Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

05 жовтня 2023 року ТОВ "ФК "Ріальто" звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 березня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] було укладено кредитний договір №210303-35850-1,відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3700,00 грн. строком на 19 днів, шляхом перерахування коштів на платіжну картку [PERSON] емітовану АТ КБ «Приватбанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Відповідно до п.п.2.4.1. Договору, відповідач зобов`язувалася у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. 17 червня 2021 року між ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" та ТОВ "ФК "Ріальто" укладено договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17 червня 2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором №210303-35850-1 від 03.03.2021 перейшло до ТОВ "ФК "Ріальто". За порушенням зобов`язань по кредитному договору заборгованість [PERSON] станом на 02.10.2023 становить 20638,97 грн. та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 3700,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2 кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 03.03.2021 по 22.03.2021 включно в розмірі 1398,97 грн. та заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 23.03.2021 по 20.07.2021 включно відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в розмірі 15540,00 грн. Оскільки строк повернення кредиту настав, а заборгованість відповідачем у встановлений строк не була погашена, позивач ТОВ «ФК «Ріальто» просить стягнути з відповідача [PERSON] 20638,97 грн. заборгованості за кредитним договором №210303-35850-1 від 03.03.2021 станом на 02.10.2023, а також судові витрати у справі, які складаються з 2684,00 грн. судового збору та 9000 грн. витрат понесених на правничу допомогу. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, за клопотанням позивача, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, а ухвалою суду від 25 січня 2024 року розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ "ФК "Ріальто" подав до суду клопотання про розгляд справи відсутності представника, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення. В судовому засіданні під час розгляду справи судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №210303-35850-1 від 03.03.2021 (а.с.11-13), за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» надало відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 3700,00 грн. шляхом переказу на платіжну картку [PERSON] емітовану АТ КБ «Приватбанк».За умовами договору за користування кредитом відповідач повинна була сплачувати відсотки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків. Відповідач ухиляється від сплати заборгованості та не повертає кредитні кошти. 17 червня 2021 року між ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" та ТОВ "ФК "Ріальто" укладено договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17 червня 2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за договором №210303-35850-1 від 03.03.2021 перейшло до ТОВ "ФК "Ріальто" (а.с.35). Судом встановлено, що ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" свої зобов`язання згідно з укладеним договором виконало, надало відповідачу кошти, відповідач, в свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала в частині повернення отриманих коштів, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Із розрахунку заборгованості за договором №210303-35850-1 від 03.03.2021 встановлено, що станом на 02.10.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] за №210303-35850-1 від 03.03.2021 становить 20638,97 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3700,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим процентам в розмірі 1398,97 грн., заборгованість по несплаченим процентам за неправомірне користування грошовими коштами, згідно п.3.3 договору в розмірі 15540,00 грн. (а.с.14). Суд приходить до висновку, що між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ "ФК "Ріальто" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Отже, до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ "ФК "Ріальто" підлягає загальна заборгованість за кредитним договором №210303-35850-1 від 03.03.2021, станом на 02.10.2023 в розмірі 20638,97 грн. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд вважає, що заявлений представником позивача розмір відшкодування судових витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. є значно завищеним порівняно з ціною позову, яка складає 20638,97 грн. та неспівмірним зі складністю справи, яка є малозначною. З огляду на вищевикладене, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, ціну позову, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість та співмірність витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн., що підтверджується належними доказами (а.с.1 зі звороту, 36-39), а тому, такі витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають до стягнення понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved