Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" Грибанов Денис В`ячеславович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі\~договору факторингу\~ТОВ"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" набуло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача за\~кредитним договором\~№78548218,\~укладеним 24\~січня 2023\~року між\~ТОВ "1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів"\~та [PERSON] ,\~в сумі\~20\~779\~гривень,\~за кредитним\~договором №6286155,\~укладеним 04\~липня 2024\~року між\~ТОВ "Мілоан"\~та [PERSON] ,\~в сумі\~8\~050\~гривень,\~за кредитним\~договором №100395722,\~укладеним 05\~липня 2023\~року між\~ТОВ "Мілоан"\~та [PERSON] ,\~в сумі\~3\~771\~гривень.Взяті на\~себе зобов`язання\~відповідачем не\~виконано в\~повному обсязі,\~а тому\~має заборгованість\~перед позивачем\~за кредитними\~договорами.Позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ"Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за договорами у загальному розмірі 32 600 гривень. А також просить стягнути із відповідача суму сплаченого судового збору 3 028 гривні 00 копійок. У разі неявки в судове засідання відповідача, Товариство не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. У судове засідання представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не з`явився, проте в прохальній частині позову просить розгляд даної цивільної справи проводити без його участі. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, повторно не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 липня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 6286155, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Z39950, який був надісланий на номер останнього, про що свідчить п.6 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Згідно з умовами договору відповідач отримав у товариства кредит в сумі 2 000 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом передбачених у п.1.5., строком на 105 днів, тобто до 17 жовтня 2023 року. Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 8 050 гривень, з яких: 2 000 гривень - тіло кредиту, 5 850 гривень - проценти за користування кредитом, 200 гривень - комісія за надання кредиту. Кредит був наданий шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. Наслідки прострочення зобов`язань за договором визначені договором та паспортом споживчого кредиту (додаток № 2 до договору). 27 жовтня 2023 року між ТОВ "Міолан" та ТОВ"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за договором про споживчий\~кредит №\~6286155 від 04\~липня 2023 року. Акт прийому-передачі реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості У витязі з реєстру боржників №1 до вказаного договору факторингу зазначено, що заборгованість [PERSON] за договором про споживчий\~кредит №\~6286155 становить 8 050 гривень, з яких: 2 000 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 5 850 гривень - проценти за користування кредитом, 200 гривень - комісія за надання кредиту. Також 05 липня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100395722, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором W86986, який був надісланий на номер останнього, про що свідчить п.6 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Згідно з умовами договору відповідач отримав у товариства кредит в сумі 900 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі передбаченому у п.1.5., строком на 105 днів, тобто до 18 жовтня 2023 року. Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 3 771 гривень, з яких: 900 гривень - тіло кредиту, 2 700 гривень - проценти за користування кредитом, 171 гривень - комісія за надання кредиту. Кредит був наданий шляхом переказу на картковий рахунок позичальника. Наслідки прострочення зобов`язань за договором визначені договором та паспортом споживчого кредиту (додаток № 2 до договору). 27 жовтня 2023 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" належні йому права вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за договором про споживчий\~кредит №\~100395722 від 05\~липня 2023 року. Акт прийому-передачі реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості У витязі з реєстру боржників №2 до вказаного договору факторингу зазначено, що заборгованість [PERSON] за договором про споживчий\~кредит №\~100395722 становить 3 771 гривень, з яких: 900 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 2 700 гривень - проценти за користування кредитом, 171 гривень - комісія за надання кредиту. Частиною першою статті 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України. сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Законом України "Про електронну комерцію", електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Законом України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною восьмою статті 11 Законом України "Про електронну комерцію" встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Установлено, що кредитні договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали останній за допомогою засобів зв`язку на указаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявниця використала для підтвердження підписання договорів позики. Як встановлено з матеріалів справи, відповідач [PERSON] відповідним чином зареєструвався на інтернет-сторінці вищевказаних Товариств, де заповнив заявки на отримання грошових коштів, тобто прийняв пропозицію та електронні договори були укладені. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору відповідно до ст. 638 ЦК України. Так, оспорювані кредитні договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладені. Таким чином, наявні усі підстави вважати, що при укладенні спірних договорів з [PERSON] кредитодавці дотримались вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, на яких договори було укладено. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Всупереч умов укладених кредитних договорів, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а також виконання інших зобов`язань у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами, відповідачем [PERSON] належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість. За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України. клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Отже,\~загальна сума\~заборгованості за\~вищевказаними кредитними\~договорами становить\~11\~450\~гривень,\~з яких:\~за кредитним\~договором №6286155\~від 04\~липня 2023\~року 2000\~гривень -\~заборгованість за\~основною сумою\~боргу,\~5\~850\~гривень -\~заборгованість за\~відсотками за\~користування позикою,\~а також\~за кредитним\~договором №\~100395722 від 05\~липня 2023 року 900 гривень - заборгованість за основною сумою боргу, 2 700 гривень - проценти за користування кредитом. Що стосується вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за комісією необхідно зазначити таке. Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц дійшов висновку, що виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами. У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №666/4957/15-ц вказано, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає сплаті позичальником. Оскільки надання фінансового інструменту у зв`язку із наданням кредиту відповідає економічним потребам лише самого банку, то такі дії не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику. В зв`язку з цим, Верховний Суд дійшов висновку про те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Відтак у\~задоволенні позову\~в частині\~стягнення з\~відповідача на\~користь ТОВ\~"Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів"\~комісії в\~загальному розмірі\~371\~гривня за\~кредитними договорами\~№6286155\~від 04\~липня 2023\~року та\~ №\~100395722 від 05 липня 2023 року необхідно відмовити. Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості в розмірі 20 779 гривень, яка утворилася на підставі кредитного договору № 78548218\~від 24\~січня 2023 року, то суд доходить висновку про те, що позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню з огляду на таке. 24 січня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] укладено кредитний договір № 78548218, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 0ох06bBw6G, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього, про що свідчить п.21 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5 500 гривень строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом: знижена процентна ставка/день становить 2,5%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою/день 2,70%; орієнтовна річна процентна ставка - 90465,53 %. Орієнтовна загальна вартість позики 9 625 гривень. Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 9 625 гривень, з яких: 5 500 гривень - тіло кредиту, 4 125 гривень - проценти за користування кредитом. 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. 28 липня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. 26 липня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" укладено додаткову угоду №9 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, підписано акт прийому-передачі реєстру боржників №8 від 26 липня 2023 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року. Згідно Витягу з Реєстру боржників № 8 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року боржник [PERSON] , номер кредитного договору 78548218, має заборгованість за основною сумою боргу 5 500 гривень, сума заборгованості за відсотками становить 15 279 гривень, загальна сума заборгованості 20 779 гривень. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" за\~кредитним договором\~№ 78548218\~від 24\~січня 2023\~року заборгованісь\~ [PERSON] за період з 26 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року становить 20 779 гривень, з яких: 5 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 279 гривень - сума заборгованості за відсотками. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Звертаючись з позовом, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" посилається на те, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 78548218 від 24 січня 2023 року утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредитора у спірних правовідносинах. На підтвердження\~позовних вимог\~позивачем було\~долучено копію\~кредитного договору\~з додатками,\~копію договору\~факторингу №14/06/21\~від 14\~червня 2021\~року,\~копію Додаткової\~угоди №\~2\~від 28\~липня 2021\~року до\~до договору\~факторингу №14/06/21\~від 14\~червня 2021 року, копію Додаткової угоди № 9 від 26 липня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, акт прийому-передачі реєстру боржників №8 від 26 липня 2023 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, Витяг з Реєстру боржників № 8 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, розрахунок суми заборгованості за період з 26 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року. Отже надані позивачем докази підтверджують укладення кредитного договору № 78548218 від 24 січня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та [PERSON] . Як вбачається із матералів справи, 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу 14/06/21, згідно з умовами якого перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1. договору). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору) проте, в матеріалах справи відсутні примірники вказаних додатків до договору. 28 липня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" була укладена Додаткова угода № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно умов якої, сторони дійшли згоди викласти текст п.1.3. Договору у новій редакції. 26 липня 2023 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова\~компанія "Європейська\~агенція з\~повернення боргів" укладено додаткову угоду №9 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, згідно умов якої, сторони дійшли згоди щодо загальної суми прав вимоги. Отже на час укладення договору факторингу № 14/06/21 (14 червня 2021 року) кредитного договору між ТОВ "1\~Безпечне агенство\~необхідних кредитів" та [PERSON] (укладеного 24 січня 2023 року) ще не існувало. Із наведеного слідує, що у ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не виникло право вимоги до відповідача. Згідно витягу з Реєстру боржників №8 від 26 липня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року вбачається, що заборгованість [PERSON] становить згідно кредитного договору 20 779 гривень, разом з тим, згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість у заявленій Товариством сумі 20 779 гривень розрахована за період з 26 липня 2023 року по 31 грудня 2023 року, що може свідчити про те, що станом на час підписання реєстру боржників № 8 за [PERSON] не може рахуватися заборгованість у вказаній сумі. Отже, із умов договору вбачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги від Клієнта до Фактора, проте, позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором № 78548218 від 24 січня 2023 року перед ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у зв`язку з укладенням договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за договором № 78548218 від 24 січня 2023 року. В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованості за договором № 78548218 від 24 січня 2023 року в\~розмірі 20\~779\~гривень,\~з яких:\~5\~500\~гривень -\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу;\~15\~279\~гривень -\~сума заборгованості\~за відсотками, не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені товариством судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у сумі 35,12 гривень.

Outcome: partial