Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 85852,50 грн, яка складається з: -заборгованості за Кредитним договором №262199035 в розмірі 81612,50 грн (яка складається з суми заборгованості по основному боргу 21999,40 грн та заборгованості по відсоткам 59613,10 грн); -заборгованості за Кредитним договором №04077-12/2021 в розмірі 4240,00 грн (з яких 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2240,00 грн сума заборгованості за відсотками). Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір №262199035, на підставі договору факторингу до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором на суму 81612,50 грн, яка складається з суми заборгованості по основному боргу 21999,40 грн та заборгованості по відсоткам 59613,10 грн. Крім того, зазначає, що 05.12.2021 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачкою було укладено Кредитний договір №04077-12/2021, на підставі договору факторингу до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором на суму 4240,00 грн, з яких 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2240,00 грн сума заборгованості за відсотками. З метою захисту своїх прав як нового кредитора за борговими зобов`язаннями відповідача звертається до суду та просить стягнути заборгованість у загальному розмірі 85852,50 грн. Ухвалою суду від 26.10.2023 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, слухання справи призначено на 11:15 30.11.2023, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду від 30.11.2023 слухання справи відкладено на 10:40 19.12.2023. Протокольною ухвалою суду від 19.12.2023 слухання справи відкладено на 10:05 16.01.2024. Протокольною ухвалою суду від 16.01.2024 слухання справи відкладено на 10:05 19.03.2024. Станом на 19.03.2024 клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки про виклик за зареєстрованою адресою місця проживання та шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону вказаний відповідачем в договорі укладення кредитної лінії №262199035, відзив на позов не надав, клопотань про продовження процесуальних строків для подання відзиву від нього не надходило. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.10.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено кредитний договір №262199035, згідно якого відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 22000,00 грн строком на 30 днів, встановлена відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 447,63 % річних від суми кредиту (а.с.8 зворот -11). 31.12.2020 Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.12-14) ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» дійшли згоди викласти текст Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції. Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до суду не надано та матеріали справи не містять, як і не містять реєстру боржників №170 від 25.01.2022 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 на який посилається представник позивача як на підставу переходу права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №262199035. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до яких позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги (а.с.15-16). Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 (а.с.17) позивач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №262199035 на загальну суму 81612,50 грн. У розрахунку заборгованості за кредитним договором №262199035 від 25.10.2021 за період з 06.03.2023 по 31.08.2023 зазначено, що станом на 31.08.2023 року заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 81612,50 грн (а.с.18). 05.12.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено кредитний договір №04077-12/2021, згідно якого відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 2000,00 грн строком на 30 днів, встановлена відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 182,5 % річних від суми кредиту (а.с. 23-24). 31.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №31012023, у відповідності до якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги (а.с.29-31). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 (а.с.33) позивач набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №04077-12/2021 на загальну суму 4240,00 грн. У розрахунку заборгованості за кредитним договором №04077-12/2021 за період з 30.01.2023 по 31.08.2023 зазначено, що станом на 31.08.2023 року заборгованість за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 4240,00 грн. (а.с.34). Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги, правонаступництва). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач указує на те, що він отримав право вимоги за зобов`язаннями відповідача, уклавши договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022 з ТОВ «Таліон Плюс», яке, в свою чергу, отримало право такої вимоги згідно договору факторингу № 28/1118-01 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та договір факторингу №31012023 від 31.01.2023 з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Тож враховуючи зазначене, щодо заборгованості за кредитним договором №262199035 у розмірі 81612,50 грн, судом встановлено, що 25.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №262199035. Кредитний договір укладено за допомогою електронного підпису позичальника. Водночас, матеріали справи не містять належних доказів, що станом на момент укладення договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 до нового кредитора перейшло право грошової вимоги первісного кредитора до боржника [PERSON] за договором №262199035 від 25.10.2021 на дату відступлення прав вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Договір факторингу № 28/1118-01 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс», датовано 28 листопада 2018 року та приєднана до матеріалів справи Додаткова угода № 26 до договору факторингу №28/118-01, датована 31 грудня 2020 року, тобто ще до підписання кредитного договору №262199035 від 25.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Також матеріали справи не містять відомостей з реєстру боржників та відомостей щодо заборгованості по договору факторингу укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс». Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивача про набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором №262199035 від 25.10.2021 перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у зв`язку з укладенням договору факторингу № 28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», а також у подальшому договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 між позивачем та ТОВ «Таліон Плюс» не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. В той же час суд дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором №04077-12/2021 в розмірі 4240,00 грн (з яких 2000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 2240,00 грн сума заборгованості за відсотками), у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, про те, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача у дольовому порядку підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 132,55 грн (2684х4240:85852,50).

Outcome: partial