Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Представник АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.04.2018 у розмірі 46406,63 грн. В обґрунтування вимог зазначив, що в рамках проекту monobank відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному Товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms або у мобільному додатку. 13.04.2018 відповідач [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 30 000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач АТ "УНІВЕРСАЛБАНК" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 09.02.2022 у розмірі 46406,63 грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) -46406,63 грн. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства "УНІВЕРСАЛБАНК" вказану заборгованість та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 07.10.2022 представником позивача подане клопотання про долучення доказів, які представник позивача не зміг подати разом із позовною заявою з технічних причин у зв`язку із введенням воєнного стану. 04.11.2022 від представника відповідача\~-адвоката Дзундзи О.П. надійшов відзив на позовну заяву, в яких зазначено, що позовні вимоги не визнаються відповідачем в повному обсязі. В обґрунтування такого зазначено, що анкета-заява до договору надання банківських послуг не містить дати підписання, а отже є неналежним та недостовірним доказом. Також відповідача не було ознайомлено саме з цими Умовами і правилами надання послуг і тарифи, які містяться в матеріалах справи, вони не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети- заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони погодили умови користування кредитом. В розрахунку заборгованості по кредиту та довідці про рух коштів розмір заборгованості не співпадає. З довідки про рух коштів по рахунку вбачається, що позивач вже стягнув з данного рахунку судовий збір без відповідного рішення суду. Подані заяви клієнта № 20.30.0001943268 від 25.10.20, № 20.30.0001943262 від 25.10.20, № 20.30.0001758613 від 21.09.20,№ 20.30.001733829 від 16.09.20, № 20.30.0001586871 від 17.08.20, № 20.30.0001513565 від 31.07.20, № 20.30.0001513575 від 31.07.20, № 20.30.0001168813 від 22.05.20, № 20.30.0000800225 від 21.02.20 не містять підпису відповідача; подані до кожної вищезазначеної заяви форми підтвердження електронного документу просто набір букв та цифр та відповідно до ч.5 ст. 100 ЦПК України такий доказ не може бути взятий до увааги. Зауважила, що з поданих довідок про встановлення кредитного ліміту вбачається, що кредитний ліміт становить 30000,00 грн., при тому що в позові позивач зазначає, що ціна позову у розмірі 46406,63 грн. є тілом кредиту, що є неможливим з огляду на розмір кредитного ліміту. Вважає, що позивачем не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження вимог, тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. 07.11.2022 на електронну адресу та 16.11.2022 засобами поштового зв`язку представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідно до п.3 анкети-заяви підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли на момент укладення договору. Зазначив, що відповідачем у загальній сукупності було оформлено 9 заяв по сервісу «Розстрочка». Загальний розмір суми, яка була взята в розстрочку становить 27043,80 грн. Вказана сума була надана позивачем не за рахунок кредитного ліміту, а банк зарахував «власні кошти» на рахунок продавців, де було придбано відповідачем товар у розстрочку. Розмір кредитного ліміту відповідача змінювався, станом на 29.09.2022 відповідач не лише використав наданий банком кредитний ліміт у сумі 30000,00 грн., а й перевищив його на 18887, 63 грн., виходячи з чого сума заборгованості станом на 29.09.2022 рку становить 48887,63 грн. У розрахунку станом на 09.02.2022 заборгованістть відповідача становила 46406,63 грн. Вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, просить задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні 22.02.2023 без виходу суду до нарадчої кімнати було визнано обов`язковою особисту участь відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 13.07.2023 було витребувано докази від Державної прикордонної служби України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в поданих заявах просив справу розглядати без участі представника позивача, та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 29.03.2024 позовні вимоги не визнав, зазначив, що з умовами та правилами надання банківських послуг його не ознайомлювали, жодного договору з позивачем він не укладав та не підписував. Представник відповідача адвокат Дзундза О.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позов не є обґрунтованим, даний договір не є договором приєднання. Позивачем не надано доказів того, що саме ті Умови та правила, на які посилається у позові позивач, були доведені до відома відповідача, підпису відповідача вони не містять. Вказала, що в матеріалах справи зазначено, що був погоджений кредитний ліміт у розмірі 30000,00 грн., тоді як у прохальній частині позову зазначена сума заборгованості у виді тіла кредиту у розмірі 46406,63 грн. Зауважила, що з анкети-заяви не можливо встановити, коли саме вона була підписана, накладений підпис навіть візуально підпис не відповідає підпису відповідача. В довідці про рух коштів по рахунку включений судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Щодо наданих заяв про розстрочку зазначила, що достовірність зазначеної в заявах інформації встановити неможливо, підпису відповідача вони не містять. Зазначила, що раніше відповідач був клієнтом банком, пізніше виїхав за кордон та банк самостійно піднімав кредитний ліміт. Вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають до задоволення. Заслухавши позицію відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Згідно\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей\~79,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 13.04.2018 між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»» відкрив відповідачу поточний рахунок № [NUMBER] у гривні та надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на 30000,00 грн. (а.с.14-15). Згідно з даними Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 13.04.2018 відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. Підписанням Анкети-заяви відповідач [PERSON] засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису. Згідно з п.11 Анкети-заяви, усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Банком надано копію довідки про розмір встановеного кредитного ліміту, з якої вбачається, що 13.04.2018 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 20000,00 грн., 14.08.2018 року кредитний ліміт збільшено до 25000,00 грн., 09.01.2019 року кредитний ліміт збільшено до 30 000 грн.(а.с.87). З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.04.2018, укладеного між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] , вбачається, що станом на 09.02.2022 за відповідачем наявна заборгованість у розмірі 46406,63грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 46406,63 грн. ( а.с.9-13). Відповідно до довідки заборгованість відповідача станом на 29.09.2022 року становить 48887,63 грн. (ас.с88). Крім того, суду надано виписку за договором № б/н року за період 13.04.2018-29.09.2022 на ім`я відповідача, з якої вбачається, що останній здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, так і щодо розрахування кредитною карткою. (а.с.89-95). 07.10.2022 представником позивача подане клопотання про долучення доказів: заяви клієнта № 20.30.0001943268 від 25.10.20, № 20.30.0001943262 від 25.10.20, № 20.30.0001758613 від 21.09.20, № 20.30.001733829 від 16.09.20, № 20.30.0001586871 від 17.08.20, № 20.30.0001513565 від 31.07.20, № 20.30.0001513575 від 31.07.20, № 20.30.0001168813 від 22.05.20, № 20.30.0000800225 від 21.02.20, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором, форма підтвердження електронного документу до вказаних заяв (а.с.96-131). Частинами 1 та 3\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов укладеного між сторонами Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 13.04.2018 відповідач свої зобов`язання за Договором не виконує в повному обсязі та станом на 09.02.2022 має заборгованість у розмірі 46406,631 грн. При цьому, на підтвердження погодження умов договору з відповідачем [PERSON] позивачем надано копію Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, витяг з Тарифів за карткою Monobank, Паспорт споживчого кредиту «Картки Monobank» та розрахунок заборгованості, на яких відсутній підпис сторін договору. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628,\~629 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Частиною 2\~ст.638 ЦК України\~передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1ст.205\~ЦК України\~визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.207\~ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку проте, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України). Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Відповідно до ст.1054\~ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11\~Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього\~Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76\~ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст.77\~ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.6 ст.81\~ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В позовній заяві АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» посилалося на те, що 13.04.2018 [PERSON] підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодився з тим, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір. При цьому суд зауважує, що наявна в матеріалах справи копія анкети заяви містить дату «13.04». Проте, наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем [PERSON] не підписані, а тому, згідно з роз`ясненнями, викладеними у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Підписана відповідачем Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг, містить лише його анкетні дані, контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність, однак не містить жодних даних про розмір кредитних коштів, даних про умови кредитування та обрання відповідачем певної банківської послуги. Позивач зазначав, що факт ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «Monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Разом з тим, п.5.2 розділу 5 Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» визначено, що в рамках дистанційного обслуговування Банк надає Клієнту інформацію про банківське обслуговування, шляхом її направлення на адресу клієнта, зазначену в Анкеті-заяв і, або мобільний додаток клієнта. Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ УНІВЕРСАЛ БАНК», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634\~ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки «Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послу щодо продуктів «monobank» могли неодноразово змінювалися самим АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу розмір кредитного ліміту, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредиту, надані банком Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послу щодо продуктів monobank» та витяг із тарифів карткиMonobank не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Посилання представника позивача на те, що відповідачу в межах кредитного договору від 13.04.2018 року були надані кредити в розстрочку з іншими строками дії є неспроможними, адже суду не було надано доказів того, що вказані кредити видавалися відповідачу саме у зв`язку із підписанням ним анкети-заяви від 13.04.2023 та на аналогічних умовах. Крім того, у відповіді на відзив представник позивача зазначив, що загальний розмір суми, яка була взята в розстрочку становить 27043,80 грн., тоді як з доданих заяв вбачається, що така сума становить 25503,80 грн. Також у відповіді на відзив зазначено, що вказана сума була надана позивачем не за рахунок кредитного ліміту, а банк зарахував «власні кошти» на рахунок продавців, де було придбано відповідачем товар у розстрочку. Також суд зауважує, що відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13.04.2018, відповідачем за період з 13.04.2018 по 09.02.2022 була сплачена сума у загальному розмірі 73362,30 грн., з них сплачено відсотки у розмірі 26492,04 грн. Разом з\~тим,\~як зазначено\~судом вище,\~відсотки,\~які були\~нараховані відповідачу\~у розмірі\~26492,04 грн.,що не передбачено підписаною відповідачем заявою від 13.04.2018 року, нараховувалися та списувалися позивачем необґрунтовано. На думку суду, суми коштів, які були внесені відповідачем в рахунок погашення своїх зобов`язань не повинні були зараховуватися в рахунок погашення відсотків. Ці суми коштів мали зараховуватися в рахунок погашення боргу зі сплати фактично отриманих грошових коштів. Отже, суд вважає, що станом на час розгляду цієї справи відповідач виконав свій обов`язок щодо повернення фактично отриманих коштів на користь позивача. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості задоговором про надання банківських послуг від 13.04.2018 року, оскільки використані відповідачем кошти повернуті позивачеві повністю,тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Разом з тим, суд не погоджується з доводами відповідача та представника відповідача про неукладення кредитного договору, наданого позивачем від 13.04.2018. Так, з виписки за договором № б/н року за період 13.04.2018-29.09.2022 на ім`я відповідача, вбачається, що останній здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, так і щодо розрахування кредитною карткою, сплачував кошти в рахунок отриманих кредитних коштів. Доказів протилежного стороною відповідача відповідно до вимог ч.1 ст.81, ч.1 ст.89\~ЦПК України суду не надано. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~та враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені ним судові витрати необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed