Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору №491032108 від 17.08.2020, укладеного між АТ Альфа-Банк та [PERSON] , відповідач отримав кредит в розмірі 32170,67 грн, строком на 60 місяців. 20.12.2021 між АТ Альфа-Банк та ТОВ ФК Еліт Фінанс укладено договір факторингу №4, право вимоги за кредитним договором №491032108 від 17.08.2020 перейшло до ТОВ ФК Еліт Фінанс. Кредитним договором №491032108 від 17.08.2020 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язанняза договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 46880,53грн, з яких 31959,84 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14920,69 грн - заборгованість за процентами. (а.с. 1-3) \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача ТОВ ФК Еліт Фінанс не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача. (а.с. 59) Позивач надіслав відповідь на відзив. (а.с. 82-84) Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що укладенням договору на таких умовах було погіршено його становище в умовах карантину. Він на руки коштів не отримував, цими коштами погашено його заборгованість по іншому зобовязанню. Надіслав відзив (через представника - адвоката Жупинського М.А.), в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії між відповідачем та АТ Альфа-Банк не укладалась; умови кредитування не були погоджені з відповідачем при підписанні оферти; ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту; жодних належних доказів про перерахування АТ Альфа-Банк грошових коштів на рахунок відповідача та їх суму позовна заява не містить; розрахунок боргу не може слугувати доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем; позивач не надав до суду доказів на підтвердження вимоги, що він набув права вимоги до відповідача за кредитним договором. (а.с. 61-67) \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 17.08.2020 між АТ Альфа-Банк та [PERSON] укладено кредитний договір №491032108,за яким відповідач отримав кредит в розмірі 32170,67 грн, строком на 60 місяців від дати отримання кредиту позичальником (п. 3). Договір підписано власноручно відповідачем [PERSON] (а.с. 5-6) Нарахування процентів здійснюється за реальною річною процентною ставкою в розмірі 39,90% річних, платежі за послуги кредитного посередника становлять 48,04% річних. \~ \~ \~ \~На а.с. 5 копія оферти на укладання угоди про надання кредиту №491032108 від 17.08.2020. На а.с. 5 зворот-6 копії паспорта споживчого кредиту, підписаного сторонами. \~ \~ \~ \~На а.с. 6 зворот копія графіка платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту і реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (додаток 1 до кредитного договору), що підписано сторонами. На а.с. 13-19, 20-24 копії виписок по особових рахунках відповідача [PERSON] за період з 17.08.2020 по 20.12.2021 р., які підтверджують отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 32170,67 грн. 20.12.2021 між АТ Альфа-Банк та ТОВ ФК Еліт Фінанс укладено договір факторингу №4, право вимоги до осіб, які були боржниками АТ Альфа-Банк, перейшло до ТОВ ФК Еліт Фінанс, в тому числі щодо боржника [PERSON] за договором №491032108 від 17.08.2020, розмір заборгованості: за тілом кредиту 31959,84 грн, за відсотками 14920,69 грн. Зазначене підтверджується копією договору факторингу №4 від 20.12.2021 р., характеристикою прав вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами від 20.12.2021 р. (додаток 1-1 до договору), платіжним дорученням №34291 від 20.12.2021 р. (а.с. 7-11, 12, 88-90, 91). \~ \~ \~ \~На а.с. 25 розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] за договором №491032108 від 17.08.2020, здійснений новим кредитором ТОВ Еліт Фінанс. Заборгованість за тілом кредиту 31959,84 грн, заборгованість за відсотками 14920,69 грн. З розрахунку вбачається, що відповідач періодично погашав заборгованість, а саме: 18.09.2020 1231,25 грн, 18.10.2020 49,25 грн, 18.12.2020 985,00 грн, 18.04.2021 98,50 грн (а.с. 25), що свідчить про визнання відповідачем укладення ним кредитного договору №491032108 від 17.08.2020. Новий кредитор донарахувань по кредиту не здійснював. \~ \~ \~ \~Договір факторингу не визнаний недійсним (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договір є дійсним і враховується судом. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором №491032108 від 17.08.2020 належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість: за тілом кредиту - 31959,84 грн, за відсотками - 14920,69 грн. \~ \~ \~ \~Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит). \~ \~ \~ \~Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. \~ \~ \~ \~Ст. 628 ч. 2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 625 ч. 2 ЦК України б оржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту. 02.10.2023 між ТОВ ФК Еліт Фінанс та ТОВ Перший інвестиційний клуб укладено договір про надання юридичних послуг №02/10-2023. (а.с. 44-45) На а.с. 27 копія додаткового договору №1 до договору №02/10-2023 про надання юридичних послуг від 02.10.2023 р., згідно якого сума витрат за надання послуг по справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 6500,00 грн. На а.с. 28 копія акта №1 приймання-передачі виконаних робіт від 07.12.2023. На а.с. 29 копія платіжної інструкції №2131 від 05.12.2023, згідно якої платник ТОВ ФК Еліт Фінанс, отримувач ТОВ Перший інвестиційний клуб, сума 6500,00 грн, призначення платежу оплата згідно договору №02/10-23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023. На а.с. 51 копія довіреності від 26.04.2023 р., якою ТОВ ФК Еліт Фінанс уповноважило адвоката Плачинду К.О. здійснювати представництво інтересів довірителя. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 137 ч.ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача не співмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved