Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області 15.11.2023 року надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Роздільнянська міська рада, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, в якій просила встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю Серія РІ №486984, виданий 10.12.2003 року на підставі Рішення 3 сесії ХХІІІ-го скликання Єреміївської сільської Ради народних депутатів від 23.11.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2048 на земельну ділянку площею 0,086 га, яка розташована на території Єреміївської сільської ради, садівниче товариство «Моряк-6» ділянка № [NUMBER] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що їй на підставі Державного акту про право приватної власності на землю Серія РІ №486984, виданого 10.12.2003 року на підставі Рішення 3 сесії ХХІІІ-го скликання Єреміївської сільської Ради народних депутатів від 23.11.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2048, належить земельна ділянка площею 0,086 га, яка розташована на території Єреміївської сільської ради, садівниче товариство «Моряк-6» ділянка № [NUMBER] . Проте, в зазначеному Акті її прізвище зазначено як « [PERSON] », в той час як у паспорті громадянина України прізвище заявниці « [PERSON] ». 23.08.2023 року заявниця звернулася до Роздільнянської міської ради з заявою про видачу нового державного Акту з вірним написанням її прізвища « [PERSON] », проте відповіддю від 20.09.2023 року їй було відмовлено та роз`яснено право звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. У зв`язку з викладеними обставинами [PERSON] була змушена звернутися до суду з зазначеною заявою. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 05.12.2023 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м.Одеси. 09.01.2024 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В. Справу суддя отримала 10.01.2024 року. Ухвалою суду від 10.01.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.02.2024 року. 05.02.2024 року представник Роздільнянської міської ради Одеської області через систему Електронний суд надала клопотання, в якому зазначено, що Роздільнянська міська рада Одеської області не заперечує проти задоволення заявлених [PERSON] вимог на підставі усіх з`ясованих юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх в`язків, відносин і залежностей. Справу просили розглянути за відсутністю їх представника У судове засідання призначене на 19.02.2024 року учасники справи не з`явилися, 16.02.2024 року на електронну адресу суду та 19.02.2024 року на адресу суду поштою [PERSON] надала заяви, в яких вимоги заяви про встановлення факту підтримала, просила задовольнити, справу просила розглядати за її відсутністю. Розгляд справи відкладено на 26.03.2024 року. У судове засідання призначене на 26.03.2024 року [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява заявниці, в якій остання просить задовольнити заяву та встановити факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №486984 від 10.12.2003 року Єреміївської сільської ради народних депутатів на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] від 21.08.2003 року, РНОКПП № [NUMBER] ( [ADDRESS] ). 28.02.2024 року представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на електронну адресу суду надала письмові пояснення, в яких зазначено, що за інформацією Відділу №7 Управління надання адміністративних послуг Головного управління, згідно з Книгою реєстрації громадян, яким безкоштовно передані земельні ділянки в приватну власність станом на 31.12.2012 року, наявний запис про реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] на земельну ділянку площею 0,05 га, на території СТ «Моряк-6», другий примірник державного акту у Відділі №7 відсутній. Також зазначили, що в Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель, ведення якого здій1снюється Відділом №7, документація із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] відсутня. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст.268\~ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 04.04.2024 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області 21.08.2003 року, заявниця вказана як [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Проте, в державному акті на право приватної власності на землю від 10.12.2003 року власник 0,086 га на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району, СТ «Моряк-6», діл.№154, вказана як [PERSON] (а.с53). 23.08.2023 року [PERSON] звернулася до Роздільнянської міської ради з заявою про видачу нового державного Акту з вірним написанням її прізвища « [PERSON] » (а.с.9). Проте, 20.09.2023 року за № [NUMBER] [PERSON] міським головою Роздільнянської міської ради Одеси області було надано відповідь, що Державний акт на право приватної власності на землю Серія РІ №486984, зареєстрований в книзі реєстрації Державних актів за №2048 від 10.12.2003 року, виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення 3 сесії ХХІІІ скликання Єреміївської сільської ради народних депутатів від 23.11.1998 року. Паспорт серії [NUMBER] , виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21.08.2003 року на ім`я [PERSON] . Для внесення змін до державного акту на право приватної власності на землю Серія РІ №486984, зареєстрований в книзі реєстрації Державних актів за №2048 від 10.12.2003 року, необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі можливо лише в судовому порядку, рекомендовано з даним питанням звернутися до суду (а.с.35). Крім того, з письмових пояснень Головного управління Держгеокадастру в Одеській області вбачається, що за інформацією Відділу №7 Управління надання адміністративних послуг Головного управління, згідно з Книгою реєстрації громадян, яким безкоштовно передані земельні ділянки в приватну власність станом на 31.12.2012 року, наявний запис про реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю, виданого [PERSON] на земельну ділянку площею 0,05 га, на території СТ «Моряк-6», другий примірник державного акту у Відділі №7 відсутній. Також зазначили, що в Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель, ведення якого здійснюється Відділом №7, документація із землеустрою на земельну ділянку [PERSON] відсутня (а.с.45). У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні прізвища в паспорті та в державному акті, заявниця не може реалізувати своє право та здійснити державну реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті,смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку наслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995, №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК (у новій редакції ЦПК України відповідно норма міститься у ст.315) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Метою встановлення даного факту є те, що без такого факту належності правовстановлюючого документу заявниця не матиме змоги здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,086 га, яка розташована на території Єреміївської сільської ради Роздільнянського району, СТ «Моряк-6», дял.№154. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявниці, яка через розбіжності в написанні свого прізвища в Державному акті на право приватної власності на землю та в документі, який посвідчує її особу, не може в повному обсязі реалізувати свої права як власниця. Тому суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Outcome: approved