Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

23.01.2024 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому прохала суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення дитиною навчального закладу або досягнення ним 23-х річного віку. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільний з відповідачем син [PERSON] , [INFO] , з 22.09.2023 року є учнем першого курсу професійного-технічного училища № 4 м. Полтави за професією «Квіткар Озеленювач», денною форми навчання, знаходиться на неповному державному забезпеченні. Враховуючи те, що дитина продовжує навчання та потребує допомоги, а вона не в змозі самостійно її надавати, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження. 27.02.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач визнач позов частково та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. Відповідач не заперечує проти сплати коштів на утримання сина, проте звертає увагу на те, що він є громадянином Індії, не проживає на території України із березня 2022 року, оскільки у зв`язку з відкритою збройною агресією РФ він разом з родиною виїхав за межі України разом з дружиною та трьома неповнолітніми дітьми. На даний час він не може в`їхати на територію України внаслідок заборони йому в`їзду до 25.11.2025 року, накладеною СБУ. Із відповідача стягувалися аліменти на утримання [PERSON] на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави. Просить врахувати його матеріальний стан, перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей. Позивач у судовому засіданні подала заяву про зміну позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. Представник відповідача, не заперечуючи обов`язку батька утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, просила задовольнити позовні вимоги частково у розмірі 1500 грн. Вказувала, що відповідач сплачував аліменти у розмірі приблизно 2500 грн., і на даний час є переплата у сплаті аліментів. Третя особа у судове зсідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду. Суд заслухавши сторони, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання останнього. Згідно з Довідкою №15 від 04.01.2020, виданою професійно-технічним училищем № 4 м. Полтави, [PERSON] , [INFO] , є учнем професійно-технічним училищем № 4 м. Полтави за професією «Квіткар озеленювач», термін навчання з 22.09.2023 року по 30.06.2025 року, форма навчання денна, отримує стипендію, знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с.7). Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до роз`яснень, викладених у\~Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до вимог\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими доказами. Відповідно до ч.1\~ст.183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1\~ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається, [PERSON] , [INFO] , має інвалідність з дитинства. Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 15.01.2024 року [PERSON] , [INFO] , встановлена друга група інвалідності безстроково. [PERSON] призначено соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, яка у березні 2024 року становила 2361,00 грн. [PERSON] отримує стипендію, яка становить 1250,00 грн. [PERSON] призначено допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», яка у березні 2024 року становила 5943,00 грн. Встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , сплачував аліменти на підставі виконавчого листа № 2-3524, виданого 08.08.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави, на користь [PERSON] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно до досягнення дітьми повнолітнього віку, починаючи з 27.04.2011 року. Як вбачається, після досягнення старшою донькою повноліття, відповідач на утримання неповнолітнього сина відповідно до виконавчого листа сплачував 1/6 частини всіх видів заробітку до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] . Згідно з розрахунком, наданого державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Пракаш Ом сплачував аліменти на утримання сина від 4000 грн. до 2500 грн. Оцінивши надані докази в сукупності, врахувавши матеріальне становище дитини, яка отримує стипендію, є особою з інвалідністю з дитинства, утримається за рахунок матері, яка отримає соціальну допомогу як малозабезпечена родина, а також те, що батько є працездатним, має в Україні нерухоме майно, а саме житловий будинок з вбудованим магазином та перукарнею, відповідач не заперечував можливість надання ним матеріальної допомоги сину, який продовжує навчатися, який потребує такої допомоги, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, мають стягуватися у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно. Суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, що становить 1211,20 грн. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial