Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

26.04.2023 року позивач КП «Теплоенерго» ДМР звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову послався на те, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, позивач протягом опалювальних періодів з листопада 2020 року по квітень 2022 року надавав теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , яке належить на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2020 року відповідачу [PERSON] . Відповідач на підставі договору про постачання теплової енергії № 060824 повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно, проте вчасно та у відповідному розмірі оплату послуг не здійснює, в результаті чого утворилась заборгованість за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року в сумі 23 029,51 грн. (двадцять три тисячі двадцять дев?ять грн. 51 коп.), в тому числі: основний борг: 16 205,88 грн. (шістнадцять тисяч двісті п?ять грн. 88 коп.); 3% річних: 859,23 грн. (вісімсот п?ятдесят дев?ять грн. 23 коп.); інфляційні збитки: 5 665,52 грн. (п?ять тисяч шістсот шістдесят п?ять грн. 52 коп.); пеня: 298,88 грн. (двісті дев?яносто вісім грн. 88 коп.) та понесені судові витрати в сумі 2684,00 грн. Представник позивача надав заяву в якій просив розглянути справу без участі представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з постачання теплової енергії, які надаються Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради за адресою: м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 44, про що свідчить договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 15.10.2020 року № 060824. Відповідно достатті 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов`язки. У даному випадку цивільні права та обов`язки сторін виникають з відносин по фактичній поставці послуг з постачання теплової енергії (юридичний факт), а саме: КП "Теплоенерго" надає відповідачу послуги з теплопостачання і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції) для оплати вказаних послуг, а відповідач, в свою чергу, має оплачувати вартість одержаних послуг відповідно до виставлених позивачем квитанцій, чим фактично визнається наявність між сторонами цивільно-правових відносин. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості з листопада 2020 року по квітень 2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 16205,88 грн. залишок основного боргу, 3 % річних 859,23 грн., інфляційні збитки 5665,52 грн., пеня 298,88 грн. За змістом статті 322 ЦК України,статті 162 ЖК Українивласники або наймачі житла зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Так, згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин", споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою КМУ від 21.07.2005 року № 630визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до статті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК Українивизначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними, а також інфляційне збільшення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по сплаті вартості послуг з теплопостачання, наявність заборгованості за послуги з теплопостачання відповідачем не спростована, суд вважає, що позов Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з листопада 2020 року по квітень 2021 року у розмірі 16205,88 грн. залишок основного боргу, 3 % річних 859,23 грн., інфляційні збитки 5665,52 грн., пеня 298,88 грн., всього 23029,51 грн. Крім того, у зв`язку зі зверненням до суду Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved