Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, приватний виконавець Витвицький Володимир Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивачем зазначається, що їй на адресу надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69612071 від 10.08.22 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким Володимиром Васильовичем на виконання виконавчого напису № 75425 від 22 грудня 2021 року, вчиненного приватним нотаріусом Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з [PERSON] заборгованість в сумі 14 400,00 грн. на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно свідоцтва про шлюб від 14.01.2021 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачем зазначається, що відповідно до листа відповідача від 27.02.2020 року позивачка уклала кредитний договір № 488875099 від 03.04.2019р., укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , після уступила право вимоги заборгованості відповідачу згідно договору факторингу, заборгованість позивачки становить 19 385,00 грн. Позивач жодного кредитного договору не укладала, заборгованості у неї не має. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати виконавчий напис № 75425 вчинений 22.12.2021 року приватним нотаріусом Киівського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з [PERSON] заборгованість в сумі 14 400,00 грн. на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» таким, що не підлягає виконанню. 22.02.2024 року представником позивача подано до суду доповнення до позовної заяви, в якій зазначила, що договір не був нотаріально посвідченою угодою, а тому не може бути підставою для вчинення виконавчого напису. Відтак, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат», тому такий винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала,\~ просила суд позов задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача приватний виконавець Витвицький Володимир Васильович та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна в судове засідання\~ не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 03.04.2019 року між ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір №488875099 від 03.04.2019 року. Відповідно до зазначеного Договору Товариство зобов`язується надати Позичальникові Кредит без конкретної споживчої мети, на суму 5000 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за стування Кредитом, нараховані згідно п.1.4. цього Договору. Строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у розмірі 0,01 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом (далі - «Процентна ставка»), починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку Кредиту, визначеного в п: 1.3. цього Договору. Із зазначеного Договору вбачається, що він не був нотаріально посвідченою угодою. З листа директора з операційних питань ТОВ «ФК «ЄАПБ» адресованого [PERSON] від 27.02.2020 року встановлено, що між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», було укладено Договір Факторингу № 20190103 від «03» січня 2019 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимог. Згідно Реєстру прав вимог №7 від 26.12.2019 до Договору Факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 488875099 від 03.04.2019 укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в розмірі 19 385,00 грн., з яких: -\~ 5000,00 грн. - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 9350,00 грн. - заборгованість по відсотках; - 5035,00 грн. - заборгованість по пені. Кредитний договір №488875099 від 03.04.2019, укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , скріплений електронними підписами сторін. У період відступлення права вимоги заборгованості до ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме з 26.12.2019 по 27.02.2020 на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надходило жодного платежу на погашення заборгованості за Кредитним договором №488875099 від 03.04.2019, а ТОВ «ФК «САПБ» не здійснювало жодних нарахувань. Таким чином, розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором №488875099 від 03.04.2019 становить 19385,00 грн. (а.с.6). 14.01.2021 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.5). 22.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №75425 відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», якому Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛІОН ПЛЮС", на підставі Договору факторингу №20190103 від 03 (третього) січня 2019 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №488875099 від 03 (третього) квітня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] за період з 26.12.2019 року по 30.11.2021 року включно, суму у розмірі: - 5 000,00 гривень 00 копійок - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); - 9 350,00 гривень 00 копійок - заборгованість по відсоткам; - 50,00 гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 14 400,00 гривень 00 копійок (а.с.8). 10.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69612071 з виконання виконавчого напису №75425 від 22.12.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. (а.с.9). Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.\~ Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21. Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 22.12.2021 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом пп.3.4 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, для перевірки судом правомірності вчинення оскаржуваних виконавчих написів необхідно, зокрема, з`ясувати: чи було їх вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів; чи зазначена у них сума зобов`язань є безспірною, тобто чи існувала вона узагалі, чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; чи було заявником дотримано 3-річний строк, з моменту виникнення права вимоги, для звернення за вчиненням виконавчого напису. Так, із виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вбачається, що стягнення проводиться за період з 26.12.2019року по 30.11.2021 року включно. Сума заборгованості становить 14 400,00 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) у розмірі 5 000,00 гривень 00 копійок; заборгованості по відсоткам у розмірі 9 350,00 гривень 00 копійок; плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 50,00 гривень 00 копійок. Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р. Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19). Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Позивачем зазначається, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не була встановлена безспірність заборгованості, оскільки жодного кредитного договору вона не укладала, а також договір не був нотаріально посвідченою угодою, а тому не може бути підставою для вчинення виконавчого напису. Відтак, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved