Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батько малолітньої доньки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про її здоров`я, матеріально не утримує, з донькою не спілкується з 2014 року. Позивач є неповнорідним братом [PERSON] , остання проживає з ним та перебуває на його утриманні. Просить суд позовні вимоги задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його доньки [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, представник позивача подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи подав заяву про слухання справи без його участі позов підтримує, просить задовольнити. У ч. 1 ст. 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини справи. [PERSON] народилася [INFO] як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.2009 року., матір`ю зазначена [PERSON] , батьком - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 грудня 2020 року. Згідно із свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 20.09.2000 року [PERSON] і [PERSON] є неповнорідними братом і сестрою по матері. З наданих суду документів вбачається, що з 2014 року [PERSON] проживає окремо від доньки та перестав цікавитися нею. Батько не виявляв жодного бажання займатися її вихованням та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки не надавав. Не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною та не здійснює підготовку до дорослого життя, не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. Після смерті матері, [PERSON] проживала в сім`ї своєї бабусі по материнській лінії [PERSON] та брата [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики, виданої Новоолександрівським ліцеєм Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області за № 22 від 24.04.2023 року, [PERSON] проживає разом із старшим братом та бабусею. [PERSON] в Новоолександрівському ліцеї зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна та уважна учениця. Володіє навчальним матеріалом на високому рівні. Має задовільну змішану пам`ять, добре запам`ятовує теоретичний матеріал, виявляє логічне та творче мислення. Має добрий загальний розвиток, багато читає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Протягом двох років є старостою класу. Бере активну участь у громадському житті ліцею та класу. Є активною учасницею різноманітних конкурсів та олімпіад. За заповітом покійної матері , [PERSON] , [INFO] має земельні ділянки площею 6,6618 га та 1,0187 га, які розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області (свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 червня 2021 року [NUMBER], [NUMBER]). [PERSON] проживає з бабусею, яка приділяє належну увагу вихованню онучки, цікавиться її навчанням у ліцеї. Матеріальну і моральну підтримку дівчинка отримує від брата [PERSON] . Натомість батько дівчинки, [PERSON] , зі школою контакту не має, успішністю доньки взагалі не цікавиться, не відвідує батьківські збори, з класним керівником та вчителями не спілкується. [PERSON] неодноразово навідувався до своєї доньки із запахом алкоголю. Часто приходив до доньки, щоб взяти в борг гроші з її пенсії. Згідно характеристики Новоолександрівської сільської ради Бериславського району Херсонської області за №02-30/910 від 01 травня 2023 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований та фактично проживає в с. Новоолександрівка Бериславського району Херсонської області , але з березня місяця 2023 року тимчасово вибув із населеного пункту. На даний час офіційно ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, життям доньки не цікавиться. Так як батько, [PERSON] , протягом останніх трьох років жодного разу не відвідував школу, не був присутнім на батьківських зборах, не цікавився шкільними справами своєї доньки, нехтував батьківськими обов`язками та взагалі не приділяв належної уваги вихованню [PERSON] , вихованням та навчанням неповнолітньої [PERSON] займалися бабуся [PERSON] , [INFO] та дідусь [PERSON] , а в подальшому - брат по материнській лінії [PERSON] , [INFO] . На підставі викладених обставин 12.06.2023 року органом опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, перелік підстав для позбавлення батьківських прав є вичерпним. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого, - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Зазначені вище положення закону повинні бути застосовані у кожній конкретній справі, виходячи з її обставин та інтересів дітей. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Разом з тим, [PERSON] , як батько самоусунувся від виховання дитини та нехтує батьківськими обов`язками: не виявляє турботи щодо свої дочки, не цікавиться її особистим життям, здоров`ям та вихованням, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно прийматиме рішення про стягнення аліментів на дитину Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 3 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Таким чином суд вважає, що батько [PERSON] , [INFO] , свідомо не бажає виконувати батьківські обов`язки, піклуватись про дитину, її здоров`я та займатись її вихованням. Відповідно п. 7 ч. 1 ст. 264, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного, відповідно до статей 263-3265 ЦПК України, суд

Outcome: approved