Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

У серпні 2023 року представник [PERSON] адвокат Юшинська Ірина Євгенівна звернулася до суду з позовом, яким просила скасувати арешт з нерухомого майна, а саме з житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2005 року по справі №2-2535/05 та постановою б/н від 16.03.2005 року ВДВС Комінтернівського району Одеської області на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 11.02.2005 року по справі №2-2535/05. Свої вимоги, позивач обґрунтовує тим, що у провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. 23.06.2023 року [PERSON] стало відомо що на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві приватної власності накладений арешт на підставі постанови ВДВС Комінтернівського району Одеської області, б/н від 16.03.2005 року, реєстраційний номер обтяження 1769977 в якій власником зазначений [PERSON] . Позивачка вказує, що [PERSON] перебував у шлюбі з нею, однак право власності на нерухоме майно належить саме їй та не було на момент спору спільною сумісною власністю. Дговором дарування нерухомого майна від 19.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Марченко ОГ.М., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями, розташований за зазначеною адресою. Також, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний 17.09.2004 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.05.2005 року по справі №2-1003/2005 зобов`язано відділення паспортно-реєстраційної та міграційної служби Комінтернівського РО Одеської області зняти з реєстраційного обліку у буд. [ADDRESS] [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконкомом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області. На звернення позивача до Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), їй було роз`яснено, що матеріали виконавчого провадження знищено за строком давності, тому для зняття арешту необхідно звернутися до суду. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву якою позовні вимоги підтримали та просили суд зняти арешт із нерухомого майна, яке належить позивачці на праві приватної власності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлений належним чином про причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.03.2005 року зареєстровано арешт нерухомого майна Лиманською районною державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером обтяження 1769977 на підставі постанови б/н, 16.03.2005, ВДВС Комінтернівського району Одеської області на об`єкт обтяження будинок за адресою: [ADDRESS] . власник [PERSON] . Листом від 07.06.2023 року №21.13-20737 Доброславський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) повідомив [PERSON] про те, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна встановлено, що 16.03.2005 року постановою б/н ВДВС Комінтернівського району Одеської області було накладено арешт на будинок розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі ухвали від 11.02.2005 року Малиновського районного суду м. Одеси про накладення арешту на майно [PERSON] термін зберігання виконавчого провадження сплив, всі документи та виконавчі провадження знищені. Також листом рекомендовано заявниці звернутися до суду. [PERSON] на підставі договору дарування нерухомого майна на праві приватної власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст.\~319\~ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції\~з прав\~людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законом України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного суд приходить висновку, що на даний час виконавче провадження знищене. Наявний арешт порушує права позивача, так як він не має можливості реалізувати свої права, як власника. Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно п. 6 ч. 4 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» зняття арешту з майна органом державної виконавчої служби можливе в разі отримання державним виконавцем рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, раніше застосованих судом у відношенні даного майна. Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, встановлених цим Законом, не упереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання. Згідно вказаного Закону України державний виконавець зобов`язаний використовувати наданні йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, він знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Тобто, законодавець пов`язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке накладено арешт. За правилами ст.\~57\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. На час розгляду справи виконавчих проваджень по відношенню до [PERSON] у відділі ДВС не перебувають, що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Доказів протилежного суду сторонами не надано. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved