Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У січні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 74332,00 грн., а також судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 211011-004. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 35 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит Кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим Договором. Пунктом 2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути кредит та здійснити плату за його користуванням до закінчення строку дії Договору згідно графіку, передбаченого договором. Кредитний договір № 211011-004 від 11.10.2021 року було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (11.10.202113:22:15). Відповідно до Кредитного договору, Клієнту було надано кредит у сумі 35,000,00 грн. строком дії договору до 11.102022 року. Відповідно до Умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 7,5 % (сума одноразової комісії складає 2 625,00 грн.). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Умовами Кредитного договору передбачено: Позичальник має зробити 12 щомісячних платежів; Позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 11 числа відповідного місяця включно. На банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 32 375,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 7,5 %, що в грошовому еквіваленті 2 625,00 грн. Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник виплачує Кредитодавцю проценти, зазначені на першій сторінці Договору. Щомісячна плата за користування кредитом нараховується щомісячно у вигляді процентів за кожен місяць користування кредитом. Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, плата за користування кредитом, вказана в Договорі, нараховується щомісячно та розраховується від загального розміру кредиту. Крім щомісячних процентів стягуються разові проценти, вказані у Договорі від загального розміру кредиту. Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору, загальна вартість кредиту зазначена на першій сторінці Договору. Частка основної суми та процентів в цій фіксованій сумі розраховується Кредитодавцем згідно Умов кредиту зазначені на першій сторінці Договору. Останній платіж коригується, виходячи із залишку основної суми та несплачених процентів. Відповідно до п. 3.4. Кредитного договору, процентна ставка за цим договором є фіксованою. Відповідно до п. 3.7. Кредитного договору, у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: 3.7.1. у першу чергу сплачуються прострочені до повернення проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; 3.7.2. у другу чергу сплачуються проценти за користування кредитом та сума кредиту; 3.7.3. у третю чергу сплачуються пеня, штрафи та інші платежі відповідно до Договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 211011-004 від 11.10.2021 року станом на 19.09.2023 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 74332,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 23332,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 51000,00 грн. Станом на дату 19.09.2023 року ТОВ «Кредитсервіс» повідомляє, що заборгованість не погашена, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.01.2024 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 27.02.2024 року. У судове засіданні представник позивача не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, у позовній заяві просили суд розгляду справи проводити за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Також, надав до суду відзив (а.с.58-71) у якому вказав, що позовні вимоги визнають частково, не заперечували щодо стягнення з відповідача заборгованість у загальному розмірі 42832,00 грн., судовий збір у розмірі 1546,58 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 1311,68 грн. Щодо стягнення одноразової комісії за укладання договору вказали, відповідно до абз. 3 ч. 4ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною, а тому, такі дії позивача є незаконними, та сума, яка була стягнута у рахунок її погашення підлягає зарахуванню в основний борг по тілу кредиту. Щодо стягнення заборгованості за відсотками, зазначили, що згідно з Розрахунком кредитної заборгованості, наданим Позивачем, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» нараховували відсотки за кредитом у період 11.10.2021 року - 19.09.2023 року. Звертаю увагу суду, що проценти нараховували після закінчення терміну кредитування, що суперечить висновку, вказаному у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року. Також, вказали, що відповідно до умов Кредитного договору, плата за користування кредитом в середньому за місяць від початкової суми кредиту повинна становити 7,5%. Відповідно до Графіку платежів за кредитним договором, Позичальник повинен сплатити проценти за кредитом у загальному розмірі, у період з 11.10.20.21 - 11.10.2022 р.р. - 66500,04 грн. (5541,67 грн./12). Також Відповідачем за період дії кредитного договору, було внесено наступні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом: 08.11.2021 року 5542,00 грн.; 10.12.2021 року 5542,00 грн.; 10.01.2022 року 5542,00 грн.; 10.02.2022 року 5542,00 грн.; 29.03.2022 року 300,00 грн.; 02.05.2022 року 100,00 грн.; 30.05.2022 року 200,00 грн.; 18.07.2022 року 400,00 грн.; 25.07.2022 року 200,00 грн.; 30.08.2022 року 300,00 грн.; та всього 23668,00 грн. 00 коп. Враховуючи, що загальна сума кредиту за договором становить 35000,00 грн. гривень, загальний розмір відсотків за кредитним договором повинен становити 34125,00 грн., загальний розмір заборгованості за кредитом повинен становити - 69125,00 грн. Так, оскільки позивачем сплачено у рахунок комісії за договором кошти у розмірі 2625,00 грн., а також, у період дії договору, було внесено кошти у розмірі 23668,00 грн., то розмір заборгованості повинен становити: 69125,00 грн. - 2625,00 грн. - 23668,00 грн. = 42832,00 грн. Також, просили суд стягнути судові витрати пропорційно задоволеної частини позову. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що 11.02.021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 211011-004 (а.с.7-9) шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «[NUMBER]» від 11.10.2021 року 13:22:15, на умовах поворотності, строковості та платності. Відповідно до Кредитного договору № 211011-004 від 11.10.2021 року [PERSON] надається кредит у сумі 35000,00 грн. строком до 11.10.2022 року, кількість щомісячних платежів - 12, порядок сплати платежів - щомісячно до 11 числа відповідного місця включно, зі сплатою одноразової комісії за видачу кредиту у розмірі 7,5 відсотків (сума одноразової комісії - 2625,00 грн.), відсоткова ставка - 7,5 % в місяць від початкової суми кредиту; реальні річна процентна ставка - 97,5 %. Також, зазначено, що сума платежу становить - 5541,67 грн., у т.ч, погашення тіла кредиту - 2916,67 грн., сплата відсотків - 2625,00 грн. про що складено графік платежів. (а.с.7) Також, [PERSON] , одноразовим електронним підписом також було підписано Паспорт кредитного продукту «12 місяців», який був запропонований ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» (а.с. 8 зв. - 9). Довідкою про укладення договору підтверджено, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №211011-004 від 11.10.2021 року, ідентифікований у ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС». Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) з ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://recredit.ua: одноразовий ідентифікатор - [NUMBER]; Ідентифікатор відправлено позичальнику - 11.10.2021 року о 13:21:55 год; номер телефону - [NUMBER] ; ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству - 11.10.2021 року 13:22:15 год (а.с. 17). На підтвердження позовних вимог стороною позивача також було подано копію Внутрішніх правил надання фінансових послуг надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТСЕРВІС», затверджених протоколом №09/08/18 Загальних зборів учасників товариства від 09 серпня 2018 року (а.с. 10-15). Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється, за таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» виникли договірні відносини кредитування, оскільки між ними був укладений відповідний Кредитний договір. Також, судом встановлено, що відповідного виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 211011-004 від 11.10.2021 року, платіжного доручення № 2246 від 11.10.2021 року, [PERSON] на банківський рахунок, який було зазначено у кредитному договорі, було перераховано кредитні кошти у розмірі 32375,00 грн. (з вирахуванням суми одноразової комісії 2625,00 грн.) Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» свої зобов`язання за вказаним Кредитним договором виконали у повному обсязі надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості, за кредитним договором № 211011-004 від 11.10.2021 року станом на 19.09.2023 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 74332,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 23332,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 51000,00 грн. (а.с.16) Також, судом встановлено, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору на вказану ним адресу місця фактичного проживання позивачем, шляхом використання поштового зв`язку, було направлено досудову вимогу №2023/608 від 09.10.2023 року (а.с. 18-22) щодо дострокового стягнення заборгованості у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги у розмірі 74332,00 грн, у межах Кредитного договору №211011-004 від 11.10.2021 року. Суд частково погоджується з розрахунком заборгованості за кредитним договором №211011-004 від 11.10.2021 року, наданим позивачем, з огляду на наступне. Так, відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Також, за правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року, прийнятій у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося і право позивача нараховувати проценти за кредитом. Аналогічного змісту правові висновки також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року, прийнятій у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру заборгованості, позивачем надано виписку з особового рахунку за Кредитним договором № 211011-004 від 11.10.2021 р. та розрахунок кредитної заборгованості за Кредитним договором № 211011-004 від 11.10.2021 р. за період з 11.10.2021 по 19.09.2023, відповідно до яких сума заборгованості становить 74332,00 гривень, з яких: 23332,00 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту; 51000,00 гривень - сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом. Зі змісту Кредитного договору №211011-004 від 11.10.2021 р. вбачається, що строк дії кредитного договору визначено до 11.10.2022 року. Погашення кредиту здійснюється ануїтетними щомісячними платежами в сумі 5541 грн. 67 коп. - 1 платежів, 5541 грн. 63 коп. - один платіж, що включає в себе погашення кредиту та сплату відсотків. Таким чином, загальна сума платежів за кредитним договором, що їх мав сплатити відповідач складає 66 500 грн. 00 коп. Доказів внесення змін до зазначеного договору, в т.ч. щодо строку кредитування, процентної ставки, графіка погашення кредиту суду не надано. Зі змісту розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 211011-004 від 11.10.2021 р. за період з 11.10.2021 р. по 19.09.2023 р. вбачається, що [PERSON] були здійснені наступні платежі: 08.11.2021 року 5542,00 грн.; 10.12.2021 року 5542,00 грн.; 10.01.2022 року 5542,00 грн.; 10.02.2022 року 5542,00 грн.; 29.03.2022 року 300,00 грн.; 02.05.2022 року 100,00 грн.; 30.05.2022 року 200,00 грн.; 18.07.2022 року 400,00 грн.; 25.07.2022 року 200,00 грн.; 30.08.2022 року 300,00 грн.; на загальну суму 23668,00 грн. 00 коп., що стороною позивача не заперечується. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 42832,00 грн. (66500-23668,00) Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом ТОВ "Кредитсервіс" сплачено 2684,00 грн. судового збору за подання позову, що підтверджується квитанцією від 09.10.2023 року (а.с.6). Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у розмірі 1546,59 грн. (2684*42832)/74332). Також, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Окрім того, Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Так, стороно позивача суду надано: 1. Договір № 25-01/2023 про надання правничої допомоги від 25.01.2023 року, укладений між адвокатським об`єднанням "Правовий діалог" в особі директора Разумного Є.М. та ТОВ "Кредитсервіс"; 2. Акт № 32 приймання-передачі наданої правової допомоги від 09.06.2023 року, відповідно до якого, АО "Правовий діалог" надало наступні послуги з підготовки та направлення/подачі однієї позовної заяви до Малиновського районного суду м. Одеси, вартість послуги складає 7000,00 грн.; 3. Копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 4581 від 15.06.2023 року, згідно якої встановлено, що за надані послуги адвокатському об`єднанню "Правовий діалог" сплачено 7000,00 грн. Враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, виходячи з конкретних обставин справи, зокрема, ціни позову, складності справи, заперечення сторони відповідача щодо розміру відповідних витрат, суд дійшов висновку, що завлений до стягнення стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову, не відповідає складності справи, не є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку із чим підлягає стягненню у меншому розмірі, а саме 4000,00 грн. Враховуючи вищевикладене, а також, враховуючи те, що позовні вимоги за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені частково, суд доходить до висновку про стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у розмірі 2305,00 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та

Outcome: partial