Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачм він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені з листопада місяця 2022 року внаслідок різних поглядів на сімейне життя. Проживають окремо, оскільки побудувати міцні сімейні відносини між собою у них не вийшло. Таким чином, вони втратили відчуття поваги та любові один до одного та обидва не зацікавлені в подальшому збереженні шлюбу. Спору про розподіл майна або місця проживання дитини відсутні. У зв`язку з цим, позивач росить розірвати шлюб між ними шлюб. Судові витрати по справі в розмірі 1073,60 грн. просив не стягувати з відповідача, а залишити за ним. Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та не заперечував проти розірвання шлюбу. Крім того, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище : « [PERSON] ». Згідно ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Частиною 1\~ст.51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , 02.03.2019 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу : « [PERSON] ». З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , Серії [NUMBER] , вбачається, що її батьками є сторони по справі. Відповідно до ч.2 ст.104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1ст.110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як законно обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. Крім того, згідно ч.1,2\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач просив судові витрати не стягувати з відповідача та залишити за ним, то суд вважає необхідним не стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та ст.ст.\~7,\~110-112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved