Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ Позивач\~звернувся \~в суд\~ з вищевказаним позовом. В обґрунтування зазначає, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 липня 1993 року органом приватизації КПГЗК, квартира за адресою: [ADDRESS] . належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] був чоловіком [PERSON] . Він помер [INFO] у віці 73 роки. Після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до Першої Криворізької державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки П`ятої державної нотаріальної контори, звернулась [PERSON] . Державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , оскільки відсутній факт родинних відносин. 22 лютого 2018 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу усе належне їй майно. У встановлений законом строк позивач ініціював питання про відкриття спадкової справи, яка була заведена 29.03.2019 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською О.О. 01.07.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Перекопської О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що належало [PERSON] , що була зареєстрована та фактично мешкала одна на момент смерті у [ADDRESS] . Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ним не було надано документ, який підтверджував родинні або інші відносини між [PERSON] та [PERSON] . Осіб, які б відносились до спадкоємців померлого, заяв про прийняття спадщини не існує. Позивач зазначає, що [PERSON] народилась у Новосибірській області, місто Новосибірськ, Російська Федерація 08.02.1932 року. Там уклала шлюб з [PERSON] У 60-ї роки подружжя переїхало жити до України. З 1973 року вони мешкали у квартирі за адресою: [ADDRESS] . у двох брали участь у приватизації квартири. Дітей у них не було. Про те, що вони були чоловіком та жінкою свідчить їх спільне прізвище, спільне житло, спільна сумісна власність. Свідком їх сумісного життя були сусіди. Свідоцтво про шлюб не збереглося, отримати його дублікат неможливо, оскільки шлюб зареєстровано на території Російської Федерації. МЗС України 24.02.2022 року зробило заяву про розрив дипломатичних відносин з Російською Федерацією у відповідь на акт збройної агресії РФ проти України. Тому звертається в суд з вказаним позовом, просить встановити факт перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , які доводяться один одному дружиною та чоловіком; визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно: квартиру за адресою: [ADDRESS] , після спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Також, представником позивача адвокатом Мірошниченко М.В. надано заява про зміну підстав позову шляхом доповнення позовних вимог, у якій просить суд встановити факт перебування [PERSON] , яка померла [INFO] на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] , не менше одного року до його смерті. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Мірошниченко М.В. в судове засідання не з`явились, надана заява про розгляд справи у їх відсутності, наполягають на вимогах, також просять витрати по справі віднести на рахунок позивача. Представник відповідача [PERSON] надала відзив на позов, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у частині визнання права власності на спадкове майно. Зазначає, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті не мала ні оформленого ні зареєстрованого права власності на частину квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] .. Крім того, право власності на спадкове майно може бути визнане лише за тим спадкоємцем, який в установлений законом строк та спосіб прийняв спадщину (а.с.31). Також надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 39). Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із права на спадкування та правовідносини щодо підстав набуття права власності. Відповідно до ч.1 ст.15\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем по справі є [PERSON] , [INFO] (а.с 21 копія паспорту). [INFO] померла [PERSON] (а.с.6 копія свідоцтва про смерть). Відповідно до довідки №1036 відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Інгулецької районної у місті ради, [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку зі смертю (а.с.10 довідка). Після її смерті відкрилась спадщина квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 червня 1993 року органом приватизації КПГЗК, квартира за адресою: [ADDRESS] . належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Право власності на квартиру зареєстроване КП Криворізьке бюро технічної інвентаризації, реєстрова книга за № 6ПВ.342-342 (а.с. 7 копія свідоцтва). Листом №281 від 11.08.1999 року підтверджено, що державним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , оскільки відсутній факт родинних відносин (а.с.13 копія листа). 22 лютого 2018 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, яким заповідала позивачу усе належне їй майно (а.с. 8,9 копія заповіту, витяг з реєстру). 01.07.2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Перекопської О.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що належало [PERSON] , що була зареєстрована та фактично мешкала одна на момент смерті у [ADDRESS] . Встановлено, що приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не встановлені родинні зв`язки між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11 копія постанови нотаріуса). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с.12 копія свідоцтва про смерть). Згідно листа №721/01-16 від 20.10.2023 року приватного нотаріуса О.Перекопської, із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся [PERSON] ; із заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині ніхто не звертався та таких спадкоємців немає. (а.с.41 лист). Відповідно до акту від 21.06.2023 року, складеного мешканцями будинку за адресою: [ADDRESS] , - у квартирі [ADDRESS] з 1973 року мешкало подружжя [PERSON] (до дня його смерті [INFO] ) та [PERSON] ( до дня її смерті [INFO] ) (а.с.14 акт). Згідно довідки №205844 від 19.10.2023 року, виданої Комунальним підприємством «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризаці» Дніпропетровської обласної ради», за даними архівної справи станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване на праві спільної сумісної власності в реєстровій книзі №6/3ПВ-342-342 на ім`я [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 07.07.1993 року Криворізьким Південним гірничо-збагачувальним комбінатом, згідно з розпорядженням №333 від 01.07.1995 року (а.с.43, 62). На виконання ухвали суду від 29.11.2023 року, АТ «ПІВДГЗК» та відділ перерахунку пенсій №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України повідомили, що в особових справах [PERSON] та [PERSON] відсутня інформація про шлюб (а.с.60, 64). Згідно інформації відділу опрацювання документації №4 управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та які проживали за адресою : [ADDRESS] , отримували пенсію (а.с. 80-84). Відповідно до п.3 ч.2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім письмових доказів, також показаннями свідків. У судовому засіданні 29.11.2023 надали пояснення свідки. Свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] після смерті чоловіка залишилась сама. Потім зійшлась з її сватом. Жили в цій квартирі. Чоловік згодом помер. Доглядали за нею [PERSON] та його сім`я. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] та [PERSON] знала давно. В їх домі проживала її сестра. Їх батьки були знайомі між собою. У 1999 році померла її мама, згодом її батько зійшовся з [PERSON] . Коли вона захворіла, вони її лікували та доглядали. Вони були чоловіком та жінкою, у них було спільне прізвище, все робили разом, разом відмічали річниці.У них дітей не було. Судом досліджені всі докази, надані учасниками процесу та витребувані судом за їх клопотанням. Інших клопотань до суду не надходило. Статтею 41 Конституції України\~та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ця стаття є підставою для звернення із позовом до суду лише у випадку, якщо позивач отримав відмову у вчиненні того чи іншого правочину або інші перешкоди у реалізації своїх прав.\~ У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд дійшов висновку, що нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто існує цивільно-правовий спір. Цивільні відносини, щодо спадкування після смерті [PERSON] виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України від 01 січня 2004 року, а тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК Української РСР, спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. Згідно ст.549 ЦК УРСР, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Отже, за наданими доказами, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] з цих підстав, але не оформила її. В даному позові позивач звертається з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення юридичних фактів. Відповідно до п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у\~справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7,\~ якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно п.2,4 ч.1 ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні; реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.531 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Суд враховує, що наданими позивачем доказами підтверджено, що в позасудовому порядку вирішити питання щодо підтвердження факту перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , які доводяться один одному дружиною та чоловіком, та факту перебування [PERSON] , яка померла [INFO] на утриманні [PERSON] , який помер [INFO] , не менше одного року до його смерті, неможливо. Встановлення фактів необхідно позивачу, оскільки виниклі обставини є перешкодою для набуття ним права власності на зазначене спадкове майно. Виходячи з вищенаведеного, оцінив кожний доказ, враховуючи думку представника відповідача, відсутність інших спадкоємців, що виключає порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] доводяться один одному дружиною та чоловіком; [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] не менш одного року до його смерті [INFO] , таким чином прийняла спадщину після свого чоловіка з цих підстав; та визнати за [PERSON] право власносні в порядку спадкування за заповітом на нерухоме майно після спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по сплаті судового збору при подачі позовної заяви до суду, а тому понесені ним судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved