Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] »; судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог вказує, що 30.09.2014 року між нею та [PERSON] , [INFO] , виконавчим комітетом Тернопільської сільської ради Миколаївського району Львівської області зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 4 від 30.09.2014 року. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу з чоловіком не проживає разом, не підтримує шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відсутності довіри та спільних інтересів. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Спору про поділ майна та проживання дітей немає. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити. Ухвалою від 24.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі даної ухвали відповідачу було надано строк для подачі відзиву або інших клопотань, пов`язаних із розглядом даної позовної заяви. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.09.2014 року, зареєстрованого виконавчим комітетом Тернопільської сільської ради Миколаївського району Львівської області вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2014 року, актовий запис № 4. Сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виконавчим комітетом Тернопільської сільської ради Миколаївського району Львівської області 28.07.2015 року; [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області 05.106.2019 року. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Збереження шлюбу буде суперечити їхнім спільним інтересам. Відповідно до ст.\~112\~\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем, проти чого відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, а тому формально існуючий шлюб слід розірвати. Відповідно до\~ст.\~113\~СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином,\~після розірвання\~шлюбу слід\~залишити залишити [PERSON] прізвище « [PERSON] ». У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~073, 60 грн.

Outcome: approved