Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Представник позивача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Супрун\~Д.В.\~звернувся з\~позовом до\~суду та\~вимоги мотивує\~тим,\~що [PERSON] є співвласницею квартири, за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2018. 25.10.2023 відбулося залиття вищезазначеної квартири з вини власника квартири, за адресою: [ADDRESS] . Власницею якої є [PERSON] , яка володіє майном на підставі договору дарування, серія та номер: 2228, виданий 04.10.2023 Приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сокол Т.П. Факт залиття квартири 25.10.2023 зафіксовано актом ПП «НАШ ДІМ». Вказаним актом встановлено, що залиття квартири позивачки відбулося через необачність власника квартири [ADDRESS] у зв`язку з тріщиною у колбі фільтру у санвузлі. Зазначені сліди залиття: туалет: підвісна стеля - сліди вологи, світильник демонтований, відсутнє електропостачання; ванна: підвісна стеля - провисає, сліди вологи навколо вентилятора; кімната: підвісна стеля - провисає, у кутку мокрі шпалери; коридор - підвісна стеля - провисає. 09.11.2023 [PERSON] уклала договір № 242-23 про надання консультативних послуг з оцінки майна з ФОП [PERSON] . Згідно акту приймання-передачі послуг до договора №242-23 від 09.11.2023 та рахунку №242-23, вона сплатила 2000 грн. Згідно звіту про оцінку майна від 09.11.2023: «За результатами незалежної оцінки, прямі збитки, причинені майну - конструктивним елементам квартири [ADDRESS] , на дату оцінки складають: 14880,00 грн. Шкоду в добровільному порядку відповідач відмовилася відшкодувати. Крім того, неправомірними діями [PERSON] [PERSON] було завдано моральну шкоду, оскільки у зв`язку із залиттям квартири вона перенесла моральні переживання і незручності, які полягають в душевних стражданнях, перенесеним емоційним напруженням, що тягне за собою психологічний дискомфорт та моральні страждання, які погіршили гармонійні адаптовані умови її життєдіяльності та появу негативних психоемоційних почуттів. Посилаючись на вказані обставини, оцінюють розмір моральної шкоди - 7000,00 грн. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Борох В.М. надав до суду відзив у якому заперечував проти позовних вимог та просив в їх задоволенні відмовити в зв`язку з необґрунтованістю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є співвласницею квартири, за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2018 (а.с. 7-14). 24.10.2023 відбулося залиття квартири та даний факт зафіксовано актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 25.10.2023, затвердженим в.о. директора ПП «НАШ ДІМ». Даний Акт було підписано комісією, у складі: інженера ПП «НАШ ДІМ» - [PERSON] , інженера ПП «НАШ ДІМ» - Костюченко С.А., слюсара-сантехнвка ПП «НАШ ДІМ» - [PERSON] . Вказаним актом встановлено, що залиття квартири позивачки відбулося із квартири [ADDRESS] у зв`язку з тріщиною у колбі фільтру у санвузлі. Сліди від залиття: 1) туалет: підвісна стеля - сліди вологи, світильник демонтований, відсутнє електропостачання; 2) ванна: підвісна стеля - провисає, сліди вологи навколо вентилятора; 3) кімната: підвісна стеля - провисає, у кутку мокрі шпалери; 4) коридор - підвісна стеля - провисає (а.с. 15). Власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 45). Згідно звіту про оцінку майна від 09.11.2023, - за результатами незалежної оцінки, прямі збитки, нанесені майну, розташованому за адресою: [ADDRESS] , на дату оцінки становить: 14880,00 грн (а.с. 20-44). Шкоду в добровільному порядку відповідач відмовилася відшкодувати. Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №\~76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири, та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Розмір збитків може підтверджуватися кошторисом витрат, складеним будівельною організацією, яка має відповідні дозволи, а також висновками будівельно-технічної експертизи та товарознавчої експертизи, якщо, окрім, пошкодження помешкання було пошкоджено інше майно (меблі, побутова техніка, тощо). Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника судового процесу або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Отже, власник житла, якому було завдано збитки, має право замовити висновок експертизи до подачі позову до суду, вибравши будь-якого експерта, який володіє необхідними знаннями. Таким чином, суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача щодо акту про залиття та звіту про оцінку майна, суд вважає дані докази належними та допустими у даній справі. Зобов`язання із заподіяння шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди та її розмір. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином суд приходить до висновку про наявності вини відповідача у залитті квартири, оскільки відповідальність за завдану позивачці майнову шкоду внаслідок залиття квартири у зв`язку з тріщиною у колбі фільтру у санвузлі у квартирі [ADDRESS] , несе [PERSON] . Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає відшкодуванню матеріальна шкода, заподіяна внаслідок залиття квартири в сумі 14880 грн. До того ж, за правилом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. За таких обставин, враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним, стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн, спричинену внаслідок пошкодження майна, у зв`язку з чим [PERSON] понесла певні моральні страждання та була вимушена звернутися за захистом порушених прав до суду через відсутність бажання [PERSON] відшкодовувати завдану майнову шкоду у добровільному порядку. Щодо заявлених вимог в частині відшкодування понесених судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частинами 6 та 7 статті 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Як вбачається з матеріалів справи 09.11.2023 [PERSON] уклала договір № 242-23 про надання консультативних послуг з оцінки майна з ФОП [PERSON] (а.с. 16). Згідно акту приймання-передачі послуг до договора №242-23 від 09.11.2023 та рахунку №242-23, вона сплатила 2000 грн за оцінку пошкодженого майна (а.с. 17-19). Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Встановлена на законодавчому рівні можливість сторін отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту своїх прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №\~826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З наявних у справі матеріалів вбачається, що 08.12.2023 між адвокатом Супрун Д.В. та [PERSON] було укладено Додаток про угоди про надання правничої допомоги, за умовами якого [PERSON] оплатила адвокату 2000 грн за складання позовної заяви (а.с. 46-47). Заяви про зменшення витрат на правову допомогу від відповідача чи його представника не надходило. Таким чином, факт понесення витрат на професійну правничу допомогу та залучення оцінювача підтверджений належним чином. Зважаючи на викладене, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2000 грн витрат за послугу оцінки майна 1073,60 грн. в рахунок повернення сплаченого судового збору, а також 2000 грн витрат, понесених на оплату правової допомоги адвоката. На підставі викладеного та

Outcome: partial