Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 18.08.2008 ПП "ТОММетал" та ПАТ КБ "Приватбанк" (в подальшому назву змінено на АТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір № LOK-KC-017. За умовами кредитного договору позивач зобов`язався надати ПП "ТОММетал" кредит в сумі 210000,00 грн, на наступні цілі: для поповнення обігових коштів, на сплату страхових платежів у випадках і порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 даного договору. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15,00 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. При порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань\~\~\~\~\~\~\~\~ з погашення кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 44,00 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Датою сплати процентів є 10-те число кожного поточного місяця. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши ПП "ТОММетал" кредит у розмірі 210000,00 грн. В рахунок забезпечення зобов`язань по кредитному договору № LOK-KC-017 від 18.08.2008 укладено договір поруки №LOK-KC-017-1 від 18.08.2008 між ПриватБанком та [PERSON] відповідно до якого поручитель надає поруку перед кредитором за виконання ПП "ТоММетал" своїх обов`язків за кредитним договором № LOK-KC-017 від 18.08.2008. Також було укладено договір поруки №LOK-KC-017-2 від 18.08.2008 між ПриватБанком та [PERSON] відповідно до якого поручитель надає поруку перед Кредитором за виконання ПП "ТоММетал" своїх обов"язків за кредитним договором № LOK-KC-017 від 18.08.2008. Згідно з договорами поруки поручителі відповідають перед кредитором за виконання обов`язків за Кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагороди штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання Боржником обов"язків за кредитним договором\~\~\~\~\~\~\~\~ боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Приватне підприємство "ТОММетал" своєю чергою, не виконувала зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв`язку з порушенням зобов`язань за Кредитним договором, Позивач був вимушеним звернутися до суду для захисту своїх прав. 03.03.2011 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області прийнято рішення у справі № 2-405/11, яким\~\~\~\~\~\~\~\~ позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ПІП «ТОММетал», [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором № № LOK-KC-017 від 18.08.2008 задоволено повністю. Стягнуто в солідарному порядку з приватного підприємства «ТОММетал», [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 2312628,80 грн. Рішення суду набрало законної сили 14.03.2011. Вказане судове рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2011 не було виконано Відповідачами ні добровільно, ні в ході примусового стягнення в рамках виконавчих проваджень. Таким чином, з ухваленням рішення суду про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитом не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання у повному обсязі. Відтак, Позивач має право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення. З врахуванням зазначеного вище, Позивач звертається до суду з вимогами про солідарне стягнення з відповідачів трьох процентів річних від суми боргу 2314448,80 грн за кредитом №LOK-KC-017 від 18.08.2008 за період з 23.02.2019 по 23.02.2022. Загальна сума нарахованих процентів за кредитом №LOK-KC-017 від 18.08.2008 за вказаний період складає 208490,61 грн., а загальна сума інфляційних нарахувань становить 506087,65 грн., які позивач просить стягнути з відповідачів та судові витрати по справі. 01.03.2024 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, в якому зазначає наступне. З позовними вимогами не погоджуються та вважають їх безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що кредитор скористався своїм правом відповідно до ст.265 ЦК України. Таким чином позов подано передчасно. Жодних доказів, що вказане рішення пред`являлось до примусового виконання представлено не було. Наслідки пропуску строку звернення до суду і наслідки пропуску строку для примусового виконання виконавчого документу (рішення суду) є тотожним. Оскільки позивач не скористався правом на примусове виконання зобов`язання за рішенням суду та пропустив строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, то до відповідача не можуть бути застосовані заходи державного примусу, сума, стягнута за судовим рішенням на даний час не є простроченою у відносинах між позивачем та відповідачем. Внаслідок пропуску позивачем строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання останній позбавлений права ставити вимогу про сплату 3% річних та інфляційних. Просить в задоволенні позову відмовити. 12.03.2024 представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що посилання відповідача [PERSON] , про те, що рішення суду не виконувалось в примусовому порядку не відповідає дійсності, позаяк з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2011 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. 22.08.2011 державним виконавцем РВДВС Калуського МРУЮ була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №28235501 у відношенні боржника [PERSON] та в/п №28242198 у відношенні [PERSON] .. Виконавчі листи пред`явлені до примусового виконання не виконані відповідачами у зв`язку звідсутністю у боржників майна на яке могло б було звернуто стягнення , тому виконавчі провадження закінчені. Крім того дії відповідача [PERSON] щодо придбання нерухомого майна при відсутності погашення заборгованості, свідчить про недобросовісність з боку вищевказаної особи, вказані дії не ґрунтуються на засадах справедливості, тому що є неприпустимим збереження коштів однією стороною зобов`язання за рахунок іншої. 25.03.2024 від відповідача [PERSON] надійшла заява в якій він вказав, що відносно задоволення позову заперечує та просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% за період починаючи з 23.02.2019 до 17.11.2020. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, 01.03.2024 від нього до суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що позов уне визнає та просить відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Представник в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Представник третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог:\~Приватне підприємство\~«ТОММетал»в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Ухвалою суду від 06.02.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачам строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання та відзиву на позов. Ухвалою суду від 13.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав. 18.08.2008 ПП "ТОММетал" та ПАТ КБ "Приватбанк" (в подальшому назву змінено на АТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір № LOK-KC-017. За умовами кредитного договору позивач зобов`язався надати ПП "ТОММетал" кредит в сумі 210000,00 грн, на наступні цілі: для поповнення обігових коштів, на сплату страхових платежів у випадках і порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.12 даного договору. За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15,00 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. При порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань\~\~\~\~\~\~\~\~ з погашення кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 44,00 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Датою сплати процентів є 10-те число кожного поточного місяця (а.с.10-15). В рахунок забезпечення зобов`язань по кредитному договору № LOK-KC-017 від 18.08.2008 укладено договір поруки №LOK-KC-017-1 від 18.08.2008 між ПриватБанком та [PERSON] відповідно до якого поручитель надає поруку перед кредитором за виконання ПП "ТоММетал" своїх обов`язків за кредитним договором № LOK-KC-017 від 18.08.2008 (а.с.17). Також було укладено договір поруки №LOK-KC-017-2 від 18.08.2008 між ПриватБанком та [PERSON] відповідно до якого поручитель надає поруку перед Кредитором за виконання ПП "ТоММетал" своїх обов"язків за кредитним договором № LOK-KC-017 від 18.08.2008 (а.с.18). В порушення умов кредитного Договору відповідачі свої зобов`язання не виконали, а саме не здійснювали погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки. Рішенням Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 03.03.2011 року у справі № 2-405/11\~\~\~\~\~ позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ПІП «ТОММетал», [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором № № LOK-KC-017 від 18.08.2008 задоволено повністю. Стягнуто в солідарному порядку з приватного підприємства «ТОММетал», [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 2312628,80 грн. Рішення суду набрало законної сили 14.03.2011 (а.с.30-31). Предметом спору у даній справі є звернення суми за невиконання грошового зобов`язання в розмірі 2312628,80 грн. за кредитним договором № LOK-KC-017 від 18.08.2008, яка складається з трьох процентів річних, за період з 23.02.2019 по 23.02.2022 та складає 2314448,80 грн, і суми інфляційних нарахувань за цей самий період, яка становить 506087,65 грн. При цьому позивач звернувся за стягненням 3 % річних та інфляційних втрат за час прострочення, який, як він вважає, тривав з 23.02.2019 по 23.02.2022, та надав відповідні розрахунки. Згідно із ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 та ст. 599 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З правового аналізу зазначених вище норм вбачається, що з метою належного виконання зобов`язання сторонам договору необхідно дотримуватися визначених у договорі строків сплати коштів. Прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно із ч. 1 ст.\~611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625\~ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування за ч. 2 ст.\~625\~ЦК України трьох процентів річних від простроченої суми та індексу інфляції за весь час прострочення, нарахованого на суму боргу, має компенсаційний характер, а не штрафний, зважаючи на що три проценти річних за даною статтею не є неустойкою, в розумінні ст. 549 ЦК України. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що нараховані на суму боргу три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отримані компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові та стягнутими рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.02.2011, яке набрало законної сили. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц та від 04.06.2019 року у справі № 916/190/18 визначено, що правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625\~ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення. Таким чином зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Зважаючи на зазначене вище, з урахування рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2011, яким стягнуто суму боргу, зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилось та триває до до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Оскільки наслідком невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14- 10пс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-п (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку уразі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних та індексу інфляції не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Враховуючи ту обставину, що Відповідачі не виконують свого обов`язку щодо повернення кредиту, АТ КБ "ПриватБанк" має право на стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції у зв`язку із несвоєчасним виконанням Відповідачами грошового зобов`язання. Суд не бере пояснення відповідача [PERSON] в тому, що жодних доказів, що вказане рішення пред`являлось до примусового виконання позивачем представлено не було та внаслідок пропуску позивачем строку пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання останній позбавлений права ставити вимогу про сплату 3% річних та інфляційних, оскільки дані твердження повністю спростовані подані позивачем доказами, зокрема копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2011, яка винесена на виконання виконавчого листа , який було видано на підставі рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.03.2011 року за № 2-405/11, яким\~\~\~\~\~\~\~\~ позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ПІП «ТОММетал», [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором № № LOK-KC-017 від 18.08.2008 задоволено повністю. Стягнуто в солідарному порядку з приватного підприємства «ТОММетал», [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 2312628,80 грн.. А тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції від 16.11.2023 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 8574,93 грн (а.с. 34). Також разом із позовною заявою представником позивача [PERSON] була подана до суду заява про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 23.02.2024 задоволена. В порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] . Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст.\~158\~ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. З огляду на те, що суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення щодо задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили. На підставі ст.ст. 11, 13, 46, 195, 256, 261, 267, 524, 526, 530, 533, 549, 599, 608, 610, 611, 625, 626, 650, 653, 1048, 1050, 1053, 1054 ЦК України,ст.ст.4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved