Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року у цивільній справі № 2-10336/04, за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, позовні вимоги [PERSON] були задоволені. [PERSON] виділено земельну ділянку [ADDRESS] , зі сторони домоволодіння [ADDRESS] площею 261,5 кв.м., що відповідає його ідеальній частці. [PERSON] виділено земельну ділянку [ADDRESS] зі сторони домоволодіння [ADDRESS] площею 261,5 кв.м., що відповідає її ідеальній частці. Межу поділу прокладено по лінії АБВГДЕЖ: - відрізок АБ, довжиною 2,2 м., прокласти перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м. від лівого боку; - відрізок БВ, прокласти по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами; - відрізок ВГ, довжиною 1,16 м., прокласти від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД; - відрізок ГД, довжиною 7,35 м., прокласти вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м. від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього; - відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м., прокласти паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього; - відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м., прокласти паралельно лівій межі, на відстані 6,23 м. від лівої межі. Зобов`язано співвласників не перешкоджати одне одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель. Заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам. 22 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній цивільній справі № 2-10336/04, в обґрунтування якої зазначив, що земельна ділянка по [ADDRESS] приватизована ним як земельна ділянка спільної сумісної власності з [PERSON] без виділення частки у спільній власності. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.08.2021 у задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-10336/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, відмовлено з тих підстав, що додаткове рішення про ухвалення якого просить заявник може змінити суть основного рішення. Не погоджуючись з ухвалою від 05.08.2021, заявником подано апеляційну скаргу і постановою Полтавського апеляційного суду від 25.04.2023 апеляційну скаргу [PERSON] , задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 серпня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Підставою для скасування ухвали від 05.08.2021 стало те, що як вбачається з матеріалів справи, однією з позовних вимог [PERSON] є виділення відповідно частини земельної ділянки, прилеглої до його частини будинку. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2023 року у задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення відмовлено. Не погоджуючись з ухвалою від 24 жовтня 2023, заявником подано апеляційну скаргу і постановою Харківського апеляційного суду від 25.01.2024 апеляційну скаргу [PERSON] , задоволено. Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2023 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Учасники справи, у судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Розглянувши заяву та представлені суду докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Матеріали справи свідчать, що у січні 2004 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , про виділ частини будинку зі спільної часткової власності, в якому просив зробити виділ 1/2 частини будинку [ADDRESS] , що належить йому із спільної часткової власності з відповідачкою, передати йому у власність приміщення: 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 (а-5), а також підсобні будівлі літ. «Б» - сарай, літ. «Г» - льох, літ. «В» - туалет, з компенсацією ним 1/2 частини їх вартості відповідачці; виділити відповідно частину земельної ділянки, прилеглу до його частини будинку (т. 1, а.с. 3-4). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, [PERSON] виділено земельну ділянку [ADDRESS] , зі сторони домоволодіння [ADDRESS] площею 261,5 кв м, що відповідає його ідеальній частці; [PERSON] виділено земельну ділянку [ADDRESS] зі сторони домоволодіння [ADDRESS] площею 261,5 кв м, що відповідає її ідеальній частці; межу поділу прокладено по лінії АБВГДЕЖ: відрізок АБ, довжиною 2,2 м, прокласти перпендикулярно до стіни житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами, на відстані 5,25 м від лівого боку; відрізок БВ, прокласти по лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами; відрізок ВГ, довжиною 1,16 м, прокласти від лінії розділу житлового будинку літ. «А-1» з прибудовами до відрізка ГД; відрізок ГД, довжиною 7,35 м, прокласти вздовж стіни прибудови літ «а 8», на відстані 1,0 м від неї, і навісу літ. «З», на відстані 1,0 м від нього; відрізок ДЕ, довжиною 2,3 м, прокласти паралельно стіні навісу літ. «З», на відстані 1,0 м. від нього; відрізок ЕЖ, довжиною 12,07 м, прокласти паралельно лівій межі, на відстані 6,23 м від лівої межі; зобов`язано співвласників не перешкоджати один одному при догляді та ремонті житлового будинку та надвірних будівель; заборонено співвласникам розділяти огородженнями, які затемнюють вікна, частини садових ділянок, виділених у користування співвласникам (т.1, а.с. 36-37). Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 липня 2021 року, уточненим ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2021 року про виправлення описки, заяву [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено, визначено за [PERSON] на праві приватної власності приміщення квартири [ADDRESS] з прибудовами та сараєм літ «Б», льохом літ. «Г», вбиральнею літ. «В», хвірткою № 4, частиною огорожі № 3 та визначено за відповідачем [PERSON] на праві приватної власності приміщення квартири [NUMBER] в житловому будинку літ. «А-1» за адресою: [ADDRESS] з прибудовами, сараєм літ. «Е», з льохом літ. «Ж», навісом літ. «З», гаражем літ. «Д», хвірткою № 2, частиною огорожі № З та замощення 1 (т1, а.с. 73-75, 78-79). Відповідно до висновку № 045 судово-технічної експертизи, складеного 21 серпня 2004 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», в розділі по третьому питанню - земельна ділянка, площа земельної ділянки по [ADDRESS] становить 523 кв м. На частину домоволодіння припадає по 261,5 кв м земельної ділянки (т. 1, а.с. 12-23). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192782 від 30 березня 2012 року, який виданий на підставі рішення 7 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 18 травня 2011 року № 295/11, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0520 га, кадастровий номер 6310136300:13:008:0010 по [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за № 631010001001091 (т.1, а.с.90). Відповідно до списку співвласників земельної ділянки, який є додатком до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 192782, співвласниками вищевказаної земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] (т.1, а.с.91). Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення. За змістом пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове судове рішення - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти. Додаткове судове рішення ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання. Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України. Воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] , на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , в якому кожному належить по частині. Однією з позовних вимог [PERSON] є виділення відповідно частини земельної ділянки, прилеглої до його частини будинку. Розглянувши позовну заяву [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим здійснив виділ земельної ділянки [ADDRESS] сторонам у рівних частках - по 261,5 кв. м. земельної ділянки кожному. Проте, суд в своєму рішенні не виклав мотивів та висновків щодо позовних вимог про виділення 1/2 частини земельної ділянки, прилеглої до частини будинку [PERSON] , що є підставою, у розумінні положень пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового рішення у справі. Ухвалення у даній справі додаткового рішення щодо визначення виділеної [PERSON] частини земельної як 1/2 від загальної частини не змінить змісту рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2004 року, ухваленого по суті заявлених у справі вимог, а лише конкретизує задоволені вимоги, які необхідні для реалізації ефективного захисту порушеного права.

Outcome: approved