Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Рішенням Шевченківського районного суду від 16 лютого 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] задовольнити частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в сумі 135 892 грн. 76 коп., 1606 грн. 80 коп. судового збору. Решту вимог про відшкодування майнової шкоди залишено без задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~До суду надійшла заява представника відповідача адвоката Працевитого Г.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В заяві зазначено, що з метою забезпечення захисту цивільних прав та інтересів 17 листопада 2022 року між адвокатським бюро «Юрконсалт» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги, за умовами якого сторонами визначена вартість наданих послуг адвоката, а саме: за подання відзиву на позов у розмірі 5000 грн., участь адвоката у судовому засіданні 1000 грн., гонорар успіху з урахуванням зменшення задоволених позовних вимог у розмірі 41\~714,66 грн., а всього на суму 49\~714,66 грн. На підтвердження заявлених вимог надано договір про надання правничої допомоги, акти виконаних робіт та рахунки про сплату відповідачем послуг адвоката. На підставі викладеного просив заяву задовольнити, стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму. Представником позивача адвокатом Іванченко А.Ю. подано заяву про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, за змістом якої вона просить відмовити у її задоволенні у зв`язку не недоведеність. В силу ч. 4 ст. 270 ЦПК України учасники справи для вирішення цього питання до суду не викликались. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Ухвалення додаткового рішення внормовано статтею 270 ЦПК України, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Як випливає із змісту ст. 265 ЦПК України, яка регламентує вимоги до змісту рішення, в резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться і витрати з отримання професійної правничої допомоги, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Витрати на професійну правничу допомогу внормовані статтею 137 ЦПК України. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 137 ЦПК). У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4). Право на професійну правничу допомогу, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, гарантовано статтею 59 Конституції України. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 33 Правил адвокатської етики, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами. Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката,

Outcome: partial