягає щорічно індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, починаючи стягнення з 02 жовтня 2023 року - дня подання позову до суду, до досягнення повноліття. Водночас підстав для стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме за період з 01 травня 2022 року до 30 вересня 2023 року, суд не вбачає, оскільки позивачем не надано доказів, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача за цей період, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням відповідача від сплати аліментів. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат, то згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за подання цього позову, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Outcome: partial