Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

представник позивача ТзОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів»- Кожухівський Я.І. звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №4435900708 від 14 липня 2022 р. в розмірі 199\~741.15 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.07.2022 року між ТзОВ «Фінансовою компанією «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4435900708. 27.01.2023 року між «Фінансовою компанією «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТзОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20230127, у відповідності до умов якого ТзОВ «Фінансовою компанією «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» передає (відступає) ТзОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права грошової вимоги. Зазначає, що відповідно до реєстру боржників додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №20230127 від 27.01.2023 року ТзОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 199741,15 грн, з яких: 176395,45 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5,92 грн. - сума заборгованості за річними відсотками, 23339,78 грн. - сума заборгованості за щомісячними відсотками. Зазначає, що позивачем заборгованість за договором не сплачена, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 жовтня 2023\~року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом неодноразового направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем її проживання. Також відповідач повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Судом встановлено наступне. 14.07.2022 року між ТОВ «ФК`ЦФР» та [PERSON] було укладено кредитний договір №4435900708, підписано паспорт кредиту та заявуанкету на отримання послуг в ТОВ «ФК`Ц ФР» (а.с. 6-10) 27.01.2023 року між ТОВ «Фінансовою компанією «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та ТзОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20230127. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №20230127 від 27.01.2023 року сума заборгованості разом за кредитним договором №4435900708 від 14.07.2022 року становить 199741,15 грн., з яких: 176395,45 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5,92 грн. сума заборгованості за річними відсотками, 23339,78 сума заборгованості за щомісячними відсотками. (а.с. 17-20) Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пунктів Кредитного договору №4435900708 від 14.07.2022 року: п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язується надати\~кредит у\~розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом на умовах, встановлених договором. (а.с.6) п. 1.2 Договору сума кредиту\~зазначена 176985\~грн. строком на 60 міс. Порядок та умова надання\~кредиту зазначено безготівковим шляхом,\~або готівкою,\~протягом 3\~(трьох)\~банківських днів від дня укладення договору. (а.с.6) Водночас, п.1.4 Договору зазначено, що позичальник доручає кредитодавцю виплатити /сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: отримувач [PERSON] код ЄРДПОУ [NUMBER] рахунок [NUMBER] у АТ «ТАСКОМБАНК» сума 153900 грн. Призначення платежу перек.гр.кошт.на погаш.заборг.по КД 1415717559 від19.11.2021 р.за рах кр.кошт.зг КД 4435900708 від 14.07.2022 р. та заявки кл. [PERSON] Без ПДВ. (а.с.6 зворот) Однак, позивачем при зверненні до суду не подано доказів перерахування первісними кредиторами на рахунок відповідача кредиту в вказаному в договорі розмірі, не додано доказів яким чином були перераховані/надані готівкою грошові кошти згідно договору, відсутні відомості про успішність виконання такого перерахунку. При зверненні до суду з позовом позивачем не надано доказів (виписок з рахунку або інших платіжних документів, тощо), які підтверджують факт перерахування коштів та виконання умов Договору. Також в матеріалах справи відсутні розрахунки заборгованості, здійснені первісним кредитором, докази здійснення таких розрахунків позивачем суду не подані. Розрахунок заборгованості, зроблений позивачем і на який він посилається, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредитних коштів, користування ними, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Вказане відповідає висновку Верховного Суду, наведеного в постанові від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19). При зверненні до суду з позовом позивачем не надано виписок з рахунку первісного кредитора або інших платіжних документів, які б підтверджували перерахування коштів позичальнику та користування останнім ними. Доказів, які підтверджують факт наявності заборгованості, а також достовірних доказів, що підтверджують її розмір, а саме - первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», позивач не додав. Наявна в матеріалах справи Довідка від 30.01.2023 року ТОВ «ФК`ЦФР» не містить розрахунку заборгованості, а саме: суми простроченої заборгованості, простроченої заборгованості за відсотками, простроченої плати за щомісячними відсотками, які росить стягнути позивач за кредитним договором №4435900708 від 14.07.2022 року. Також, відповідно до наданої довідки неможливо встановити отримання кредитних коштів відповідачем на виконання пунктів 1.1, 1.2, та 1.4. договору (а.с.15). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки будь - яких доказів отримання відповідачем грошових коштів позивач не надав, а факт укладення між відповідачем договору фінансового кредиту не є достатньою підставою для стягнення з відповідача заборгованості у зазначеному позивачем розмірі, а відтак у задоволені позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: dismissed