Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом, яким просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2017 по 01.10.2023 в розмірі 2\~540,93 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. Будинок [ADDRESS] , перебуває на утриманні ЛКП "Господар ", яке утворено відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10.10.2019 р. № 5626, ухвали Львівської міської ради від 16.11.2017 № 2606, як правонаступник ЛКП «Дім», МП "Стихія" та ЛКП "Управитель" (ЛКП «№500», ЛКП «№504», ЛКП «№507», ЛКП «За замком», ЛКП «№503»). Відповідачіє співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з місця проживання від 14.11.2023. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок. Відповідачі належним чином не сплачували послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.05.2017 року до 01.10.2023 року, внаслідок чого станом на 01.10.2023 року виникла заборгованість у розмірі 2\~540,93 грн. Жодних актів-претензій від відповідачів протягом усього строку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що також є одним з доказів належного виконанням своїх обов`язків ЛКП «Господар». У зв`язку із наведеним звернувся до суду із позовом, який просить задовольнити. Ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Зазначена ухвала скерована сторонам для відома. Крім цього, відповідачам скеровувався позов з додатками на адресу їх проживання та реєстрації, яка підтверджена інформацією наданою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області. Окрім цього, інформація про наявність такого позову у Личаківському суді була розміщена у відкритому доступі на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua Відповідачі на адресу суду направили відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечили в повному обсязі і вважають вимоги незаконними, необґрунтованими та безпідставними. Вважають, що позовні вимоги є незаконними, оскільки між ними та ЛКП «№503» (правонаступники ЛКП «Управитель» та ЛКП «Господар») було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №326 від 16.12.2010, за яким останні і здійснювали оплату за надані послуги. Договір з ЛКП «Господар» останні не укладали, а тому просили відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, відповідачі на адресу суду направили заяву про застосування строків позовної давності. Водночас, представник позивача на адресу суду направив відповідь на відзив, у якому зазначив, що укладений договір №326 є нечинним станом на сьогодні, а відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житловою - комунальних послуг. Крім того, позивач заперечив протии застосування строків позовної давності, оскільки з урахуванням пунктів прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Постанови КМУ від 11.03.2020 р. №11, прийнятої відповідно до ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інекційних хвороб» та факту введення воєнного стану на всій території України, позовна давність у даних правовідносинах не підлягає застосуванню. Зважаючи на вищевикладене, вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити у повному обсязі. У свою чергу, відповідачі на адресу суду направили заперечення, у яких зазначили, що між відповідачами та позивачем був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій №326 від 16.12.2010, а відповідачі регулярно сплачували за надані послуги згідно умов договору, а тому просили відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до\~ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує. Згідно зі\~ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року), оскільки згідно зістаттею 11ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м.Львові» Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у житлових будинках м.Львова. Будинок [ADDRESS] , перебуває на обслуговуванні ЛКП "Господар ", яке утворено відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10.10.2019 р. № 5626, ухвали Львівської міської ради від 16.11.2017 № 2606, як правонаступник ЛКП «Дім», МП "Стихія" та ЛКП "Управитель" (ЛКП «№500», ЛКП «№504», ЛКП «№507», ЛКП «За замком», ЛКП «№503»). [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ЛКП «Господар» №934 від 14.11.2023 року (а.с.8) та не оспорюється відповідачами. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Хоча відповідачі вважають, що між ними та ЛКП «№503» укладений\~письмовий договір\~№326\~(з\~додатком №1)\~від 16.12.2010\~про надання\~послуг з\~утримання будинків\~і споруд\~та прибудинкових\~територій,\~однак такий\~не є\~чиним,\~оскільки їх квартира [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні ЛКП "Господар ", яке утворено відповідно до ухвали Львівської міської ради від 10.10.2019 р. № 5626, ухвали Львівської міської ради від 16.11.2017 № 2606, як правонаступник ЛКП «Дім», МП "Стихія" та ЛКП "Управитель" (ЛКП «№500», ЛКП «№504», ЛКП «№507», ЛКП «За замком», ЛКП «№503»). Незважаючи на це, послуги з управління багатоквартирним будинком надавалися, що також підтверджується звітами по використанню матеріалу на виконання ремонтних робіт, а також укладеними з ЛКП «Господар» договорами (а.с. 11-33). З позовної заяви вбачається, що позивачем надаються послуги, останній несе витрати. В свою чергу, відповідачі жодних актів-претензій не заявляли, як і не надали суду доказів ненадання таких послуг. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Як вбачається із наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості (а.с. 9), відповідачі в повній мірі не сплачували витрати за житлово-комунальні послуги, які надавались за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого за період з 01.05.2017\~по 01.10.2023 року вийшла зоборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги в розмірі 2\~540,93 грн. Крім того,\~варто зауважити,\~що відповідачами\~регулярно здійснювалася\~оплата за\~надані послуги,\~що також\~вказує на\~визнання відповідачами\~факту надання\~послуг позивачем\~та визнання\~зобов`язання зі\~сплати таких\~послуг. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому право прямо відповідає визначених п.4 ч.2 ст.7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Оскільки виконавцем послуг є ЛКП «Господар», який несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги відповідачам, а тому останні повинні сплачувати житлово-комунальні послуги. А тому, позовні вимоги до відповідачів є підставними та підлягають до задоволення. У свою чергу, відповідачі на адресу суду направили заяву про застосування строків позовної давності, у зв`язку з чим варто зазначити наступне. Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. При цьому згідно з ч. 4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Водночас відповідно до ч. 5 даної статті Кодексу якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Зокрема як вже зазначалось вище, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що виникла за період з 01.05.2017, однак позов поданий до суду лише 22 листопада 2023 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України в редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, сформульованого у постанові від 07.09.2022 (справа № 679/1136/21, провадження № 61- 5238св22), виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку про те, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених, зокрема, статтями 257, 258 цього Кодексу, підлягає застосуванню. Більш того, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк якого неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб. Так, відповідно до п.19 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. З урахуванням того, що Закон № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин із 12 березня 2020 року, а зміни в Цивільний кодекс України внесені Законом № 2120-IX від 15.03.2022 в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023, клопотання щодо застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів на користь ЛКП «Господар» заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що надавались відповідачам за період з з 01.05.2017 по 01.10.2023 в розмірі 2\~540,93 грн. Задовольняючи позов, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідачів\~на користь\~позивача слід\~стягнути понесені\~останнім і\~документально підтверджені\~(а.с.5)\~судові витрати,\~що становлять\~2\~684\~грн судового\~збору.

Outcome: approved