Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що у 2008 році між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору банк звертався до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за цим договором. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21.11.2017 була стягнута заборгованість. В процесі виконавчого провадження заборгованість за вказаним рішенням частково погашалася, однак остаточно рішення суду було виконане лише у січні 2024 року. Вразовуючи, що зазначене рішення не було виконане протягом тривалого часу, зазначає, що наявні підстави для стягнення заборгованості, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України. Розмір заборгованості зі сплати 3% річних за період з 25.05.2017 до 23.02.2022 становить 978,33 долари США. Просить стягнути з відповідача вказану суму. У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, оскільки звернувся до суду 13.02.2024. Просить застосувати строк позовної давності. У відповіді на відзив представник позивача вказував, що дата початку розрахунку визначається тим, що строк позовної давності у даній справі починається з 12.03.2017 дати введення карантинних обмежень, на період дії яких строки давності продовжуються. Ухвалою суду від 20.02.2024 по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених підстав, додатково пояснив, що заборгованоість за відсотками нарахованими за кредитним договором, стягувалась судом за період до 25.05.2017. У судовому засіданні відповідач заперечував проти позову у частині вимог, що перевищують трирічний строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПАТ «Укргазбанк» та [PERSON] 24.04.2008 був укладений кредитний договір № 184/08-ЖКПФ, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 25550.69 доларів США строком до 10 квітня 2038 року, зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами (а.с. 11-13). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21.11.2017 у справі №733/889/17 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» стягнута з відповідача заборгованість за кредитним договором вказаним кредитним договором у розмірі 7025,90 доларів США, у тому числі заборгованість по кредиту строкова 6199,33 доларів США, заборгованість по процентах поточна 53,08 доларів США, заборгованість по процентах прострочена 773,49 доларів США, заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 4927 грн. Відповідно до змісту вказаного рішення заборгованість в сумі 7025 доларів США була нарахована банком станом на 25.05.2017 (а.с 18-19). Виконавчий лист, виданий у цій справі, перебував на примусовому виконанні у Зарічному ВДВС у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідачем заборгованість, стягнута рішенням суду погашалася частинами (а.с. 22-23). Постановою державного виконавця від 07.02.2024 закінчено виконавче провадження ВП №62363618 у зв`язку зі сплатою боргу (а.с. 20). Відповідно до\~статті 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050\~Цивільного кодексу України\~передбачено, що,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12-ц (14-10цс18) зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що стягнуті рішення суду про стягнення з відповідача коштів за кредитним договором не виконувалось ним протягом тривалого часу. Вказане є підставою для стягнення з нього 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за відсотками за кредитом була нарахована до 25.05.2017, тому саме з цієї дати у банку виникло право на стягнення 3% річних на суму боргу. Суд погоджується з твердженням позивача, що 3% річних повинні бути стягнуті за період, який обмежується початком дії воєнного стану на території України, оскільки відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України \~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, який представник позивача долучив разом із позовною заявою, всього заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (3% річних) за період з 25.05.2017 по 23.02.2022 (включно) становить 978,33 долари США (а.с. 21). Суд погоджується з таким розрахунком та зазначає, що вказані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь банку. Відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Велика Палата Верховного Суду у справі № 127/15672/16-ц дійшла висновку, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Разом з тим, законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Враховуючи, що з 12.03.2020 по 01.07.2023 на території України було установлено карантин, на період дії якого строки позовної давності продовжуються на строк дії такого карантину, а з 24.02.2022 запроваджено воєнний стан, на період дії якого перебіг позовної давності зупиняється, суд дійшов висновку, що позивачем строк давності не пропущений. Відтак відсутні підстави для відмови у позові з підстав пропуску такого строку позивачем. На підставі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн, сплачений при зверненні до суду.

Outcome: approved