Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

11.01.2024 року [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить земельна частка (пай) розміром 4,78 умовних кадастрових га в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Земельну ділянку позивач отримала в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . На даний час позивач скористалася своїм правом на виділення земельної частки (паю) в натурі на місцевості та зареєструвала право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:03:000:0664 площею 1,4616 га, 4825481800:01:000:1300 площею 0,0171 га, 4825481800:01:000:1301 площею 0,2299 га, 4825481800:03:000:0665 площею 2,33 га, а всього 4,0386 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині територія Первомайської міської ради). За життя, 01.01.2007 року, [PERSON] уклав договір оренди земельної частки (паю) з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" строком на 50 років, зареєстрований 23.04.2007 року у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Кам`янобалківської сільської ради за № 637. У зв`язку з переходом до позивача всіх прав та обов`язків щодо земельної ділянки як до спадкоємця, то він має право на отримання орендної плати за договором оренди (ст. 1218 ЦК України). У листопаді 2023 року позивач листом письмово повідомив ТОВ "Агрофірма Корнацьких", що вона успадкувала земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим просила нарахувати та виплатити їй орендну плату за 2020 2022 рік, однак на день звернення до суду відповідач орендну плату за 2020 2022, та за 2023 роки не сплатив. При цьому відповідач володів інформацією для перерахування коштів на картковий рахунок позивачки. Згідно умов зазначеного договору, орендну плату відповідач повинен сплачувати не пізніше 26 грудня року, за який здійснюється розрахунок. Таким чином відповідач на переконання позивача порушує умови договору оренди земельної частки (паю), а тому позивач просить достроково розірвати його та стягнути з відповідача судовий збір. 06.02.2024 року у справі надійшов відзив відповідача, в якому він заперечував проти задоволення позову. У відзиві відповідач підтвердив факт укладення спірного договору оренди земельної частки (паю) між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких», проте не погодився з порушенням зобов`язання про виплату орендної плати відповідачем з його вини. Зазначив, що повідомлення позивача від 27.11.2023 року про зміну власника було отримано відповідачем лише 26 грудня 2023 року, вже після терміну сплати орендної плати, визначеного п. 2.2. Договору оренди, а тому вважає, що зобов`язання сплатити орендну плату за 2020 2023 роки діє до 26 грудня 2024 року. Також відповідач повідомив, що орендна плата позивачу за 2020 2023 року були виплачена 18.01.2024 року. Представник позивача подала до суду заперечення на відзив, в яких зазначила, що сплата орендної плати за 2020 2023 роки лише у січні 2024 року свідчить про систематичну несплату орендної плати. Також представник позивача зазначила, що повідомлення про зміну власника землі, яка перебуває в оренді було направлено відповідачу 28.11.2023 року поштою на юридичну адресу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» в с. Кумари Первомайського району Миколаївської області, вул. Центральна, 93, але відповідач відмовився від отримання листа в центрі доставки 02.12.2023 року і за його заявою лист було перенаправлено до іншого поштового відділення. 12.12.2023 року відповідач за своєю заявою знову перенаправив лист на інше відділення і тільки 26 грудня 2023 року отримав його. На підтвердження вказаних обставин представник позивача надала довідку з веб-сайту «Укрпошта». Представники сторін надали заяви з проханням про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 01.01.2007 року, [PERSON] уклав з ТОВ "Агрофірма Корнацьких" строком на 50 років договір оренди належної йому земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових га в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, із земель колишнього КСП (СА) «Світанок». Право [PERSON] на земельну частку (пай) було посвідчено Сертифікатом серії МК №0190951, виданого 10.09.1999 року на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 27.06.1996 року № 170, зареєстрованого за № 1437. [INFO] [PERSON] помер. На підставі рішення Первомайського міськрайонного суд Миколаївської області від 07.09.2021 року у справі № 484/1462/21 позивач [PERSON] отримала право на вказану вище земельну частку пай в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Влітку 2023 року позивач виділила земельну частку (пай) в натурі на місцевості та зареєструвала за собою право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:03:000:0664 площею 1,4616 га, 4825481800:01:000:1300 площею 0,0171 га, 4825481800:01:000:1301 площею 0,2299 га, 4825481800:03:000:0665 площею 2,33 га, а всього 4,0386 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині територія Первомайської міської ради). 28.11.2023 року позивач направила відповідачу лист повідомлення в порядку ст. 148-1 ЗК України про зміну власника землі, яка перебуває в оренді відповідача. В листі просила нарахувати їй орендну плату за землю за 2020 2022 роки та перерахувати кошти на банківський рахунок, реквізити якого додала до повідомлення. З наданої позивачем довідки «Укрпошти» про відправлення повідомлення № 5521313503893 вбачається, що повідомлення про зміну власника землі було направлено відповідачу 28.11.2023 року і 02.12.2023 року прибуло до точки видачі, але вже 05.12.2023 року було перенаправлено до іншого відділення за заявою клієнта. До іншого відділення лист прибув 09.12.2023 року, але 12.12.2023 року був знову перенаправлений до іншого відділення за заявою клієнта, і з рештою лише 26.12.2023 року був отриманий відповідачем. За наведених обставин, суд вважає, що відповідач ще 05.12.2023 року мав можливість отримати повідомлення позивача про зміну власника землі, але не зробив цього з невідомих причин. Відповідач підтвердив факт використання належних позивачу земельних ділянок протягом 2020 2023 років та той факт, що саме ці ділянки були передані в оренду на підставі оспорюваного договору. Обов`язок орендодавця виплачувати орендну плату визначений пунктами 1 та 2 Договору оренди. В п. 2.3. договору оренди зазначено, що в разі переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника, після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки власнику земельної частки (паю) сторони зобов`язані переукласти договір оренди землі відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю); зміни можливі лише за згодою сторін. Припинення дії договору допускається лише в порядку та умовах, визначених цим Договором. У випадку виділення в натурі (на місцевості) належної Орендодавцю земельної частки (паю) Договір зберігає чинність та його умови діють протягом усього терміну до переукладення сторонами договору оренди землі відповідно до виданого Орендодавцю державного акту на право власності на землю. Виходячи з викладеної вище домовленості, спірний договір оренди зберігає чинність та його умови діють протягом усього терміну до переукладення. Статтею 96 ЗК України встановлено обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (п.п. "в" частина 1). Відповідно до частини 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час укладення договору оренди) розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Пунктом 2.2 спірних договорів оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає, що внесення орендної плати є грошовим зобов`язанням саме відповідача, а тому саме він має докладати зусиль для його виконання. Орендодавці, відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" мають лише право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов`язання. Отже, саме відповідач у справі має доводити у суді відсутність своєї вини у невиконанні зобов`язання за договором оренди з внесення орендної плати або ж довести факт виконання ним даного зобов`язання. Відповідачем надано суду дві платіжні інструкції про виплату позивачу орендної плати за спірним договором за 2020-2022 рік в сумі 5954,58 грн. та за 2023 рік в сумі 3491,73 грн. Ці платіжні інструкції датовані 18 січня 2024 року, тобто після встановленого п.п. 2.2 договору оренди земельної частки (паю) та після звернення позивача до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 537 Цивільного кодексу України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання, ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Порушення відповідачем умов договорів щодо виплати орендної плати є істотним, оскільки орендодавець внаслідок такого порушення значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору. З огляду на все вищенаведене вимоги про розірвання спірного договору оренди землі цілком законні та обґрунтовані. Слід також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved