Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

26 вересня 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою позивача. [PERSON] заповіту не складала та за життя проживала за адресою: [ADDRESS] . До спадкової маси, яка залишилася після смерті [PERSON] ввійшла квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на праві власності. Спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON] , 1974 року народження, син померлої, який проживає у спадковому майні, але не був зареєстрований у ньому на момент смерті [PERSON] . Оскільки крім сина, спадкоємцем за законом є позивача, як двоюрідна сестра померлої [PERSON] , вона у 2012 році звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 01.10.2019 позивач через уповноваженого представника звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Кривенко І.В. з вимогою повідомити правові підстави відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої Шкуренко Нотаріумом було проігноровано зверненя, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 вересня 2023 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 27 жовтня 2023 року на адресу суду надійшла інформація щодо відсутності зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 03 листопада 20223 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 листопада 2023 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву матеріли спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] . 21 листопада 2023 року на адресу суду надійшов лист від Київського обласного державного нотаріального архіву про неможливість надати оригінал спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 29 листопада 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Плецької Ю.В. про відкладення підготовчого судового засідання. Підготовче засідання у справі відкладено на 22 січня 2024 року. Повторно витребувано з Київського обласного державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] . 10 січня 2024 року на адресу суду надійшов лист від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. про розгляд справи за відсутності нотаріуса. Згідно даного листа, за період знаходження у її провадженні спадкової справи № 10/2012, заведеної 21 квітня 2012 року до майна померлої [PERSON] , [PERSON] (та/або її представник) не з`явилася та не надала документів та відомостей, необхідних для оформлення її спадкових прав, у зв`язку з чим свідоцтво про право на спадщину не могло бути їй видано. На запит адвоката Юлії Плецької від 10.02.2022 про правові підстави відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] (хоча відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину не було, оскільки не було і звернення спадкоємця з документами про його видачу) нотаріусом було надано відповідь адвокату від 23.02.2022. Спадкова справа №№ 10/21012 до майна померлої 21.04.2012 приватним нотаріусом Кривенко І.В. була повернута 05.08.2022 до Київського обласного державного нотаріального архіву. Ухвалою суду від 22 січня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 лютого 2024 року. 26 січня 2024 року на адресу суду з Київського обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи № 10/2012, заведеної до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . 26 лютого 2024 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Плецької Ю.В. надійшло клопотання про повторне витребування доказів, а саме спадкової справи після смерті [PERSON] з Київського обласного державного нотаріального архіву та про проведення судового засідання за відсутності позивача та її представника. Через неявку відповідача [PERSON] в судове засідання, призначене на 26 лютого 2024 року, останнє судом відкладено та повторно призначено на 25 березня 2024 року. В задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено у зв`язку з тим, що витребувана спадкова справа надійшла раніше на адресу суду. В судовому засіданні 25 березня 2024 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що позивач є єдиною особою, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і є спадкоємицею п`ятої черги так як є двоюрідною сестрою померлої [PERSON] . Рідний син померлої - відповідач у справі на момент смерті матері проживав у квартирі останньої, але спадщину не прийняв. Бездіяльність нотаріуса щодо оформлення спадкових прав позивача свідчить про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на майно в порядку спадкування. Судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору, просить покласти на позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином. Рекомендовані повідомлення про вручення йому поштових відправлень повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. Третя особа - приватний нотаріус Кривенко І.В. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи - Київського обласного державного нотаріального архіву в судове засідання не з`явився. Правом на дачу пояснень до суду не скористався. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . 25 вересня 2012 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Мельничук І.М. завлено спадкову справу після смерті [PERSON] № 10/2012. Відповідно до матеріалів даної спадкової справи, єдиною особою, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщина є [PERSON] , двоюрідна сестра померлої [PERSON] . За місцем проживання померлої, на день смерті [PERSON] була зареєстрована лише [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину відносно майна померлої не видавалося, відомості про складання заповіту чи спадкового договору, згідно матеріалів спадкової справи, відсутні. 31 липня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Кривенко І.В. про витребування спадкової справи відносно майна померлої [PERSON] з Київського обласного державного нотаріального архіву. 13 жовтня 2021 року приватний нотаріус Кривенко І.В. витребувала з Київського обласного державного нотаріального архіву спадкову справу № 10/2022, заведену після смерті [PERSON] 27 липня 2022 року приватний нотаріус Кривенко І.В, повідомила [PERSON] про повернення отриманої у тимчасове користування спадкової справи № 10/2012 до Київського обласного державного нотаріального архіву так як [PERSON] та її представник не з`явилися до нотаріуса та не надали документів чи відомостей, необхідних для оформлення спадкових прав, у зв`язку з чим свідоцтво про право на спадщину не могло бути видано [PERSON] . Приватний нотаріус Кривенко І.В, додатково повідомила [PERSON] про те, що відповдіно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат», нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у дань відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 10/2012 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що спадкодавець заповіт не складала, інші особи, крім [PERSON] , до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно із пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Згідно з усталеною судовою практикою свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 554/3192/16-ц; від 30 березня 2020 року у справі № 755/7103/18; від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17; від 08 листопада 2023 року у справі № 742/20226/20. Приймаючи до уваги те, що у [PERSON] не існує перешкод у звернені до нотаріуса та оформлення своїх спадкових прав, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , про що було зазначено приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. у відповіді на звернення [PERSON] , суд вважає, що вимоги про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку задоволенню не підлягають, оскільки не доведено існування перешкод в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , безпосередньо у нотаріуса. Про вказане було зазначено приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. в листі, адресованому до позивача 27.07.2022 року, копія якого міститься, як у матеріалах справи так і в матеріалах спадкової справи, копія якої долучена до цивільної справи. Тому суд не бере до уваги твердження позивача про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та про бездіяльність останнього, так як саме спадкоємець має звернутися до нотаріуса із відповідними документами, сплатити послуги за вчинення нотаріальної дії та кошти до бюджету, після чого нотарусом приймається рішення про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги останньої про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування у судовому порядку не підлягають до задоволення. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed