Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просив стягнути заборгованість за укладеним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.11.2019 у сумі 219\~612,53 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором. Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17 січня 2024 року представником відповідача адвокатом Харламовою Т.В. до суду через систему «Електронний суд» скеровано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що у позовній заяві АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 23.11.2019 [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заяв, а разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір. Проте, наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг Відповідачем не підписані, а тому, згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані, контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, однак не містить жодних даних про розмір кредитних коштів, даних про умови кредитування та обрання відповідачем певної банківської послуги. В анкеті-заяві та будь-яких інших документах, долучених до позовної заяви, не зазначена погоджена сума/ліміт кредиту, про отримання якого сторони дійшли згоди. Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Разом з тим, п. 5.2 розділу 5 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» визначено, що в рамках дистанційного обслуговування Банк надає Клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в Анкеті-заяв і, або мобільний додаток клієнта. Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. При цьому судом враховується, що додані позивачем на обґрунтування своїх вимог Умови і правила затверджені 24.11.2021, набуваються чинності з 27.11.2021, в той час як кредитний договір між сторонами укладений 01.02.2019. З викладеного слідує, що Відповідач та Суд позбавлені можливості беззаперечно встановити розмір наданого Відповідачу кредитного ліміту та умови надання банківських послуг, оскільки надані до суду «Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank», на які посилався позивач у позові, належними доказами бути не можуть, оскільки ці докази повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки «Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послу щодо продуктів monobank» могли неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, що і підтверджується тим, що Банком до суду були надані Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послу щодо продуктів monobank» від 24.11.2021 (набирають чинності із 27.11.2021). За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу розмір кредитного ліміту, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, надані банком Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послу щодо продуктів monobank» від 24.11.2021 та витяг із тарифів Чорної картки не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості, на який посилається Позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок із зазначенням конкретного розміру заборгованості є документом, що створений самим позивачем, а відтак інформація, зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає банк. Варто зазначити про те, що належним доказом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок, надання кредитних коштів та користування Відповідачем кредитними коштами є виключно виписка по рахунку. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020 у справі №456/3643/17. Таким чином, АТ «Універсал Банк» не надало належних та допустимих доказів видачі Відповідачу банківської картки, відкриття йому рахунку, а також виписки про рух коштів з такого рахунку, з якої можна було б встановити факт користування Відповідачем банківською карткою та наявність у нього заборгованості за кредитом. Як результат, складений Позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року на підставі ст. 81 ч. 7 ЦПК України витребувано докази у справі. 15 лютого 2024 року представником позивача Мєшніком К.І. на електронну пошту суду направлено докази, витребувані судом. 16 лютого 2024 року на адресу надійшов повний пакет документів, витребуваних судом у позивача. У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до поданого клопотання просив проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Харламова Т.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, 23.11.2019 [PERSON] особисто підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (а.с. 8 - копія анкети-заяви). Згідно із п. 2 Анкети-заяви Відповідач погодився з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом, він підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), та отримав їх примірники у мобільному додатку, підтвердив, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (п. 3 Анкети-заяви). На підставі укладеного Договору Відповідач отримав у розпорядження картку monobank «Чорна карта» з кредитним лімітом, який було встановлено відповідачем через мобільний додаток 12.10.2020 р. у 5\~000,00 грн. Як вбачається з витребуваних судом доказів, Відповідач активно користувався карткою у період з 23.11.2019 по 14.05.2022, через мобільний додаток змінював встановлену суму кредитного ліміту в залежності від власних потреб, останній раз суму кредитного ліміту встановлено у 32\~000,00 грн. Крім того, Відповідач надав банку копію паспорту громадянина України нового зразку. Тобто Відповідач на добровільний основі користувався послугами, які надавалися АТ «Універсал Банк» в особі monobank. Також судом встановлено, що на підставі Заяви Клієнта №20.30.0004452750 від 17.11.2021 Відповідачу було надано "Кредит готівкою" у розмірі 100\~000,00 грн. строком на 24 місяці, з фіксованої процентною ставкою 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 6\~066,67 грн. Вказана заява та додані до неї Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит були підписані [PERSON] за допомогою цифрового підпису у мобільному за стосунку monobank. Відповідно до наданої суду роздруківки руху коштів по рахунку Відповідача, вказана сума кредитних коштів отримана ним 23.11.2021 у касі А-Банку, який є партнером АТ «Універсал Банк». Крім того, судом встановлено, що на підставі Заяви Клієнта №20.30.0004487381 від 21.11.2021 Відповідачу було надано кредит готівкою у розмірі 80\~000,00 грн. строком на 24 місяці, з фіксованої процентною ставкою 0,00001% на рік, розмір щомісячного платежу 4\~853,33 грн. Вказана заява та додані до неї Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою», Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит були підписані [PERSON] за допомогою цифрового підпису у мобільному за стосунку monobank. Відповідно до наданої суду роздруківки руху коштів по рахунку Відповідача, вказана сума кредитних коштів отримана ним 24.11.2021 у касі А-Банку, який є партнером АТ «Універсал Банк». Отже, отримавши кредитні кошти Відповідач певний час навіть здійснював щомісячні платежі кожного місяця 17 та 21 числа. Так Відповідачем було здійснено погашення взятих на себе кредитні зобов`язання на загальну суму 32\~760 грн. (17.12.2021, 17.01.2022, 17.02.2022 6\~066,67 грн.; 21.12.2021, 21.01.2022, 21.02.2022 4\~853,33 грн.). Також судом встановлено, що Відповідачем 28.02.2022 було підвищено кредитний ліміт по картці на 22\~000,00 грн. до 32\~000,00 грн. Та, починаючи з 17.03.2022 вказаний кредитний ліміт був використаний Відповідачем на власні потреби. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості, заборгованість [PERSON] перед банком станом на 03.07.2023 становить 219\~612,53 грн. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з статтею 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до пункту 6 частини 1 статі 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку особа отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або СМС-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. У матеріалах справи наявна Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг від 23.11.2019 підписана банком та особисто [PERSON] , крім того, останнім у мобільному додатку банку згенеровано ключову пару з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, якими він ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні дані для заповнення формуляра заяви (П.І.Б, РНОКПП, місце проживання, соціальний статус, службове положення, телефон, дані паспорту та ін.); просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому у банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися ним для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором; визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини 1 статті 633 ЦК України). Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом також встановлено, що Договір між сторонами укладений шляхом підписання 23.11.2019 Відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, додатками до якої є Умови та Правилами надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту. Як слідує зі змісту п. 2 Анкети-заяви, підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. У пункті 6 Анкети-заяви Відповідач просив вважати його власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим під час здійснення операцій за всіма рахунками, що відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Він буде використовувати УЕП у мобільному додатку для засвідчення його дій. Отже, підписавши Анкету-заяву, між відповідачем та банком був укладений договір про надання банківських послуг, у зв`язку з чим у Відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів, отриманих у вигляді кредитного ліміту. Крім того, Відповідачем у подальшому двічі, 17 та 21 листопада 2021 року, було оформлено заяви на отримання кредитних коштів готівкою у 100\~000,00 грн. та 80\~000,00 грн. відповідно, які були отримані у подальшому Відповідачем 23 та 24 листопада 2021 року у касі А-Банку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно статті 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені статтею 611 ЦК України. Згідно з частиною 2 статті 1050, частиною 2 статті 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УніверсалБанк» не повернуті, а відповідно до змісту частини 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, оскільки вони спростовані доказами, наданими позивачем та отриманими судом за ухвалою суду. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що доказів, які б спростовували неправомірність нарахувань позивачем, Відповідачем та його представником не надані, не надано контр розрахунку, або доказів погашення Відповідачем своїх борговим зобов`язань перед банком. За встановлених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.11.2019 у сумі 219\~612,53 грн. Згідно із частиною першою статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3\~294,19 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141\~ЦПК\~України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved