Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] , в якому просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , за адресою реєстрації місця проживання матері: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 26.10.2012 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зараз перебуває в процесі розірвання (11.01.2024 відповідачем подано до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву про розірвання шлюбу, розгляд якої призначено на 20.02.2024). Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації якого зареєстровано за адресою відповідача, проте, відповідно до Акту про постійне місце проживання, син постійно проживає зі нею, за її адресою реєстрації по [ADDRESS] . Останнім часом стосунки між позивачем та відповідачем стрімко погіршились, фактично вони припинили їхні сімейні відносини. Відповідач наразі перебуває у Збройних Силах України. З часу фактичного розірвання сімейних відносин, а саме з грудня 2023 року, вони не можуть віднайти спільної домовленості стосовно їхньої спільної дитини, а саме: графік спілкування батька з сином, місце його постійного проживання. Дана проблема обумовлена тим, що місце проживання їх спільної дитини зареєстровано за місцем проживання відповідача, проте, [PERSON] постійно проживає зі матір`ю за її адресою реєстрації місця проживання по [ADDRESS] . Проживання дитини з позивачем за її адресою реєстрації місця проживання є кращим вибором для сина, оскільки поруч знаходиться ліцей, який відвідує дитина, вона опікується додатковим розвитком сина не залежно від того, де перебуває його батько. Так було і до того, як відповідач відправився до Збройних Сил України. Саме вона зараз несе відповідальність за життя, здоров`я, розвиток та гідну життєдіяльність сина. Позивач вважає, що їхньому синові Глібу краще проживати разом з нею, як і раніше перебувати під її повним піклуванням. Адже, як матір, вона дуже прискіпливо ставиться до кожної дрібниці, яка стосується життя її дитини. Жодних перепон у залишенні проживати дитині з нею немає, вона є відповідальною та турботливою матір`ю, піклується про здоров`я сина, не має шкідливих звичок, не перебуває на обліку у лікарень, не веде аморальний спосіб життя, не лається, у повній мірі займається вихованням дитини. З огляду на викладене вище позивач просить задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою суду\~від 05\~березня 2024\~року прийнято\~до розгляду\~позовну заяву\~та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, зобов`язано виконком Довгинцівської районної в місті Кривому Розі ради, як орган опіки та піклування, надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору з приводу визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У судове засідання учасники судового процесу не з`явився. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача адвокат Ліфшиць З.О. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Представник служби у\~справах дітей\~виконавчого комітету\~Довгинцівської районної\~у місті\~ради Березуцька\~Н.І. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності предстала служби у справах дітей, в інтересах дитини позовні вимоги підтримала. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Оскільки відповідач визнала пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, враховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №562. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Як зазначено позивачем, та не спростовано відповідачем, стосунки між сторонами припинено з грудня 2023 року, наразі сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Судом встановлено, а сторонами визнаний той факт, що після припинення стосунків між ними, за спільною досягнутою згодою, їх спільній малолітній син [PERSON] , [INFO] , залишився проживати з матір`ю [PERSON] за її місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12 витяг, а.с. 14 копія акту). Відповідач [PERSON] проживає окремо за іншою адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-10 копія паспорту). Малолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за місцем проживання батька (а.с. 13 - витяг). Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебував на утриманні матері, яка займається його вихованням та розвитком, що не спростовано відповідачем. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що наявність на даний момент спору про визначення місця проживання дитини обумовлена перебування відповідача у Збройних силах України, оскільки наразі саме вона зараз несе відповідальність за життя, здоров`я, розвиток та гідну життєдіяльність сина (а.с. 15-17, 19, 20 копії довідок, а.с. 18 копія характеристики). Виконавчим комітетом\~Довгинцівської районної\~в місті\~ради надано\~висновок за\~№8/28-144\~від 29.03.2024,\~з якого\~вбачається,\~що виконком вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . З вказаного висновку також вбачається, що батько дитини, [PERSON] , не заперечує щодо проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , про надав письмово написану заяву через додаток «Viber». Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як визначено статтями 141, 153 СК України, яка кореспондує зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з статтею 157 СК України, частинами 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. У розумінні положень частини 2 статті 160, статті 161 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Так, судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . До того ж відповідач фактично визнав позовні вимоги. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved