Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що він бажає усиновити малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON] та разом з нею виховує її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як рідних і має бажання їх усиновити. З дітьми у нього склались дуже гарні стосунки, вони вважають його своїм татом. Він має постійне місце проживання, може створити всі необхідні умови для здорового фізичного, морального та духовного розвитку дітей та їх навчання. Подружжя також виховує спільну дитину [PERSON] , [INFO] . При реєстрації народження відомості про батька в актових записах дітей зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00042404210, №00042404499 від 22.11.2023 року, видані Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). Просив суд: Дозволити, громадянину України [PERSON] , [INFO] , усиновити малолітню [PERSON] , [INFO] . Внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , що виданий Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області., за № 16 від 15.12.2016 року, в якому змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі "відомості про батька" вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Дозволити, громадянину України [PERSON] , [INFO] , усиновити малолітню [PERSON] , [INFO] . Внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , що виданий Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області., за № 12 від 15.12.2016 року, в якому змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі "відомості про батька" вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи. При розгляді справи заявник та його представник вимоги, заінтересована особа [PERSON] заяви підтримали та просили її задовольнити Також заслухано думки неповнолітніх дітей [PERSON] , 2010 року народження, та [PERSON] , 2012 року народження, які пояснили, що дійсно проживають як родина, вважають заявника своїм татом, він про них турбується та відноситься як до своїх доньок. Представники заінтересованої особи Служби у справах дітей та сім`ї Бучанської районної військової адміністрації Київської області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи сповіщені належним чином, представник третьої особи подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без їх участі. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 26.05.2023 році [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 155. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина: [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Ценрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 206. З пояснень сторін вбачається, що до реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з 2020 року. [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.12.2016 року, яке видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області., актовий запис №16 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.12.2016 року, яке видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області., актовий запис №12. Мати дитини надає згоду на усиновлення своїх малолітніх дітей, що підтверджується заявою серії НСО №951397, яка зареєстрована в реєстрі за №668 та посвідчена приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області - Ласкаржевською І.З.. Діти вважають заявника батьком, хочуть носити його прізвище. За весь час сумісного проживання [PERSON] побудував теплі та родинні відносини з доньками дружини, виховує їх як рідних дітей, приймає активну участь у їх вихованні та утриманні. Для юридичної визначеності та комфорту сім?ї бажає усиновити дітей. На підтвердження задовільного стану здоров`я заявник надав висновок про стан здоров`я від 18.08.2023 року. Відповідно до зазначеного висновку, медичних протипоказань до усиновлення немає, у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває. [PERSON] , до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» серія ВР №001723026 від 06.11.2023 року. Заявником вказано, що він ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. При реєстрації народження відомості про батька в актових записах дітей зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00042404210, №00042404499 від 22.11.2023 року, видані Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). Усиновлення малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] провадиться без їх згоди, у зв?язку з тим, вони проживають в сім?ї усиновлювача і вважають його своїм батьком. Вся сім`я заявника проживає у [ADDRESS] . Актом обстеження умов проживання від 22.11.2023 року складеного начальником ССД [PERSON] та спеціалістом ССД Білогородської сільської ради, Бучанського району, Київської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] його дружина [PERSON] , [INFO] , діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] . Будинок приватний, одноповерховий, складається з 4 кімнат, коридору, кухні, санвузлу (опалення газове), повністю відповідає санітарно - гігієнічним нормам. Умови проживання задовільні, зроблений сучасний ремонт, наявна вся необхідна техніка та меблі. Для виховання та розвитку дітей є окремі кімнати, які забезпечені необхідним рівнем комфорту. Бучанська районна державна адміністрація Київської області, як орган опіки та піклування вважає доцільним усиновлення малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , та таким, що відповідає найвищим інтересам дітей для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя, що підтверджується висновком №01.3.-35/5033 від 24.11.2023 року. Заявник має переважне право на усиновлення дітей, відповідно до норм ст. 213 Сімейного кодексу України оскільки: діти виховується в його сім`ї вже понад 4 роки, цей час він перебуває з їх матір`ю у фактичних шлюбних відносинах. З 2020 року [PERSON] виховує дітей як рідних, а вони вважають його батьком. Між ними склалися теплі сімейні відносини, а тому заявник вважає, що усиновлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відповідатиме їхнім найкращим інтересам. Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 212 Сімейного кодексу України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 220 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно ст. 225 Сімейного кодексу України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Стаття 314 ЦПК України передбачає за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. Уразі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 Cімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Частиною 1 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини суд не вбачає. Згідно з ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви [PERSON] , [INFO] про усиновлення малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] .

Outcome: approved