Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2024 у цивільній справі № 308/644/24 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за заявою-анкетою №2023180097_CARD від 15.03.2019 станом на 24.03.2023 в сумі 107562,95 грн., з яких: прострочена заборгованості за тілом кредиту 53000 грн.; заборгованості за відсотками 54562,95 грн. Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» суму сплаченого позивачем судового збору у 2684 грн. 21.03.2024 від представника ТОВ «Брайт Інвестмент» до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду у вказаній цивільній справі, згідно з якою просить ухвалити додаткове рішення суду, яким стягнути на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» з [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається\~із заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2024 у цивільній справі № 308/644/24, суд не вирішив питання про витрати на професійну правничу допомогу. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Отже, суд вважає можливим вирішити питання щодо витрат на професійну правничу допомогу. Вирішуючи у справі питання про судові витрати за поданою заявою, суд дійшов наступних висновків. Згідно з приписами ч. ч. 1 - 6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1267527 від 11.03.2024, договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 № 01/05-23, укладений між ТОВ «Брайт Інвестмент» та адвокатським бюро «Юлії Чміль», в особі керуючого бюро Чміль Ю.В., додаток № 1 від 01.05.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 № 01/05-23, акт про надання правової допомоги № 3 від 11.03.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 № 01/05-23. У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial