Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

17.10.2023 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] \~та [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі мешкають в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та отримувала послуги центрального опалення від позивача. Відповідачі неналежно виконували обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за особовим рахунком № [NUMBER] за період з 01.11.2018 року по 01.09.2023 року утворилась заборгованість за теплову енергію, котра складає 22975,53 грн. У зв`язку з чим просять стягнути з солідарно відповідачів заборгованість за теплову енергію у вказаному розмірі, інфляційні втрати за період 01.01.2018 року до 01.02.2022 року в розмірі 2653,62 грн. та 3% річних в розмірі 1023,57 грн. за період з 01.01.2018 року по 01.02.2022 року, а також судові витрати у розмірі 2147,20 грн. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2023 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено цивільну справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явилася. На електронну адресу суду надіслала заяву, в котрій просила провести розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання двічі поспіль не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені належним чином. Відзиву на позов суду не надали. За таких обставин, суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] ,є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та мають особовий рахунок № [NUMBER] . Між позивачем і відповідачами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з опалення, а відповідачі користувалась даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялась від них. Відповідно до п.5 ч.2ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 35Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 рокурозрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Згідност. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписамист. 509 ЦК Українивстановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачі ними користуються. Згідност. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідност. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідност. 12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до вимог ч.1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи». Як передбаченост. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі. Тобто, докази, які відповідачі повинні подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими. У порушення ст. ст.67,68 ЖК Українивідповідачі не здійснюють оплату за надану їм позивачем теплову енергію та мають заборгованість у розмірі22975,53 грн. яка утворилась за період з 01.11.2018 року по 01.09.2023 року. Отже, з урахуванням наведеного вище, а також приймаючи до уваги, що відповідачі ані відзиву стосовно заявлених позовних вимог, ані доказів стосовно спростування вимог позивача до суду не надали, а тому суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надану йому позивачем теплову енергію в розмірі22975,53 грн. яка утворилась за період з 01.01.2018 року по 01.09.2023 року. Статтею 625 ЦК Українипередбачена цивільна-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100. Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат проведені на заборгованість, яка виникла виключно до 01.02.2022 року. Відповідачам надавались послуги з опалення, але вони не в повному об`ємі вносили плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочили виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № [NUMBER] утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01.11.2018 року до 01.09.2023 року. Отже, у зв`язку з не виконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховано за період з 01.01.2018 року до 01.02.2022 року, інфляційні втрати в сумі 2653,62 грн. та 3% річних у сумі 1023,57 грн., які слід стягнути з відповідачів на користь позивача. Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не здійснювала платежі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2018року\~по01.09.2023року в розмірі 22975грн. 53 коп.; інфляційні втрати в розмірі 2653грн. 62 коп. та 3 % річних у розмірі 1023грн. 57 коп. за період з 01.11.2018 року до 01.02.2022 року; судові витрати по справі у розмірі 2147,20 грн.. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3ст.4 Закону України «Про судовий збір»при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідностатті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2023 року складає 2684,00 грн. Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання позовної заяви становить 2147,20 грн. (2684 х 0,8), який сплачений позивачем. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом третім частини другої статті 141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов Обласного комунальногопідприємства «Донецьктеплокомуненерго» задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідачу у сумі 2147 грн. 20 коп. Відповідно до п.4 ч.3ст.133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу документів у справі на суму 100,00 грн. та витрати пов`язані з отримання відомостей з Державного реєстру речових прав 35,00 грн., тому ці витрати слід стягнути з відповідачів на його користь. На думку суду, відповідно до положень ст. 140 ЦПК України ці витрати пов`язані з з витребуванням доказів та стосуються вчинення дій , необхідних для розгляду справи. Ці витрати доведені позивачем, а тому підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved