Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У грудні 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, у якій позивач просить: визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] автомобіль, номерний знак [NUMBER] , який зареєстровано за новим власником з номерним знаком [NUMBER] ) марки та модель MERSEDES-BENZ S500, 1995 року випуску, чорного кольору, VIN [NUMBER] ; в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача [PERSON] половину вартості автомобіля - марка та модель MERSEDES-BENZ S500, 1995 року випуску, чорного кольору, VIN [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який зареєстровано за новим власником з номерним знаком [NUMBER] , що становить 122037 грн. 50 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2335 грн. 27 коп., сплаченого при зверненні до суду позивачем судового збору; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 2335 грн. 27 коп., сплачені при зверненні до суду позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 11.01.2024 ухваою суду справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 11.03.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача, [PERSON] в якому, посилаючись на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 30.12.2021 по цивільній справі №760/4531/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відповідач просив відмовити у задоволенні позову, вказав, що набув у власність транспортний засіб на підставі Договору від 16.10.2019 за особисті кошти, які були отримані ним до реєстрації шлюбу з позивачем 28.08.2019, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та військового збору, тому вищезазначений таранспортний засіб відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України був особистою приватною власністю та не підлягає поділу з позивачем. 25.03.2024 надійшла відповідь на відзив відповідача. Позивач вказала про те, що надала відповідачу усну згоду на придбання автомобіля за спільні кошти. Позивач не погодилась з твердженням відповідача про те, що доходи відповідача з 2010 по 2018 складали від 461 грн. до 2100 грн. Позивач вказала, що проживала з відповідачем до реєстрації шлюбу, гостями на весілля було подаровано кошти і за узгодженням придбано автомобіль для потреб сім`ї, за спільні кошти проводилась заправка автомобіля паливом та мийка. Відповідач продав автомобіль, вказавши спеціально занижену ціну 10000 грн. Позивач вказала, що при зверненні до суду зазначила вартість автомобіля виходячи з вартості аналогічних автомобілів на ринку. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.08.2019 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис №1864 ( а.с.11). 30.12.2021 відповідно до рішення Козелецького районного суду Чернігівської області по цивільній справі №760/4531/21 шлюб, зареєстрований 28.08.2019 у Солом`янському районному у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у м. Києві за актовим записом №1864 між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с. 23-24). Згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] ( а.с.25). Відповідно до листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві за вих. №31/26-Х-635 від 26.08.2022 на звернення [PERSON] повідомлено про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, належний [PERSON] автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», S 500, 1995 року випуску було перереєстровано на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №8045/2021/2843740 від 07.10.2021 ( а.с. 9). Відповідно до постанови Чернігівського апеляційного суду від 26.05.2022 по справі №734/1718/21 зменшено розмір аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , з 3500 грн. до 2000 грн. ( а.с. 35-38). Згідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого податку за період з 2018 року по третій квартал 2019 року [PERSON] отримав дохід у КНЕУ ім. В. Гетьмана, вид доходу стипендія ( а.с. 76). 07.10.2021 року між [PERSON] , з однієї сторони та [PERSON] , з другої сторони укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8045/2021/2843740, автомобіля марки «MERSEDES-BENZ», чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] ( а.с. 81-82). Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 64 ЦК України, дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір про відчуження одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя може бути укладений без виділу цієї частки. Згідно із ч.1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст. 66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Згідно із ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно із ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Згідно із ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки доданими до справи №753/660/24 доказами підтверджується придбання [PERSON] автомобіля марки «MERSEDES-BENZ», чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] під час перебування в шлюбі з [PERSON] . З заяв по суті справи вбачається, що [PERSON] розпорядився автомобілем, придбаним під час перебування в шлюбі з позивачем без її згоди, доказів придбання майна за особисті кошти відповідач не надав, відповідно до відзиву відповідач визнав, що автомобіль ним було придбано за 100 000 грн. ( а.с. 55), тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок компенсації вартості автомобіля на момент придбання відповідачем в розмірі 50 000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При частковому задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2335 грн. 27 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що відповідають пропорційності розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial