Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

22.02.2024 заступник керівника Житомирської окружної прокуратури Г.Кравцов звернувся до суду в інтересах держави в особі: Житомирської міської ради до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство "Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» Житомирської обласної ради про стягнення витрат на лікування потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 05.11.2021 у справі № 296/4776/21, який набрав законної сили 07.12.2021, [PERSON] , 12.03.1987 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України за завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] , [INFO] , . Згідно листа КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 31.01.2023 № 01/188, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з 27.03.2021 по 02.04.2021, а саме 6 ліжко днів. Вартість одного ліжко-дня станом на березень 2021 року становить 1149,73 грн та станом на квітень 2021 року - 2 315,58 грн та згідно калькуляції вартості одного ліжко дня на лікування потерпілого закладом охорони здоров`я витрачено 9 230 грн 08 коп. Оскільки саме неправомірними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого він перебував на лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, позивач змушений був звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого в сумі 9 230,08 грн, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Ухвалою суду від 25.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення(а.с 50). Представник Житомирської обласної ради та кож подав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином 06.03.2024, що підтверджується його особистим підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, однак до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав (49). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями (а.с. 47-48). Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі\~№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. 21.04.2021 у кримінальному провадженні №12021060400000482 від 28.03.2021 де обвинуваченим за ч.1 ст.121 КК України є [PERSON] а потерпілим [PERSON] затверджено обвинувальний акт. Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 05.11.2021 у справі № 296/4776/21, який набрав законної сили 07.12.2021, [PERSON] , 12.03.1987 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме за умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння [PERSON] , та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України (а.с. 9-15). Відповідно ДО висновку судово-медичної експертизи № 741 від 20.05.2021, [PERSON] спричинені тілесні ушкодження у вигляді: рани на обличчі, волосистій частині голови, на шиї - відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; проникаюче поранення черевної порожнини з пошкодженням капсули печінки, що ускладнилося гемоперитонеумом - відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя (а.с. 20-22). Згідно листа КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 31.01.2023 № 01/188, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з 27.03.2021 по 02.04.2021, а саме 6 ліжко днів. Вартість одного ліжко-дня станом на березень 2021 року становить 1149,73 грн та станом на квітень 2021 року - 2 315,58 грн та згідно калькуляції вартості одного ліжко дня на лікування потерпілого закладом охорони здоров`я витрачено 9\~230,08 грн. (а.с. 23). 20.01.2023,16.01.2024\~ Житомирська\~окружна прокуратура\~зверталася \~до \~КНП «Обласна\~клінічна лікарня\~ім.\~О.Ф.\~Гербачевського» Житомирської\~обласної ради\~з запитом\~про відшкодування\~ [PERSON] витрат на лікування [PERSON] та чи було звернення до суду з цього приводу, якщо ні то чипланується таке звернення(а.с.24-27) 31.01.2024 КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної повідомило Житомирську окружну прокуратуру, що вартість лікування [PERSON] склала 9\~230,08 грн. та витрати не відшкодовані та у випадку відшкодування підлягають зарахуванню на до обласного бюджету, а не лікарні безпосередньо (а.с.29-32) 17.01.2024 Житомирська окружна прокуратура направила Житомирській обласній раді повідомлення в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру, "що нею встановлено порушення, а саме невжиття заходів реагування щодо відшкодування витрат на лікування [PERSON] в сумі 9\~230,08 грн (а.с.34) 14.02.2024 Житомирська обласна рада повідомила Житомирську окружну прокуратуру, що вона підтримує стягнення з [PERSON] витрат на лікування [PERSON] проте сама з таким позовом не зверталася через відсутність повноважень на таке звернення (а.с35-36) Суд розглянувши спір по суті заявлених вимог прийшов наступного Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року№ 545 (далі - Порядок). Згідно з пунктом 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Пунктом 3 Порядку встановлено, що визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я (пункт 4 Порядку). Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог статей 77-80 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи, виникає спір. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1-2 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 05.11.2021 у справі № 296/4776/21, який набрав законної сили 07.12.2021, [PERSON] , 12.03.1987 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме за умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння [PERSON] , та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України (а.с. 9-15). Згідно листа КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради від 31.01.2023 № 01/188, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради з 27.03.2021 по 02.04.2021, а саме 6 ліжко днів. Вартість одного ліжко-дня станом на березень 2021 року становить 1149,73 грн та станом на квітень 2021 року - 2 315,58 грн та згідно калькуляції вартості одного ліжко дня на лікування потерпілого закладом охорони здоров`я витрачено 9\~230,08 грн. (а.с. 23). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. Виходячи з викладеного суд надав правову оцінку виключно визначальним позиціям у даній справі, а не абсолютно усім доводам. Отже суд ввадає за необхідне позов задовільнити та стягнути з [PERSON] на користь Житомирської обласної ради, 9230,08 грн витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , та зарахувати їх на рахунок загального фонду обласного бюджету Житомирської області р/р: UA028999980313010115000006001, отримувач ГУК у Жит.обл./Житомирська обл./24060300, банк отримувача Казначейство України, код ЄДРПОУ 37976485. Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн

Outcome: approved