Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

КВП «Теплоенерго м. Горішні Плавні» звернулося до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні заборгованість за послуги з надання гарячої води та послуги з постачання теплової енергії в сумі 32 107 грн 22 коп. Свої вимоги мотивують тим, що КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з постачання гарячої води і теплової енергії споживачам м. Горішні Плавні. Позивач надає комунальні послуги відповідачу [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] . У результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на травень 2023, за період з травня 2020 року по травень 2023 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 32 107 грн 22 коп. Ухвалою суду від 21.12.2023 позовна заява КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились. Представник позивача звернувся на адресу суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим у встановленому законом порядку, до суду не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надходило. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачем, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 18.03.2024 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Відповідно до статі 1 Законом України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з постачання гарячої води і теплової енергії (опалення) споживачам м. Горішні Плавні. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні, займається економічною діяльністю, зокрема постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, проведення інших будівельно - монтажних робіт. Отже, підприємство створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів в послугах централізованого постачання теплової енергії та гарячої води, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж. Згідно ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; з послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води. КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» є виконавцем послуг з виробництва та постачання теплової енергії, призначеної для централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що постачається до житлового приміщення шляхом транспортування через магістральні теплові мережі та внутрішньо домові розподільчі системи. Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та Законом України «Про житлово - комунальні послуги» передбачено, що надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору. Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно договору, що оформляється на основі типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Частиною 2 ст. 7, ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг. Відповідач не виконав обов`язок укласти договір з виконавцем послуг в особі КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні». У зв`язку з чим, надання послуги з централізованого опалення здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Не зважаючи на відсутність письмового договору, фактично між сторонами існували правовідносини з приводу надання-отримання послуги з централізованого опалення, а отже існує й зобов`язання по оплаті отриманих послуг. Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відсутність укладеного між сторонами договору не позбавляє споживача обов`язку щодо оплати наданих їм послуг централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води). Таким чином, згідно зі зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц). Отже, відповідно до зазначених норм законодавства відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги з центрального опалення та постачання гарячої води. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Порушенням зобов`язання за ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Згідно з положеннями статей 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. З матеріалів справи вбачається, що КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» надає комунальні послуги відповідачу, який проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією по нарахуванню суми заборгованості. У результаті невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг станом на травень 2023 у відповідача виникла заборгованість за період з травня 2020 року по травень 2023 року в сумі 31 624 грн 47 коп., інфляційні втрати в сумі 378 грн 38 коп. та 3 % річних від простроченої суми - 104 грн 37 коп. за період з 01.05.2020 по 01.03.2022. Всього заборгованість в сумі 32 107 грн 22 коп. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу). На підтвердження суми заборгованості відповідача [PERSON] за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 31 624 грн 47 коп., інфляційних втрат - 378 грн 38 коп., 3 % річних від простроченої суми - 104 грн 37 коп., на користь КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» позивачем надано розрахунки заборгованості за період з травня 2020 по травень 2023 (а.с. 12-18). Як вбачається з розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних від суми заборгованості за період з 01.05.2020 по 01.03.2022 за несвоєчасну оплату спожитої теплової енергії позивачем нараховано 3 % річних від простроченої суми, що становить 104 грн 37 коп. (а.с.17), інфляційні втрати що становлять 378 грн 38 коп. (а.с.17), проте за основу для розрахунку інфляційних втрат та 3% річних позивач узяв розмір простроченого платежу за відповідний місяць, який не відповідає розміру суми заборгованості за аналогічний період у розрахунку заборгованості за надані послуги. Отже, розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних від суми заборгованості за період з 01.05.2020 по 01.03.2022, на який посилається позивач, не є достатнім для задоволення позовних вимог в цій частині. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості на загальну суму 32 107 грн 22 коп., з яких: інфляційні втрати - 378 грн 38 коп; 3 % річних від простроченої суми - 104 грн 37 коп. та борг за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання в сумі 31 624 грн 47 коп. Період у позовній вимозі не зазначено, проте з доданих розрахунків вбачається, що детальний розрахунок заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання надається за період травня 2020 року по травень 2023 року. Відповідно до зазначеного розрахунку сума боргу за вказаний період становить 8 395 грн 16 коп., інша заборгованість, яку просить стягнути позивач охоплюється невідомим періодом та в матеріалах справи відсутній відповідний розрахунок заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено достатніми та допустимими доказами лише розмір заборгованості за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання за період з травня 2020 року по травень 2023 року в сумі 8 395 грн 16 коп. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення централізованого постачання гарячої води між сторонами тривають. Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води у сумі 8 395 грн 16 коп. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial