Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

26 вересня 2023 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю. І. Стислий виклад позиції позивача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 25 червня 2016 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] . Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року №186/61/19 їх шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу вона, разом з малолітнім сином [PERSON] , переїхала проживати в м.Борислав, Львівської області. Причиною розірвання шлюбу були постійні сварки та непередбачувана поведінка відповідача. Як їй відомо, він вживав наркотичні речовини, через що проходив реабілітацію. Реабілітаційні відділення, як правило, були приватними. Та обставина, що після розірвання шлюбу відповідач вживав наркотичні речовини підтверджується постановою від 07 грудня 2020 року Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі № 186/1537/20 , провадження №3/0186/744/20, коли він чинив опір працівникам поліції при затриманні і при обставинах справи кинув поліетиленовий пакет з невідомою речовиною до ротової порожнини почав її жувати, перебував у нетверезому стані, а також постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі від 08 квітня 2020 року за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, відповідач на підставі судового наказу, виданого Першотравенським міським судом Дніпропетровської області сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] . Отже, з колишнім чоловіком у неї склалися неприязні стосунки, оскільки він зневажливо до неї відносився і надалі продовжує зневажливо відноситися. Між ними часто виникають конфлікти та непорозуміння з приводу його участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] та спілкуванні з ним. При тому, значний вплив на таку поведінку її колишнього чоловіка має його мати - [PERSON] , яка надалі провокує різні конфліктні ситуації між ними. Саме вона підштовхує [PERSON] на те, щоб забрати у неї сина [PERSON] . У квітні 2020 року [PERSON] звертався до виконавчого комітету Бориславської міської ради, як до органу опіки та піклування із заявою про визначення способів його участі у вихованні сина, згідно висновку виконавчого комітету Бориславської міської ради, який затверджено рішення виконавчого комітету №74 від 13 квітня 2020 року, комісія з питань захисту прав дитини рекомендувала такий спосіб участі батька [PERSON] у вихованні сина, а саме: чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль з попереднім адаптаційним періодом за місцем проживання дитини. Всі зустрічі попередньо узгоджувати з матір`ю дитини. Після даного рішення, вона систематично відвозила малолітнього сина [PERSON] в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області - за місцем проживання [PERSON] , для того щоб він міг поспілкуватися з малолітнім сином. З цього часу у неї з її колишнім чоловіком та його матір`ю часто виникали конфлікти з приводу того, що вони самовільно утримували її сина і не бажали добровільно повертати сина за місцем його проживання. З таких приводів вона зверталася в поліцію. 03 листопада 2022 року виконавчим комітетом Бориславської міської ради Львівської області прийнято рішення №217 «Про визначення місця проживання дитини», відповідно до якого, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з нею, за місцем її проживання. Після початку збройної агресії російської федерації, тобто з 24 лютого 2022 року і до червня 2023 року батько дитини жодного разу не приїздив до сина в м.Борислав, Львівської області, не виявляв такого бажання. Натомість, він періодично, разом зі свою матір`ю, телефонував до сина і під час розмови з ним нецензурно ображав її. Також, відповідач систематично її залякував, що приїде і забере сина в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області і більше ніколи їй його не поверне. Після приїзду відповідача, разом зі своєю матір`ю, в м.Борислав, 05 червня 2023 року, він, з її згоди повіз сина на відпочинок у Буковель терміном на 2 тижні, зобов`язувався провернути сина 19 червня 2023 року в м.Борислав, по місцю фактичного проживання сина. Однак, 15 червня 2023 року відповідач, без її згоди та її відома, повіз сина в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області, де утримує його до сьогоднішнього дня та взагалі відмовляється його повертати, чим порушує рішення органу опіки та піклування №217 від 03 листопада 2022 року, наражає малолітнього сина на небезпеку, оскільки Дніпропетровська область піддається систематичним нищівним ракетним та авіаударам зі сторони Росії. Місто Перешотравесньк розташоване у 60 км від фронту, що підвищує загрозу для життя та здоров`я дитини. Також, відповідач травмує сина та чинить на нього психологічний тиск, забороняючи йому спілкуватися з нею по телефону. Такої ж позиції дотримується [PERSON] Дитина налякана, сину свідомо стараються створити умови для того, щоб він агресивно відносився до неї, при дитині її зневажають та ображають. Під час спілкування по телефону з відповідачем, останній, разом зі своєю матір`ю, нецензурно, в присутності малолітнього сина, ображають та принижують її, а також погрожують, що вона більше не побачить свого сина, що негативно впливає на психологічний стан дитини та травмує його. Свої протиправні дії щодо незаконного вивезення сина та його утримання в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, відповідач обґрунтовує рішенням виконавчого комітету №74 від 15 квітня 2020 року, яким затверджено висновок про визначення способів участі батька - [PERSON] у вихованні сина - [PERSON] , відповідно до якого він вважає, що має право 4 місяці на рік спілкуватися з сином. Однак, дане рішення, є неактуальним, оскільки з часу його прийняття в житті малолітнього сина відбулися значні зміни. Зокрема, з 01 вересня 2022 року син пішов до школи, а тому вона не може возити сина чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль, в м.Першотравенськ, для зустрічей з батьком, адже навчальний рік у сина триває з 01 вересня по 30 червня кожного року. Син відучився один рік у Бориславській школі, зараз, через своє незаконне утримання, не може відвідувати 2 клас школи. Внаслідок таких змін в житті дитини, прийнятий виконавчим комітетом Бориславської міської ради, як органом опіки та піклування, висновок щодо визначення способів участі батька у вихованні сина, є неактуальним та суперечить інтересам малолітнього сина [PERSON] , місце проживання якого визначено разом з нею, в [ADDRESS] . Оскільки відповідач у телефонній розмові з нею, погрожує, що не поверне сина до місця його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області і зараз його свідомо забрав та утримує в себе без її згоди, просить суд вжити невідкладних заходів щодо найшвидшого повернення малолітньої дитини до матері, до місця його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області, визначеного рішенням органу опіки та піклування №217 від 03 листопада 2022 року та визначити таке рішенням суду, оскільки своєї згоди на перебування сина до 28 серпня 2023 року вона не давала і не дає, категорично заперечує, щоб відповідач утримував малолітнього сина в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, оскільки у сина з 01 вересня 2023 року розпочався навчальний рік, а до цього часу вона повинна з сином пройти щорічний медогляд та підготувати сина до початку навчального року в школі. Просить суд винести рішення, яким відібрати малолітнього [PERSON] від батька - [PERSON] , та повернути дитину матері - [PERSON] , до місця його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області. В цій частині рішення допустити до негайного виконання; визначити місце проживання дитини разом з нею по [ADDRESS] ; стягнути з відповідача судові витрати по справі. ІІ. Процесуальні дії у справі. 27 вересня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в даній справі, визначено, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зобов`язано третіх осіб по справі надати висновки стосовно позовних вимог позивача. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про забезпечення позову - задоволено частково; вжито заходи забезпечення позову шляхом: - заборони [PERSON] , [INFO] , особисто або через третіх осіб вивозити за межі України малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ; - зобов`язати [PERSON] , [INFO] , забезпечити безперешкодне спілкування [PERSON] , [INFO] , з її сином - [PERSON] , [INFO] , за допомогою телефону та/або програм інтернет-телефонії (Viber, Tellegram, WatsApp) у режимах аудіо-та /або відеозв`язку конференції щодня тривалістю до двох годин, з урахуванням режиму та можливостей дитини, до розгляду цивільної справи №186/1425/23 (провадження №2/0186/609/23) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю. В задоволенні решти заяви - відмовлено. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про забезпечення позову - задоволено частково; вжито заходи забезпечення позову шляхом: - зобов`язання [PERSON] , [INFO] , забезпечити безперешкодне особисте спілкування [PERSON] , [INFO] , з її сином - [PERSON] , [INFO] , без участі третіх осіб, з урахуванням режиму та можливостей дитини, за його фактичним місцем знаходження, до розгляду цивільної справи №186/1425/23 (провадження №2/0186/609/23) за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини з матір`ю. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову - відмовлено. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року продовжено строк підготовчого судового засідання. Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2023 року підготовче провадження закрите, справу призначено до судового розгляду. Відповідач - [PERSON] 12 грудня 2023 року звертався до суду із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання сина разом з ним, однак ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2023 року, залишеною без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, в задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом - [PERSON] , про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із зустрічною позовною заявою було відмовлено; зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Бориславської міської ради Львівської області, виконавчий комітет Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини із батьком, повернуто позивачу за зустрічним позовом - [PERSON] , роз`яснено його право на звернення до суду в загальному порядку із позовною заявою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та доповнила, що вона категорично проти, щоб її дитина жила з бабусею та батьком, бо відповідач вживає наркотичні засоби, коли вона приїхала до сина, бабуся хотіла викликати поліцію, її, як маму дитини, вони не поважають, сказали, що зітруть її з лиця землі, дитина стала агресивна, він повинен нормально навчатися, а вона, як мама, повинна виховувати сина. Батько викрав його, все перевернув з ніг на голову, жодного разу в свою адресу не почула від них нормальних слів, лише грубість, сварки між батьком та бабусею дитина чує, все це фінансова ситуація, дитина виражається будь-якими словами, вона робить сину зауваження, він ще агресивніше з нею розмовляє, син себе вільно почуває з батьком, а коли з бабусею - він її ненавидить, на рахунок [PERSON] надходять кошти, вона людям погрожує, вона неадекватна людина. Просить повернути сина додому. У відповідача є заборгованість по аліментах, вони її обманювали, приносили довідки неправдиві. 05 червня 2023 року відповідач з матір`ю попросили дитину повезти в Буковель , забрали [PERSON] в машину, поїхали, вона не заперечувала. Вже в Буковелі від сина була агресія в її сторону. День [PERSON] сина батько вирішив разом відсвяткувати, вона не заперечувала. У вересні вона приїхала до дитини, через поліцію лише змогла з ним побачитися. Вважає, що відповідач насильно забрав сина, вона приїжджала до м.Першотравенська, була там 4 дні, а сина бачила лише 2 години, мати відповідача тікала з її дитиною у своїх справах, щоб вона з сином не спілкувалася. Модні подарунки, машини - це все хизування. До 2020 року відповідач дитиною не цікавився зовсім, дитина жила з нею, крім школи ходив на футбол, але йому не дуже сподобалося, вивчав англійську мову, на плавання влітку в м.Трускавець повинен був ходити. Коли дзвонить дитині по відеозв`язку, не може поспілкуватися з дитиною один на один, відповідач та його матір не дають такої можливості, бабуся завжди втручається, говорить яка вона погана, дитині не дає слова сказати, син їй хамить - це виховання дитини батьком та бабусею. Син говорить їй по телефону: "Якого хрена ти до мене подзвонила", [PERSON] поруч, вона його вчить цьому. Коли востаннє приїхала до м.Першотравенська, дитина була з [PERSON]. Дитину налаштували проти неї, говорили дитині, що він знає, що робити, тільки мама візьме за руку - кричи. Щоб дитина була щаслива, необхідна повага до тата та мами, а її при дитині називають вони "шалавою", "проституткою", це неповага до людини, яка народила дитину. Коли син проживав з нею, він відвідував школу №7, займався англійською, футболом, грав на вулиці, на свіжому повітрі, на природі, грав іграшками, машинками в квартирі, дивився мультики, в користуванні телефоном вона його обмежувала, краще на свіжому повітрі бути. Дитину забрали від неї влітку. Вважає, що "купівля" дитини - не є нормальним, [PERSON] купувала подарунки на день народження дитини, говорила, що позивач - бідна людина. До розірвання шлюбу вона проживала разом з ними, бачила все, гроші надходили до [PERSON], вона все купувала, всім керувала. Коли не жили, був у нього борг по аліментах. В 2016 році вони одружилися, а в 2019 році розлучилися, жили в м.Першотравенську, потім вона з дитиною поїхала додому. Коли син проживав із нею, то до батька ставився адекватно, а до неї зараз так відноситься, бо його налаштували проти неї, коли вона приїздила до сина, то він мав бажання з нею час провести, вона це бачила по очах, обіймах. Вона дозволила відповідачу та його матері взяти дитину на відпочинок в Буковель , а потім вони дитину не повернули, відвезли в м.Першотравенськ і до цього часу він там знаходиться, вони кажуть, що дитина не хоче до неї повертатися. Коли відповідач забрав дитину, то він повинен його годувати, виховувати, доглядати. Вона - "ніщебродка", - так говорила [PERSON], висилали речі сину, зобов`язували її їх на нього одягати та фотографуватися, фото їм висилати, що вона вдягла. Просить задовільнити її позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача підтримав вимоги, викладені в позові, просить його задовільнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить визначити місце проживання сина з ним, зазначив, що він не вживає наркотичні засоби. Він дитину не забирав, коли вони були в Буковелі , за 1.5 тижні до від`їзду звідти, він спитав у сина, чи хоче він повертатися до мами, той сказав, що хоче бути з ним, тоді він його забрав. Він притягувався до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП, але не вживав ніякі наркотичні засоби, постанову суду оскаржував, але вищий суд залишив її в силі, постанова виконана. Він знав, що є рішення органу опіки та піклування про встановлення місця проживання дитини з матір`ю, він його не оскаржував. Сину шкоду він не завдав, дитина була вирвана з середовища шестирічного життя - це його бажання, якщо дитина скаже, що хоче повернутися - він поїде до позивача. Він працює водієм, нормованого графіка не має, розвозить гуманітарну допомогу, з сином займаються репетитори, його мати - [PERSON] , впливу на сина не має, вони проживають з нею. Коли син спілкується з позивачем, [PERSON] поруч не перебуває, дитина спілкується зі спальні, а мати може проходити повз, бо вона там живе. Поведінку свого сина він контролює, аліменти сплачує з першого дня розлучення, заборгованість є на даний час. 64 000 гривень боргу - це неправда, він не знає який розмір заборгованості. Він керується сугубо інтересами дитини, робить все, щоб дитині було добре. Як [PERSON] скаже йому - хочу до мами, він його зараз же відвезе. З вересня 2023 року він відкладав судові засідання 3-4 рази, так як адвокат не виконав свої зобов`язання, це такі обставини, а не зловживання правами. Він спілкується з дитиною належним чином, але була проблема, він просив вийти з кімнати, вона - ні. Він бачився з дитиною по-різному, один раз на тиждень по відеозв`язку, очі в очі - дуже рідко. до нього син відносився добре коли жив з мамою, вона його не налаштовувала проти нього. Після Буковеля син сказав, що не хоче до мами, а хоче жити з ним, бо з ним краще. Він розповідає сину, що маму треба любити, поважати, допомагати. На нього складався протокол за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно сина по ст.184 КупАП, він заплатив штраф. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки батьки мають рівні права відносно дитини, відповідач офіційно працює, має зарплату, житло, дитина має свою кімнату. Дитина висловлює бажання жити з батьком, а думку дитини слід враховувати. Конфлікт між батьками, а страждає дитина. У дитини за півроку проживання з батьком наявні сталі соціальні зв`язки, він займається тхеквондо, викладачі займаються з ним навчанням. Мати дитини маніпулює батьком - гроші, аліменти. З батьком дитина перебуває в гармонії, [PERSON] бажає жити з батьком. Бабусю хвилює, чому мама гола заходить у ванну до дитини, ламає іграшки. Батько одягав дитину, коли вона жила з матір`ю. Бабуся зверталася в поліцію про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП - насильство над бабусею. Дитина не хоче йти до мами, не хоче жити з нею, свідки підтверджують. 26 лютого 2024 року відповідач подавав заяву з метою зарахування дитини до першого класу. Представник третьої особи - виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області пояснила, що підтримує позовні вимоги позивача, оскільки дитина повинна проживати з матір`ю, у неї ще не той вік. Представник третьої особи - виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області пояснила, що ними надано висновок, який вона підтримує, просить врахувати його при ухваленні рішення. Доповнила, що в листопаді 2023 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.184 КУпАП. Допитаний в якості свідка - [PERSON] пояснив, що він представляв інтереси відповідача від самого початку конфлікту між сторонами, після їх розлучення, коли вирішувалося питання про участь батьків у вихованні дитини, він приймав участь у засіданні органу опіки та піклування - виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області, його запросили дати пояснення того, яке ставлення обох батьків до дитини. Він бачив тоді, що у мами важкі стосунки з дитиною, у батька - більш м`якіші. Позивач дуже грубо ставилася до дитини, до [PERSON] і до нього. Вона маніпулювала дитиною, спекулювала, говорила, що батько дитини зможе з нею спілкуватися за умови сплати аліментів, він був на комісії, вона висловлення такі виставляла. Він зрозумів, що недаремно взявся за цю справу. Батько нормально відносився до дитини, він зрозумів, що дитині буде краще з батьком, там є бабуся - [PERSON] , яка не лише матеріально забезпечує дитину, а й займається її вихованням. Він часто бачить тут, в м.Першотравенську, цю родину, дитина щасливо себе почуває, їй краще жити з батьком, це гармонійне середовище, де дитина добре себе почуває. Він, як батько трьох дітей, розуміє, як потрібно ставитися до дітей. Нічого доброго з відношення матері до дитини, йому невідомо, вона використовує дитину для шантажу та маніпуляцій, вона не працювала та й не збиралася працювати, влаштовувала своє життя, дитина була з бабусею. Батько належним чином тоді і зараз виконує свої батьківські обов`язки, а мама - ні. Його особиста думка, що дитині буде краще жити з батьком, а не з мамою. Він надавав правову допомогу відповідачу по нотаріально посвідченій довіреності, безоплатно, бо давно знайомий з його матір`ю - [PERSON] , дружать ще з 1989 року. З позивачем бачився один раз, він чув розмову [PERSON] з позивачем, та просила дати дитину. Чи вживає відповідач наркотики - йому невідомо, на той момент, як він з ним спілкувався, той був нормальний, мав позитивні характеристики. Він на засідання комісіє приїздив в м.Борислав без [PERSON] . Він не може пояснити чому відповідач примусово утримує дитину. Знайомство з позивачем було раніше, по телефону, відповідача та дитини на засіданні комісії не було. У нього з позивачем було коротке спілкування, хвилин 40 вони чекали, але і до, і під час засідання, вона себе стримувала, він чув розмову її з дитиною, вона грубо поводилася. Свідок [PERSON] пояснила, що її син був одружений з позивачем, жили в м.Першотравенську всі разом, народила дитину, у 2019 році відбулося розлучення, позивач почала обмежувати спілкування дитини з батьком, син неодноразово, на протязі п`яти років після розлучення, звертався зі скаргами до органів опіки і [PERSON] і [PERSON] . Наразі дитина не хоче повертатися до мами, в онука горять очі, він займається спортом, приймає участь у змаганнях по тхеквондо, відвідує концерти, змагання, відпочиває добре, дуже любить воду, тому у басейн ходить, любить верхову їзду, дуже відчуває коня, а кінь його. Дитина не відвідує школу, але тато все зробив, щоб він навчався. Знання за перший клас не усвоєні. 05 червня 2023 року вони забрали дитину до себе, відпочивали з ним в Буковелі , забрали з [PERSON] в [PERSON] , дитина тоді ще сказала, що до мами не повернеться. У нас він займається, вчитель [PERSON] сказала, що рекомендує його в 1 клас. Коли [PERSON] відмовився їхати з мамою, син думав, що місяця через три, той захоче повернутися до неї, але він не хоче. В школу тут його не прийняли, бо з [PERSON] не вислали документи. Він получає школу інтелекту. Вона спостерігає відношення мами з сином, постійна агресія з її боку, вона говорить, що їй не цікаво, як пройшов його день. Харчування у нього там було з мамою та бабусею [PERSON] , машини, які вона купувала з відповідачем дитині, одразу розбилися - великі машини, а позивач з мамою говорили, що відповідач і вона багаті, ще куплять, в школу " Стежинка " - баптистів, дитину водили, з їх сварками його звідти забрали. Коли він купався, то попросив її залізти з ним у ванну, сказав, що мама так завжди робить. Дитина там не розвивалася, не читала книги, бабуся [PERSON] тримала його на вулиці, не впускала в будинок, мама в своїй кімнаті, разом зі своїм другом, обговорювали папу, [PERSON] почув, зробив зауваження, вона вигнала його з кімнати. Ні на День народження, ні на Новий рік, мама нічого сину не дарувала, сказала, що у нього є бабуся і тато, то нехай і дарять. Коли вона по " Вайберу " з дитиною розмовляла, то була напівголою, вона зробила їй зауваження, вона сказала, що приїде, намотає її волосся на кулак і буде бити. [PERSON] говорить, що хоче жити з батьком, це його самостійне рішення, яке він прийняв сам. Питання до мами, чому дитина з нею не хоче жити. Вони забрали [PERSON] [INFO] , позивач приїхала 04 вересня 2023 року, нікого не повідомила, дитина відмовилася, вона з поліцією приїхала,є відео. Другий раз вона приїхала на засідання комісії, дитина ховалася в машині, не хотіла до мами. Син звертався в 2019 році до органу опіки та піклування в м.Першотравенську, йому надавали консультацію, роз`яснили, що звертатися слід за місцем проживання дитини для отримання висновку, зробили акт обстеження. Її син [PERSON] не вживав наркотики, у позивача не має доказів, а плітки вона не збирається обговорювати. Син працює водієм благодійного фонду. Вона була присутня при розмовах сина з позивачем. З позивачем вона не сварилася, лише від неї вислуховує. Дитина неодноразово говорила матері, що не хоче до неї повертатися. Вона зацікавлена в тому, щоб дитина отримала освіту. [PERSON] відвідував школу в [PERSON] , скаржився, що його там закривали у вбиральні. На протязі 5 років дитина одягалася, взувалася, харчувалася завдяки посилкам батька, а позивач одягала дитину в секонд-хенді, дитина говорила, що соромиться цього. З літа 2023 року дитина живе з батьком, мати матеріально не підтримує. Після перерахунку, яку зробила позивач, у сина з`явилася заборгованість з аліментів. У позивача манія переслідування, все їй хтось погрожував. Коли були засідання органу опіки в м.Першотравенську, на вулиці вона не перешкоджала, стояла біля машини свого сина. Вона заставляє [PERSON] відповідати на дзвінки мами, а він не хоче. Вона своєму онуку шкоду не завдає, він знаходиться на сімейному навчанні. Він адаптувався у соціумі, спілкується з дітьми, відвідує гуртки. Їй не відомо, чи надходили до поліції на неї звернення, до відповідальності вона не притягувалася, до кримінальної теж. Свідок [PERSON] пояснив, що він знайомий з відповідачем з трьох років. Дитина сторін хоче залишатися жити з батьком. Він бачив, як позивач приїздила до м.Першотравенська, дитина говорила, що без тата до неї не піде, від мами тікає, не хоче з нею спілкуватися, навіть по телефону. З батьком у дитини нормальні відносини, говорить, що хоче жити з татом. Відповідач забрав сина, бо той не хоче їхати до мами. Він знає, що дитина там ходила до школи, але, можливо, їй там не подобається. Мати дитини віддала її відповідачу, бо дитина не хотіла їхати до мами, а хотіла залишатися з батьком. [PERSON] ходить на заняття, при ньому нецензурні слова не вживає, поведінка у нього нормальна, як у дитини. Він був присутній при розмові сина з матір`ю, коли вона сюди приїжджала, дитина до неї не хотіла йти. Бабуся й тато завжди до дитини приїжджали, забирали його на відпочинок. Йому невідомо, чи вживає [PERSON] наркотичні засоби. Йому відомо, що відповідача позбавляли права керування транспортними засобами, бо він їхав на мийку, його зупинили працівники поліції, була між ними якась суперечка. Відповідач добрий батько, він відпускає сина до мами, але той не хоче до неї йти. Свідок [PERSON] пояснила, що їй відомо, що дитина сторін наразі проживає з бабусею та батьком, у них дуже гарні відносини, вони дуже люблять і поважають дитину, а він - їх, дитина привітна, розумна, хоче проживати в м.Першотравенську, з татом і бабусею. Вона була присутня кілька разів при тому, як дитина спілкувалася з мамою, зробила висновок, що мама не змогла докласти зусиль, щоб у неї з дитиною були приязні відносини. Її дуже дивує, що хлопчик не хоче з мамою жити. Дуже давно знає цю сім`ю, проживали все життя поруч: її батьки та [PERSON] - сусіди. Дитину ніхто не утримує, дитина сама визначається, якби [PERSON] сказав, що хоче до мами, його б одразу ж відвезли. Їй невідомо, що [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за вживання наркотичних засобів та чи позбавляли його права керування транспортними засобами. [PERSON] дуже коректна людина. Свідок [PERSON] пояснив, що йому відомо про те, що дитина сторін хоче жити з батьком. У вересні 2023 року він був свідком того, як мати дитини сильно сварилася нецензурною лайкою на сина та батька дитини, [PERSON] тікав від неї, сів у машину, ховався, яка причина сварки - він не знає, це продовжувалося хвилин 30, дитина ховалася за батька, мовчала, потім сіла в машину. Дитина ховалася від матері, він це бачив. Він знає сім`ю відповідача, вони його сусіди по під`їзду. Свідок [PERSON] пояснила, що коли дитина сторін - [PERSON] , приїхав до м.Першотравенська, вона з ним познайомилася. Вона з понеділка по п`ятницю знаходиться у волонтерському Фонді, коли [PERSON] їздить на фронт, [PERSON] знаходиться на офісі, вона бачила, який він був: не вмів у 6 років тримати ложку, ручку, 40% по шкільній програмі. Дитина була агресивна, налякана, коли у нього дзвонив телефон - він вимикав звук, вона та бабуся дитини умовляли, щоб він відповів, сказав мамі, що все добре, а він не хотів. Його записали на різні гуртки: в спортнивний клуб " Тайсон ", групові заняття з математики, письмо, він сам захотів на "вольну борьбу", ходить туди, зразу видно, що йому не вистачало спілкування з однолітками. Він був агресивний - бив іграшки, ламав їх, все зло зганяв на іграшках. Коли вона запитала його, чому він так себе веде, він сказав, що він ніколи нікому не був потрібен. Зараз він емоційно заспокоївся, пише, рахує, старається вчитися, вона його запитувала, чи йому подобається, чим він займається, він розвивається в усіх сферах. Їх Благодійний Фонд допомагає не тільки фронту, а й малозабезпеченим людям, коли до них приходить мама з дитиною, [PERSON] сам заходить в комірку, вибирає іграшки для дитини, роздає їх дітям, тобто в ньому це розвивається і є доброта вже. Нажаль, він не може вчитися в школі, але він займається на заняттях, вона або бабуся його забирають з занять. Вона була свідком розмови [PERSON] з мамою, остання сказала, що це просто "єрунда", розваги - боротьба, на яку він збирався йти. Вона не розуміє, як це може бути розвагою. Багато разів [PERSON] говорив, що в м.Борислав сидів вдома, в телефоні. [PERSON] телефон на заняття не бере, коли йому дзвонять, вона бере телефон і повідомляє, що він на заняттях. Другий раз телефон розривається, вона відповіла, що він вам передзвонить. Колись він після розмови з мамою розбив на офісі телефон, сказав, що він з нею не хоче розмовляти. Вони йому купили нову сім-карту, [PERSON] одразу повідомив новий номер телефону матері дитини, щоб був зв`язок. Коли він з батьком, то біль розвинутий, а як приїхав, не вмів їсти, йому пропонували м`ясо, фрукти, а зараз їсть все: рибу, фрукти, овочі, а не чіпси та сухаріки. Йому подобається писати, рахувати, рахує краще, ніж вона. Коли його хвалять, йому це дуже подобається. Вона ніколи не чула, щоб батько дитину настроював проти матері. Колись вони зібралися в Фонді, пили чай з тортом, у [PERSON] дзвонив телефон, [PERSON] сказав йому, що мама дзвонить, візьми трубку, бо він зараз закриє комп`ютер, за яким [PERSON] сидів, він тоді взяв телефон. Вона ніким не являється для [PERSON] і [PERSON] , працює в Фонді, дитина знаходиться там, коли [PERSON] їде на фронт. Коли було літо, [PERSON] 3-4 рази на тиждень їздив на фронт, коли відкривали комп`ютер дитині, то він не вмів писати. Зараз, коли була зима, холодно, вона бачила [PERSON] 2 рази в тиждень, приблизно з 10 до 16 години, дитина перебуває в Благодійному Фонді "В єдності наша сила", з бабусею та з нею. Вона працює з [PERSON] офіційно, на платній основі, працює не за гроші, працює для людей, які позбавлені домівок. Дитина була агресивна після розмови по телефону з бабусею [PERSON] та з мамою. Їй невідомо, щоб [PERSON] вживав наркотики, їй невідомо, чому [PERSON] забрав сина у матері. [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні дитини з матір`ю, вона багато раз бачила, як [PERSON] та [PERSON] благали дитину взяти трубку, відповісти мамі, а після розмов з нею, дитина проявляла агресію. Позивач не говорила, щоб вона займалася дитиною. У [PERSON] є живе спілкування з однолітками. Нецензурних слів при розмові з матір`ю [PERSON] не вживає, просто проявляв агресію, говорив, чому вона йому дзвонить. Пані [PERSON] часто телефонує [PERSON] . ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає встановленими наступні факти та обставини. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що з 25 червня 2016 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження [NUMBER] від 13 липня 2022 року. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/61/19 (провадження №2/0186/87/19) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, змінено [PERSON] після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне - [PERSON] . Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/336/19 від 27 лютого 2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяно, до повноліття дитини, починаючи з 18 лютого 2019 року. Позивач та дитина - [PERSON] , зареєстровані в м.Борислав, Дрогобицького району, Львівської області, відповідач - в м.Першотравенську, Синельниківського району, Дніпропетровської області. Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №74 від 15 квітня 2020 року, за зверненням [PERSON] щодо способів його участі у вихованні сина, визначено такий спосіб участі батька дитини у її вихованні: чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль з попереднім адаптаційним періодом за місцем проживання дитини. Всі зустрічі попередньо узгоджувати з матір`ю дитини. Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №217 від 03 листопада 2022 року, за зверненням [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з нею, підтверджується, що дитина проживає з матір`ю в м.Борислав, Львівської області, житлово-побутові умови проживання дитини - задовільні, хлопець має окрему кімнату, ліжко для сну, комп`ютерну техніку для навчального процесу, шафу для одягу, забезпечений повноцінним харчуванням, матір`ю для нього створено умови для нормального розвитку, виховання та життєдіяльності, права дитини не порушено. Мати дитини ставить питання про визначення місця проживання дитини з нею через спір, який має місце між нею та її колишнім чоловіком, визначення місця проживання дитини з нею відповідає інтересам дитини та не травмує її, адже син отримав психологічну травму, коли батько утримував його в грудні 2021 року за місцем свого проживання - в м.Першотравенську. З урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] , за місцем її проживання. Довідкою Бориславського дошкільного навчального закладу №20 загально-розвиваючого типу № 23 від 27 листопада 2019 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , відвідує ДНЗ № 20 в м.Бориславі. Дитину приводять та забирають з ДНЗ мама та бабуся - [PERSON] . Довідкою Бориславського дошкільного навчального закладу №20 загально-розвиваючого типу №62 від 20 грудня 2021 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , відвідує ДНЗ №20 в м.Бориславі з 23 липня 2019 року по даний час, останній день відвідування закладу - 10 листопада 2021 року. Актом обстеження умов проживання підтверджується, що дитина проживає по [ADDRESS] , в 4-кімнатній квартирі, є всі комунальні вигоди, автономне опалення. Умови проживання дитини - задовільні: в квартирі дотримуються санітарно-гігієнічних норм, є всі необхідні предмети домашнього вжитку. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: дитина забезпечена всім необхідним для нормальної життєдіяльності, відвідує ДНЗ № 20 , має сімейного лікаря. За даною адресою проживають: дитина, його матір, його бабуся та його прабабуся. Стосунки в сім`ї дружні, позитивні, конфліктів не має, бабуся допомагає матері у вихованні сина. Довідкою Бориславського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області №54 від 26 вересня 2022 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається в 1-А класі даного закладу, структура 2022/2023 навчального року: розпочинається у День знань - 1 вересня і закінчується 30 червня наступного року. Талоном-повідомленням ЄО №5096 ВП №1 (м.Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 10 грудня 2021 року підтверджується, що 10 грудня 2021 року до чергової частини надійшла заява [PERSON] про те, що її колишній чоловік не віддає малолітнього сина, незаконно утримує та не виконує рішення органу опіки та піклування №74 від 15 квітня 2020 року. Повідомленням ВП №1 від 14 грудня 2021 року №М-5096/53/01-21 підтверджується, що за зверненням проведено перевірку, прийнято рішення скерувати матеріали по зверненню до Першотравенського ВП у Дніпропетровській області, за територіальністю, для проведення перевірки. Довідкою Бориславського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області №28 від 31 серпня 2023 року підтверджується, що [PERSON] дійсно навчається в 2-А класі вказаного закладу. Заявою [PERSON] виконавчому комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, від 01 червня 2023 року підтверджується, що вона сповістила орган опіки та піклування про намір разом зі своїм малолітнім сином - [PERSON] , тимчасово, на строк, що не перевищує одного місця, а саме: з 13 червня 2023 року по 01 липня 2023 року, виїхати в Республіку Польща, з метою відпочинку дитини за кордоном на період літніх канікул. Для цього зарезервовано комфортні умови проживання та перебування дитини, зарезервовано проїзні квитки. Про цей намір вона довела до відома батька дитини на початку травня 2023 року, відповідне письмове повідомлення надіслала йому поштою, тому його заяви, адресовані голові Державної прикордонної служби та службі у справах дітей Бориславської міської ради про заборону виїзду дитини за межі України, є безпідставними та необґрунтованими, порушують право дитини на відпочинок. Зверненням служби у справах дітей Бориславської міської ради до служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області №194 від 26 червня 2023 року підтверджується, що 22 червня 2023 року до них зі скаргою звернулася [PERSON] про те, що [INFO] її колишній чоловік - [PERSON] ( за згодою матері), повіз сина [PERSON] на відпочинок у Буковель терміном на 2 тижні та зобов`язався повернути його [INFO] в м.Борислав по місцю фактичного проживання дитини, однак, [INFO] він без згоди матері, повіз дитину в м.Першотравенськ, Дніпропетровської області де утримує його до сьогоднішнього дня. Рішенням виконавчого комітету №217 від 03 листопада 2022 року визначене місце проживання дитини разом з матір`ю, тому батько зобов`язаний узгоджувати з матір`ю будь-які дії стосовно сина. Просять вжити невідкладних заходів щодо найшвидшого повернення дитини до матері, за місцем його постійного проживання в м.Борислав, Львівської області та надали відповідь на звернення [PERSON] за №М-1222 від 18 липня 2023 року, що працівниками Першотравенської служби у справах дітей проведено профілактичні бесіди з батьком дитини - [PERSON] щодо повернення дитини, останній надав пояснення, що після відпочинку у Буковелі , дитина виявила бажання поїхати до батька в м.Першотравенськ, де батько дитини проживає. Поясненнями [PERSON] від 10 липня 2023 року підтверджується, що після відпочинку в Буковелі , він, разом зі своїм сином - [PERSON] , 2016 року народження, поїхав до м.Першотравенська, тому що дитина цього дуже хотіла. Згідно рішення Бориславської міської ради, він може бачити сина 4 місяці на рік, але враховуючи велику відстань до постійного місця проживання сина та через війну, у 2022 році, він забирав дитину лише раз, в кінці 2022 року. Враховуючи вищезазначене, те, що в цей час літні канікули та бажання дитини, зобов`язується повернути сина за місцем його постійного проживання у м.Борислав. 16 серпня 2023 року позивач зверталася до виконавчого комітету Бориславської міської ради із заявою про визначення нового способу участі батька у вихованні сина [PERSON] , а саме: 20 днів на рік у літній канікулярний період в м.Бориславі, Львівської області, а саме: у липні щорічно, за попередньою згодою матері, оскільки відповідач забрав сина без її згоди до м.Першотравенська, утримує його, перешкоджає спілкуванню сина з нею, погрожує, що вона дитину не побачить, попереднє рішення, яким визначено спосіб участі батька у вихованні сина, є неактуальним через те, що дитина з 01 вересня 2022 року пішла до школи, тому вона не може возити його 4 рази на рік до батька. Також, просила вжити невідкладні заходи щодо найшвидшого відібрання дитини від батька та повернення його до матері в м.Борислав, до місця його постійного проживання. Талоном-повідомленням ЄО №3175 ВП №1 (м.Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 30 серпня 2023 року підтверджується, що 30 серпня 2023 року до чергової частини надійшла заява [PERSON] про вжиття заходів до її колишнього чоловіка - [PERSON] , який не виконує рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради щодо виховання їх малолітнього сина, додано заяву [PERSON] , додано відповідну заяву [PERSON] . Копіями постанов Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/119/20 та 186/1537/20 від 08 квітня 2020 року та 07 грудня 2020 року підтверджується, що [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.185 КУпАП, відповідно, та накладено адміністративні стягнення. Копією акту оцінки потреб сім`ї від 31 жовтня 2023 року підтверджується, що обстежено сім`ю [PERSON] по [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] та її дитина - [PERSON] , зареєстровані за вказаною адресою, дитина на час обстеження проживає з батьком, дитина не охоплена навчанням у зв`язку з тим, що батько не повернув дитину до місця проживання, мати дитини проблем зі здоров`ям, шкідливих звичок не має, емоційний стан стабільний, сімейний стан - розлучена, має сина [PERSON] , працює адміністратором у санаторії "Синевір", зайнятість на роботі не перешкоджає здійсненню нею своїх батьківських обов`язків, здатна до самообслуговування та незалежної життєдіяльності, батьківський потенціал на належному рівні, на даний час не має можливості виконувати батьківські обов`язки, її підтримує матір - [PERSON] , матеріальний стан задовільний, стабільний, конфлікти відсутні, стан помешкання задовільний, є 4 кімнати, всі комунальні вигоди. Копією акту обстеження умов проживання [PERSON] від 19 жовтня 2023 року підтверджується, що вищезазначена квартира, де проживає [PERSON] , має 4 житлові кімнати, коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, балкон. Дитина - [PERSON] , має окрему кімнату, ліжко для сну, писемний стіл, куток дозвілля, шафу для одягу. За даною адресою фактично проживають: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сім`я не повна, син проживає з батьком, зі слів матері, батько дитини насильно утримує дитину, таким чином, порушуючи право дитини на навчання. Копією довідки Бориславського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області від 09 жовтня 2023 року підтверджується, що учень 2-А класу - [PERSON] , станом на 09 жовтня 2023 року жодною формою навчання не охоплений. Витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей" МВС України №ВР-00125704, підтверджується, що [PERSON] на території України, станом на 12 жовтня 2023 року, незнятої чи непогашеної судимості не має. Довідкою №2 від 13 вересня 2023 року підтверджується, що [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] на посаді адміністратора з 01 серпня 2023 року по теперішній час. Довідкою про доходи від 06 жовтня 2023 року підтверджується, що [PERSON] працює адміністратором у ФОП [PERSON] , форма працевлаштування - основна робота, за період з 01 серпня по 30 вересня 2023 року її загальна сума доходу у вигляді заробітної плати, без урахування відрахувань, склала 13 000 гривень. Довідкою дитячої клініки "Малеча" м.Борислава Львівської області від 10 жовтня 2023 року підтверджується, що [PERSON] , спостерігається в даній клініці з 24 листопада 202 у лікаря [PERSON] . За період спостереження дитина хворіла вірусними захворюваннями 4-5 разів, на амбулаторний прийом дитина приходила у супроводі матері - п.Христини. Хлопчик завжди був охайно вдягнутий, чистий. Мати виконувала усі рекомендації та слідувала плану лікування. На профілактичний огляд дитина прибуває вчасно. Довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №1364 від 10 жовтня 2023 року підтверджується, що психіатричні, у тому числі спричинені вживанням психоактивних речовин, протипоказання для виконання [PERSON] батьківських обов`язків - відсутні. Характеристикою [PERSON] , наданою 06 жовтня 2023 року ФОП [PERSON] , підтверджується, що мати дитини позитивно характеризується за місцем роботи. Характеристикою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Трускавецька-45" від 12 жовтня 2023 року підтверджується, що [PERSON] за час проживання зарекомендувала себе як товариська, ввічлива мешканка, скарг від сусідів на її поведінку не надходило. Інформацією КЗ "Дніпропетровський Центр соціально-психологічної допомоги" Дніпропетровської обласної ради №30 від 27 лютого 2024 року підтверджується, що до них звернувся [PERSON] з дитиною - [PERSON] , з ним був укладений договір від 17 лютого 2024 року щодо надання комплексу соціальних послуг в режимі денного стаціонару. Центром була проведена наступна соціально-психологічна робота: діагностичне інтерв`ю, психологічне діагностування батька дитини, визначення його психоемоційного стану та батьківського потенціалу, психологічне діагностування його сина - [PERSON] , визначення його психоемоційного стану та його прихильності до батька і матері, після проведення інтерпретації та аналізу діагностичного матеріалу за результатами психологічного діагностування Центром буде надана довідка з висновками та рекомендаціями фахівців, термін надання довідки - 4 тижні з моменту укладання договору. Інформацією Першотравенського ліцею №4 Першотравенської міської ради №58 від 26 лютого 2024 року підтверджується, що до даного закладу 23 серпня 2023 року звернувся [PERSON] з питанням щодо зарахування його сина - [PERSON] , до 1 класу даного ліцею. Батьком було надано повний пакет документів, на підставі яких дитину було зараховано до закладу, 31 серпня 2023 року в телефоннгому режимі звернулася мати дитини, яка повідомила про те, що її син є учнем 2-А класу Бориславської ЗЗСО І-ІІІ ступенів №7. За допомогою мобільного додатку "Вайбер", мати дитини надала довідку №28 від 31 серпня 2023 року про навчання дитини, на підставі якої [PERSON] було відраховано з даного закладу освіти. Характеристикою на учня 2 класу [PERSON] , 2016 року народження, від 05 грудня 2023 року, наданою [PERSON] , підтверджується, що дитина відвідувала дитячий садок у м.Борислав, вступив до 1 класу до школи м.Борислав Львівської області, [INFO] , у другому класі дитина не навчається, з певних причин в родині, натомість, хлопчик відвідує індивідуальні заняття, за проханням бабусі та тата. На цих заняттях учень отримує допомогу в навчанні з таких предметів: українська мова, літературне читання, математика. Сім`я неповна, благополучна. Хлопчик мешкає з татом і бабусею. У сім`ї доброзичливі стосунки, вихованню та розвитку дитини приділяється досить багато часу, у вихованні велику допомогу надає бабуся. Учень засвоїв програму 1 класу на низькому рівні, працездатність середня, щвидко втомлюється, потребує постійної зміни видів діяльності. Дитина любить грати в іграшки і дивитися мультфільми, вчитися подобається, але особливих зусиль не докладає, засмучується, якщо щось не виходить, настрій завжди позитивний, проявів агресії не має, зовнішній вигляд охайний, доглянутий, дитина вихована, доброзичлива, любить розповідати різні історії, допитливий. Довідкою ГО "Гедеон Тхеквондо" №5 від 08 листопада 2023 року підтверджується, що [PERSON] , 2016 року народження, в період коли проживає з батьком - з 01 серпня 2023 року по теперішній час, регулярно згідно розкладу проведення занять, відвідує вказану громадську організацію за видом спорту - тхеквондо ВТФ. На заняттях зарекомендував себе з кращого боку, відповідальний, дисциплінований, старанний. спортивний, приймає участь в змаганнях успішно здав іспит на новий кваліфікаційний рівень - білий пояс (10 куп). Бать дитини всіляко сприяє гармонійному та фізичному розвитку дитини, регулярно приводить та забирає [PERSON] з тренувань. Психологічним висновком щодо емоційного стану дитини - [PERSON] , наданим [INFO] та 18 серпня 2023 року практичним психологом [PERSON] , підтверджується, що до неї звернувся батько дитини - [PERSON] щодо діагностування наявного психо-емоційого стану дитини. Дитина з прихильністю відноситься до всіх родичів: батька, матусі, двох бабусь, але найбільш значущим дорослим є батько, хлопчик багато про нього говорить та визначає, що має бажання наслідувати багато моделей поведінки, звичок та вподобань за батьком, у дитина відсутнє почуття тривоги, він знаходиться в спокійному емоційному стані, відсутні прояви агресії, страхів, психологічного захисту, сформована мотивація до шкільного навчання. Негативне емоційне забарвлення дитина проявляє на запитання щодо зміни мешкання, знаходиться на домашньому навчанні (мати не надала згоди на навчання дитини), а саме соціальне спілкування є в цьому віці прикладом для формування моделей міжособистої комунікації, не рекомендовано зміна вчителів чи дитячих колективів, які відвідує дитина зараз, так як тільки завершується адаптаційний період і нове оточення може призвести до збільшення напруги, тривоги і деадаптації дитини, а це призведе до погіршення включення дитини в учбову діяльність, зниження деяких когнітивних функцій. Висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 19 жовтня 2023 року №ІРЦ-85087/2023/468552 стосовно [PERSON] , 2016 року народження, наданий КЗ "Інклюзивно-ресурсним центром" Першотравенської міської ради" містить ряд рекомендацій та потреб розвитку дитини. Заявою [PERSON] від 31 серпня 2023 року підтверджується, що він звертався до директора школи №7 Бориславської міської ради Львівської області із заявою про надіслання йому особової справи його сина - [PERSON] , оскільки дитина буде проживати з ним, до вирішення всіх судових питань, тому що не хоче повертатися в м.Борислав. Довідкою Першотравенського ліцею №4 Першотравенської міської ради від 23 серпня 2023 року №17 підтверджується, що [PERSON] дійсно буде навчатися в 2-Б класі даного навчального закладу. Відповіддю Бориславської міської ради Львівської області №М-1614 від 01 вересня 2023 року на звернення [PERSON] , підтверджується, що відповідно до рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від 03 листопада 2022 року №217 "Про визначення місця проживання дитини", визначено місце проживання дитини з матір`ю. Дане рішення є чинним (не оскаржене в суді). 28 серпня 2023 року [PERSON] звертався до служби у справах дітей - виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області із заявою про розгляд питання щодо проживання дитини з батьком, додаючи копію висновку дитячого психолога, копію акту обстеження побутових умов проживання дитини з батьком. Фотосвітлини, долучені до матеріалів справи відповідачем, з підписом" публікації в соцмережах після приїзду з міста Першотравенська 16.11.2023 р. (засідання опікунського) суд вважає неналежним доказом по справі, оскільки з них не вбачається, дати цих публікацій, з точністю не встановлено хто на них зображений та що даний доказ може підтвердити в даній цивільній справі. З фотосвітлин, долучених відповідачем до матеріалів справи, які суд вважає належними та допустимими доказами по справі, вбачається, що дитина сторін - [PERSON] , на даний час проживає з відповідачем, відпочиває з батьком на базах відпочинку, відвідує дитячі заходи, майстер-класи, приймає участь в спортивних змаганнях, зустрічається з військовими ЗСУ, допомагає по дому, має іграшки, відвідує індивідуальні навчання. Довідкою КЗ "Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги" Дніпропетровської обласної ради №39 від 14 березня 2024 року про надання [PERSON] соціальної-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару, підтверджується, що психологічне діагностування дитини - [PERSON] показало, що на момент діагностування переважає прихильність хлопчика до батька, ніж до матері і проживати з батьком дитині психологічно комфортніше. Батько дитини має всі підстави психологічного характеру для проживання та спілкування з сином, модель родини, в якій проживає хлопчик разом з батьком [PERSON] , а бабуся з боку батька - [PERSON] , компенсує недостатність уваги з боку матері, є для нього найбільш сприятливою на даний час, і [PERSON] свідомо обирає для себе таку модель родини, в якій задовольняються всі його потреби. Надані відповідні рекомендації. Відповідями ВП №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області №Д-550/01-24 від 26 лютого 2024 року та №Д-486/53/01-24 від 26 лютого 2024 року на адресу [PERSON] підтверджується, що проведено перевірку по її зверненнях. В ході перевірки [PERSON] неодноразово відвідувалася за її місцем проживання, однак за вказаною адресою дверей квартири ніхто не відчиняв, під час спілкування в телефонному режимі із [PERSON] , остання повідомила, що на даний час перебуває за межами Бориславської територіальної громади, де саме - не повідомила, та зявитися до ВП №1 для дачі пояснень, відмовилася. При встановленні місцезнаходження [PERSON] , по даному факту відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення по ч.1 ст.173-2 КУпАП. З відеозаписів та аудиозапису, долучених до матеріалів справи, вбачається, що під час приїзду матері дитини до м.Першотравенська, Дніпропетровської області, де на даний час проживає дитина з батьком та бабусею, мати дитини намагається поспілкуватися з дитиною, батько дитини не заперечує проти цього, дитина говорить, що любить маму, хоче відвідати ТРЦ "Терикон", разом з мамою і татом, весь час висловлює побоювання, що мама забере його до м.Борислава, куди він їхати не хоче, говорить, що мама не купляє йому машинки, які він хоче. Між мамою та бабусею дитини склалися неприязні стосунки. З аудіозапису вбачається, що батько вмовляє дитину побути з мамою, він побуде поруч, але дитина говорить, що мати його забере, тому хоче провести час разом з обома батьками. З відео камери спостереження ТРЦ "Терикон" за 09 березня 2024 року вбачається, що батьки, разом із дитиною під`їхали до ТРЦ "Терикон", мати дитини намагається взяти його за руку, він тікає, ховається, батьки сперечаються, емоційно спілкуються, батько йде до машини, мати намагається його втримати, б`є руками по спині, той її відштовхує, батьки сваряться, дитина тікає, ховається за машину, батько бере сина на руки, йде до машини, мати за ними, дитина виривається від матері сідає на переднє сидіння машини, двері відкриті, мати стоїть біля дверей машини, нахиляється до дитини, спілкується, батько сідає за руль машини, різко від`їжджає, мати відскочила, машина поїхала, до матері підходить жінка, мати телефонує по телефону. З приводу подій, що відбувалися 09 березня 2024 року біля ТРЦ "Терикон" між батьками дитини, у її присутності, 09 березня 2024 року позивач звернулася до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила вжити заходи до [PERSON] , у зв`язку з тим, що 09 березня 2024 року він намагався навмисно наїхати на неї автомобілем у присутності їх дитини, що підтверджується копією її заяви та пояснень. Дослідженою в судовому засіданні справою про адміністративне правопорушення №186/1708/23 (провадження №3/0186/647/23) , підтверджується, що [PERSON] постановою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження, через те, що останній не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки відносно сина - [PERSON] , 2016 року народження, а саме: відповідно до повідомлення №487 від 19 жовтня 2023 року та листа Бориславського закладу загально-середньої освіти І-ІІІ ступенів №7 Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області, про те, що учень 2-А класу [PERSON] , станом на 09 жовтня 2023 року жодною формою навчального процесу не охоплений. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради щодо доцільності проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , №2857/0/2-23 від 21 листопада 2023 року, підтверджується, що враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з матір`ю - [PERSON] . Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, стосовно позовних вимог [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, затвердженим рішенням виконавчого комітету №307 від 01 грудня 2023 року, підтверджується, що враховуючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, її стан здоров`я, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей орган опіки та піклування вважає за доцільне задовільнити позовні вимоги [PERSON] ІV. Оцінка суду. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та перераховує, що може бути способами захисту цивільних прав та інтересів. Стосовно позовних вимог [PERSON] про відібрання дитини від батька та повернення дитини матері, а також, про встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Згідно ст.162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Особа, яка самочинно змінила місце проживання малолітньої дитини, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому, з ким вона проживала. Указана норма права встановлює правові наслідки протиправної зміни місця проживання малолітньої дитини одним із батьків (з яким вона не проживає) або третьою особою. Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом положень частин сьомої, восьмої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам. Системний аналіз вказаної норми у контексті наявності спору батьків щодо місця проживання дитини дозволяє дійти висновку, що положення цієї статті покликані захистити права того з батьків, з ким на підставі рішення суду визначено проживання дитини, від неправомірних дій другого з батьків щодо зміни її місця проживання. Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 357/17852/15-ц (провадження № 14-199цс19)та в постанові ВС №493/1516/20-ц від 06 грудня 2021 року. Відібрання дитини у контексті статті 162 СК України - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку потрібно виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати, проте з урахуванням права кожного з батьків та добросовісної поведінки батьків задля дотримання прав дитини та кожного з них. У статті 162 СК України встановлена презумпція правомірності поведінки того з батьків, з ким проживала дитина. Якщо інший з батьків вважає такі умови непридатними для дитини, то способом захисту прав дитини є пред`явлення позову про зміну місця проживання малолітньої особи, а не самовільна зміна її місця проживання чи викрадення. Якщо відповідач доведе, що той, з ким проживала дитина, жорстоко поводився з нею, експлуатував дитину, тримав дитину в умовах, небезпечних для її життя та здоров`я, у позові повинно бути відмовлено. Дитина не може бути повернута, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини. Матеріали справи містять докази того, що в 28 лютого 2019 року сторони по справі розірвали шлюбні відносини. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з моменту розірвання шлюбу дитина разом з матір`ю проживали за місцем реєстрації - у м.Борислав, Львівської області, де для дитини створені належні умови для її проживання, всебічного розвитку та виховання. Дитина навчається у Бориславському ЗЗСО І-ІІІ ступенів Бориславської міської ради Дрогобицького району Львівської області. З відповідача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) на користь позивача на утримання дитини судовим наказом від 27 лютого 2019 року. Питання про місце проживання дитини з матір`ю вирішувалося раніше органом опіки та піклування - виконавчим комітетом Бориславської міської ради Львівської області. Як зазначалося вище, висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №74 від 15 квітня 2020 року, за зверненням [PERSON] щодо способів його участі у вихованні сина, визначено такий спосіб участі батька дитини у її вихованні: чотири місяці на рік, періодами не більше 14 днів поспіль з попереднім адаптаційним періодом за місцем проживання дитини. Всі зустрічі попередньо узгоджувати з матір`ю дитини. Висновком виконавчого комітету Бориславської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету №217 від 03 листопада 2022 року, за зверненням [PERSON] щодо визначення місця проживання дитини з нею, підтверджується, що дитина проживає з матір`ю в м.Борислав, Львівської області, житлово-побутові умови проживання дитини - задовільні, хлопець має окрему кімнату, ліжко для сну, комп`ютерну техніку для навчального процесу, шафу для одягу, забезпечений повноцінним харчуванням, матір`ю для нього створено умови для нормального розвитку, виховання та життєдіяльності, права дитини не порушено. Мати дитини ставить питання про визначення місця проживання дитини з нею через спір, який має місце між нею та її колишнім чоловіком, визначення місця проживання дитини з нею відповідає інтересам дитини та не травмує її, адже син отримав психологічну травму, коли батько утримував його в грудні 2021 року за місцем свого проживання - в м.Першотравенську. З урахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я, та враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дітей, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] , за місцем її проживання. Таким чином, місце проживання дитини було встановлене разом з його матір`ю - позивачем по справі. Вказані висновки відповідачем не оскаржувалися. Сторонами не заперечується, що 15 червня 2023 року відповідач без згоди позивача, вивіз малолітнього сина до місця свого проживання - в м.Першотравенськ, Синельниківського району, Дніпропетровської області, аргументуючи це бажанням дитини. З того часу по теперішній час, дитина проживає разом з батьком та бабусею. Тобто, всупереч рішенню про встановлення місця проживання дитини з матір`ю, відповідач самочинно, без згоди матері, змінив місце проживання дитини. Матеріали справи не містять доказів того, що повернення дитини за місцем проживання матері створює загрозу життю та здоров`ю дитини або негативно впливатиме на її розвиток. Батьки дитини працюють, за місцем роботи та проживання позитивно характеризуються. За місцем навчання дитина характеризується позитивно. З 01 вересня 2023 року дитина не відвідує навчальний заклад. В м.Першотравенську, Дніпропетровської області дитина відвідує приватні уроки. Крім того, дитина займається спортом, відвідує майстер класи. Батьком дитини на даний час створені необхідні умови для проживання дитини, її відпочинку, розвитку. Батько дитини притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі, за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , через те, що дитина не відвідує заклад освіти. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] перешкоджала чи перешкоджає [PERSON] спілкуватися з дитиною, дбати про сина, опікуватися та утримувати його. Матеріалами справи та поясненнями свідків підтверджується, що дитина сторін на даний час хоче проживати разом з батьком, при цьому, дитина говорить, що любить і маму, хоче проводити час втрьох: і з батьком, і з матір`ю. Дитина не хоче повертатися в м.Борислав, Львівської області, пояснюючи це тим, що мама не купує йому машинки, які він хоче. Дитина багато часу проводить в благодійному фонді, де працює її бабуся та тато. Батько дитини пояснює зміну проживання дитини бажанням самої дитини, говорить, що поверне дитину матері, якщо дитина цього захоче. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області та виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області прийшли до висновку, про доцільне визначити місце проживання [PERSON] , 2016 року народження, разом з матір`ю - [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] утримує дитину у себе не на підставі закону або рішення суду. За таких обставин, ураховуючи особливо чутливий характер спірних правовідносин, виходячи з інтересів самої дитини, яка після розірвання шлюбу між сторонами у справі, за погодженням між сторонами, проживала разом із матір`ю, відвідувала там дитячий садочок, школу, враховуючи сталі соціальні зв`язки, психологічний стан дитини, її вік, тощо, висновок виконавчого комітету Бориславської міської ради про встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю та невиконання вимог вказаного висновку батьком дитини, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд вважає, що вимоги позивача про відібрання малолітньої дитини від батька [PERSON] та передачу її матері [PERSON] , а також, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Повернення дитини у звичне для неї оточення відповідає інтересам дитини. У контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, з урахуванням ставлення матері до дитини, яка належним чином виконує свої батьківські обов`язки, наявність у матері дитини облаштованого житлового приміщення, постійного місця роботи, позитивну характеристику, її участь у вихованні і навчанні дитини, наявність заробітку, що дозволяє забезпечувати дитину, звичний уклад життя дитини, яка тривалий час проживала з мамою та бабусею у Львівській області, мала там друзів, ходила до навчального закладу, враховуючи, що м.Першотравенськ, Дніпропетровської області, де наразі проживає дитина, наближене до місця проведення активних бойових дій, що може бути небезпечним для життя дитини, задля збереження розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовільнити. Зазначені вище висновки суду, не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). При цьому, суд зауважує, що [PERSON] не обмежений в можливості реалізації належного йому права на спілкування із сином, вирішивши питання про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, з урахуванням віку дитини, часу його навчання у закладі освіти, тощо. Розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини та проживання дитини з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини батька з сином, оскільки таке проживання дитини, не позбавляє батька батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При вирішенні питання про визначення місця проживання, за Сімейним кодексом України, поняття місця проживання має такий зміст. Це - не конкретна адреса і не конкретний населений пункт із вказівкою на будинок, а саме особа, з якою має проживати дитина. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України це може бути один із батьків, баба, дід або інші родичі дитини, а також орган опіки та піклування. Дана позиція узгоджується також зі змістом статті 33 Конституції України та статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за якими кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання на її території, а «прив`язування» одного з батьків, з яким вирішено залишити проживати дитину, до проживання за конкретною адресою безпосередньо суперечить вищевказаному конституційному принципу вільного вибору місця проживання, тому суд не визначає конкретну адресу місця проживання дитини. Рішення суду в частині відібрання дитини від батька та передачу дитини матері, підлягає негайному виконанню. Відповідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Судом ухвалами суду від 16 жовтня 2023 року та 23 листопада 2023 року були вжиті заходи забезпечення позову, за заявами [PERSON] , які, відповідно ч.7 ст.158 ЦПК України, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. V. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду в розмірі 2 147,20 гривень за дві позовні вимоги немайнового характеру та 1 073,60 гривень - судового збору за подачу двох заяв про забезпечення позову, які було задоволено судом, всього підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 220,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved