Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Короткий зміст позовним вимог У січні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Ліндаєва О.С., звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що позивач [PERSON] є сином, а відповідач донькою спадкодавця [PERSON] , тобто спадкоємцями першої черги. Після смерті матері [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина до складу якої входить 1/3 частка квартира [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] також як і позивач прийняла спадщину. Через відсутність у позивача оригіналу правоустановчого документу на спадкове майно, а на вимогу нотаріуса відповідач відмовилась надати оригінал документу, постановою державного нотаріуса Саніної Л.А. 17 червня 2022 року відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва на спадщину, через відсутність правоустановчого документу на квартиру. Позивач вимушений звернутися до суду, оскільки порушується його право на спадкування, а відповідач оригінал свідоцтва на квартиру не надає. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2024 справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання на 15 лютого 2024 року. Одночасно витребувано в Одинадцятій Київській державній нотаріальній конторі засвідчену копію спадкової справи № 650/2011 померлої [INFO] [PERSON] . На виконання ухвали, 08 лютого 2024 року надійшла копія спадкової справи. Ухвалою суду 15 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 березня 2024 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Зазначив, що з відомостей членів родини, відповідач перебуває за межами України. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином шляхом скерування поштового відправлення за адресою зареєстрованого місця проживання. Проте, конверт двічі повернувся без вручення з відміткою, що адресат відсутній за місцем проживання. Також відповідач сповіщалась засобами телефонного зв`язку. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від неї до суду не надходили. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Фактичні обставини справи З досліджених судом письмових доказів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] , що доводиться свідоцтвами про народження (а.с. 12, 35). [PERSON] померла [INFO] , що встановлено зі свідоцтва про смерть. Після смерті спадкодавця, відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва 30.12.1997 року, згідно з розпорядженням № 1019 від 30.12.1997 року, зареєстрованого Бюро технічної інвентаризації м. Києва 12.02.1998 року у реєстрову книгу за № 1473. Іншими співвласниками згідно свідоцтва є [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с. 38). Як встановлено з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори 03 червня 2011 року заведено спадкову справу № 650/2011. Позивач [PERSON] 17 червня 2022 року звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яку фактично прийняв, оскільки був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2022 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину через відсутність оригіналу документу, що підтверджує право власності на майно, а саме: на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса спадкоємець [PERSON] надавала оригінал свідоцтва. Нотаріальною конторою до спадкоємиці [PERSON] направлено повідомлення про необхідність надання оригіналу документу на спадкове майно, однак [PERSON] до нотаріальної контори не з`явилася, оригінал документу не надала. З інформаційної довідки КП КМР «Київське міське БТІ» від 26 березня 2021 року вбачається, що на запит нотаріуса сповіщено, за даними реєстрових книг Бюро квартира [ADDRESS] на право власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних долях, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ДКУ житлового господарства Мінського району м. Києва 30.12.1997 року, зареєстрованого БТІ м. Києва 12.02.1998 року (а.с. 49). Між сторонами виник спір стосовно наявності правових підстав для визнання за позивачем, як спадкоємцем за законом першої черги права власності на спадкове майно, через відсутність оригіналу правоустановчих документів на квартиру. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Як вбачається з матеріалів спадкової справи та доведено в судовому засіданні, спадкоємцем першої черги за законом, які звернулась зі заявами про прийняття спадщини і прийняли її після смерті [PERSON] є позивач та відповідач - діти спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності,

Outcome: approved