Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Прокопцева С.В. звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої дорожньо транспортною пригодою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.07.2023 належить транспортний засіб ЗАЗ DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] . 03.08.2023 [PERSON] взяв автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] зі згоди власника [PERSON] у тимчасове користування для власних потреб. Приблизно о 19 год. 20 хв., рухаючись у м. Слов`янську вулицею Літературною в бік вулиці Миру, здійснив наїзд на перешкоду - стовп. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Спричинення механічних пошкоджень підтверджується матеріалами адміністративної справи №243/3885/23, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 203663 від 03.08.2023, актом огляду транспортного засобу №42/23 від 09.08.2023. Постановою Слов`янського міськрайонного суду від 08.09.2023 у справі №243/3885/23 відповідач [PERSON] визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вартість матеріальних збитків автомобіля наведена у Звіті №42/23 від 12.08.2023 і становить 101700,00 грн. Крім того, своїми протиправними діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у 25000,00 грн., оскільки у результаті пошкодження транспортного засобу був порушений звичайний спосіб життя позивача. Він використовував автомобіль для щоденного пересування, в тому числі й робочих цілях. [PERSON] відчув сильне душевне хвилювання, оскільки нещодавно придбав автомобіль (27.07.2023), а після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль знаходиться у стані, взагалі не придатному для використання. Потрібні значні кошти на його відновлення, заміна майже всіх деталей та частин автомобілю. До того ж, на неодноразові усні звернення до відповідача відшкодувати шкоду, спричинену ним, у добровільному порядку, відповідач відмовляє, ігнорував прохання позивача. Позивач змушений витрачати свій час і зусилля на звернення у різні інстанції, нести додаткові грошові витрати, пов`язані з ремонтом, правовою допомогою. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду 101700,00 грн., витрати на проведення\~\~авто-товарознавчого дослідження 3515,00 грн., моральну коду 25000,00 грн., витрати на оплату правової допомоги 3500,00 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1717,76 грн.. Відповідно до ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої\~статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо транспортною пригодою, підлягають задоволенню повністю, а позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди \~\~підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі\~ст. 1188 Цивільного кодексу України\~«Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 2) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою…». У відповідності до ч.1\~ст. 1166 ЦК України\~«Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». Згідно п.2\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року\~\~«Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди». «Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини». У відповідності зі\~ст. 1187 ч.2 ЦК України\~\~«Шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, збереження або зміст якого створює підвищену небезпеку.» Як вбачається з вимог\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 27.07.2023 належить транспортний засіб ЗАЗ DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] . 03.08.2023 о 19 год. 25 хв. в м. Слов`янськ по вул. Літературна біля буд. 109 водій [PERSON] керував транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO LANOS н. з. [NUMBER] , перед початком руху не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху транспортного засобу у автомобіля заклинило ліве переднє колесо, що спричинило некерований рух та зіткнення з опорою\~ЛЕП,\~знісши її здійснив наїзд на дерево. В результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Своїми діями [PERSON] порушив\~п. п.\~2.3.а, 2.3.б. ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.. Вину [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди було встановлено у судовому порядку, що підтверджується Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2023 року,справа № 243/3885/23. В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] автомобіль ЗАЗ DAEWOO LANOS н. з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди стало можливим в результаті порушення [PERSON] \~Правил дорожнього руху\~України, а саме: - 2.3.\~а) Правил дорожнього руху України\~для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. - \~2.3.\~б) Правил дорожнього руху України\~для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний\~бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. За порушення\~Правил дорожнього руху\~України [PERSON] на підставі Постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 вересня 2023 року, був притягнутий до адміністративної відповідальності за\~ст. 124 КУпАП\~та йому було призначено покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн.. У відповідності до ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~«Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі». Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, спричинена неправомірними діями майну, відшкодовується у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Визначення збитків надається у\~ст. 22 ЦК України, відповідно до якої збитками є витрати, яких особа зазнала в зв`язку з знищенням або пошкодженням речі (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зі Звіту №42/23 експертного автотоварознавчого дослідження від 12 серпня 2023 року вбачається, що «Ринкова вартість автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] , складає 101700,00 грн. Вартість матеріального збитку автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] , становить 101700,00 грн. вартість пошкодженого автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS реєстраційний номер [NUMBER] складає 11564,00 грн.» Вказаний Звіт експертного автотоварознавчого дослідження не викликає сумнівів у суду, оскільки наявність механічних пошкоджень підтверджена Актом огляду транспортного засобу №42/23 від 12 серпня 2023 року, які відповідачем не спростовані. Згідно п.4\~Постанови Пленуму Верховного Судові України №6 від 27 березня 1992 року\~з послідуючими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» - «Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу прав власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав ( договорові оренди , довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела ( шофер, машиніст, оператор і та інш)". Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Зважаючи на наведене, відповідач, як особа, вина якої у ДТП встановлена постановою суду, зобов`язаний відшкодувати спричинену майнову шкоду у розмірі її завдання, а тому з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 101700,00 грн. Позивачем також заявлені і вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 25000 грн., яка полягає у душевних стражданнях, викликаних пошкодженням його автомобіля до стану непридатного до експлуатації, очікуванням відшкодування, а також дискомфортом у зв`язку із неможливістю використовувати пошкоджений автомобіль для задоволення власних потреб, витрачання свого часу і зусилля на звернення у різні інстанції, правовою допомогою. Дані обставини підтверджується Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 243/385/23 від 08.09.2023, Звітом експерта №42/23 від 08 вересня 2023 року, а також Договором про надання юридичних послуг. Згідно ст. 1167 ЦК України, Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини..." З урахуванням положень п.3\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" „позивач повинен надати докази про моральні переживання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, про порушення нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, дані про порушення спілкування з оточуючими людьми, дані про настання інших негативних наслідків". Оскільки в судовому засіданні встановлено, що винним у ДТП, що сталася 03 серпня 2023 року є відповідач [PERSON] , то відшкодовувати моральну шкоду повинен він, оскільки є безпосередньо винним в спричиненні моральної шкоди позивачу. Згідно частини 2\~статті 23\~ЦК України моральна шкода полягає: - у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру враховуються вимоги розумності і справедливості. Також відповідно до п.4 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується". Однак, в позовній заяві позивач [PERSON] обґрунтовано не вказує з яких саме міркувань він виходив, визнаючи розмір моральної шкоди 25000 грн., а також не надав ніяких об`єктивних доказів, якими б підтвердив спричинення йому моральної шкоди саме в цих розмірах. Оскільки саме з вини відповідача було скоєно ДТП, а у відповідності до ст.\~3\~Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, то суд вважає, що спричинення моральної шкоди позивачу мало місце. Крім того, через дії відповідача позивач витрачає свій час на відвідування експерта, суду, що доставляє йому додаткові турботи. В результаті дій відповідача він вимушений був звертатися за допомогою адвоката. Якщо судом встановлено відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3,4 частини другої\~статті 23 ЦК України, таке відшкодування в розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] в частині відшкодуванні йому моральної шкоди підлягають задоволенню частково і стягненню моральної шкоди у розмірі 10000 грн. на користь позивача, що на думку суду, буде відповідати перенесеним\~\~ним моральним стражданням і переживанням. Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про відшкодування майнової шкоди в розмірі 101700,00 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Суд також вважає, що з відповідача варто стягнути на користь [PERSON] суму понесених ним витрат по проведенню автотоварознавчого дослідження - по встановленню вартості шкоди, що складає 3515,00 грн., що підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера №42/23 від 09 серпня 2023 року. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої\~статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами першою-третьою\~статті 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При цьому, ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~покладає обов`язок доведення неспівмірності витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до суду надано: витяг з договору №139 «Про надання правової допомоги», ордеру серії АН №1229621 від 14 серпня 2023 року, а також квитанцію про оплату адвокатських послуг № 139 від 14 серпня 2023 року на суму 3500,00 грн.. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що надані докази про понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді, є достатніми, допустимими та достовірними. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1717, 76 грн. Суд прийшов до висновку про відшкодування відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 101700,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., а всього 111700,00 грн. Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 88,16% ((111700,00 грн. задоволені вимоги) / ( 126700 грн. заявлені позовні вимоги)*100%). Тому судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 1514,38 грн.(1717,76 грн. * 88,16% / 100%). Також витрати на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача становить 3085,60 грн. (3500,00 * 88,16%) Таким чином з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1514,38 грн. та витрати на правничу допомогу 3085,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial