Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

11.03.2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в селі Іванівка, Василівського району, Запорізької області. В обгрунтування заяви заявник зазначив, що [INFO] у селі Іванівка, Василівського району, Запорізької області помер батько заявника [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть видане медичним закладом, що розташований на окупованій Російською Федерацією території України, у заявника відсутня можливість зареєструвати факт смерті батька в органах реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті потрібно заявнику для оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилася після його смерті. Судом до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі без його участі. Представник заінтересованої особи - Відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Чернігівській\~області Управління\~державної реєстрації\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи без її участі. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Заявник є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). [INFO] у селі Іванівка, Василівського району, Запорізької області помер батько заявника [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). У зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про смерть видане медичним закладом, що розташований на окупованій Російською Федерацією території України, у заявнка відсутня можливість зареєструвати факт смерті батька в органах реєстрації актів цивільного стану України. Встановлення факту смерті потрібно [PERSON] для оформлення спадкових прав на спадщину, що відкривається після смерті батька [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується копією медичного свідоцтва про смерть №3 від 16 січня 2023 року (а.с.8-9). Відповідно до положень статті 49 Цивільного кодексу України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану та підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з\~частиною 1\~статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»,\~державна реєстрація\~смерті проводиться\~органом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. Пунктом 8 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до пункту 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Частиною 1 статті 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. 15 квітня 2014 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до приписів статті 1 цього Закону, тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Статтею 3\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»\~визначено,\~що тимчасово\~окупованою територією\~визначається: 1)\~сухопутна територія\~Автономної Республіки\~Крим та\~міста Севастополя,\~внутрішні води\~України цих\~територій; 2)\~внутрішні морські\~води і\~територіальне море\~України навколо\~Кримського півострова,\~територія виключної\~(морської)\~економічної зони\~України вздовж\~узбережжя Кримського\~півострова та\~прилеглого до\~узбережжя континентального\~шельфу України,\~на які\~поширюється юрисдикція\~органів державної\~влади України\~відповідно до\~норм міжнародного\~права,\~Конституції та\~законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до\~частин 1-3\~статті 9\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України»,\~державні органи\~та органи\~місцевого самоврядування,\~утворені відповідно\~до Конституції\~та законів\~України,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території діють\~лише на\~підставі,\~у межах\~повноважень та\~у спосіб,\~що передбачені\~Конституцією та\~законами України. Будь-які\~органи,\~їх посадові\~та службові\~особи на\~тимчасово окупованій\~території та\~їх діяльність\~вважаються незаконними,\~якщо ці\~органи або\~особи створені,\~обрані чи\~призначені у\~порядку,\~не передбаченому\~законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Таким чином, оскільки смерть [PERSON] настала в с. Іванівка, Василівського району, Запорізької області, тобто на тимчасово окупованій території України, і отримати лікарське свідоцтво про смерть, видане компетентним органом державної влади України - є неможливим, а тому єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. За таких обставин, у зв`язку з тим, що реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про смерть, виданого органом влади,\~який створений\~всупереч законодавству\~України, не можлива, а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved