Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 26 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів громадського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, Україна, актовий запис №796. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що подружнє життя не склалося, на даний час вони втратили взаємопорозуміння один з одним, стосунки між ними погіршилися, що призводить до сварок, непорозумінь та суперечок. Втратилося почуття любові та взаємної поваги один до одного, з`явилися різні погляди на сімейне життя, а тому виникло бажання припинити шлюбні стосунки, які можуть суперечити їх інтересам як подружжя. Подальше проживання спільним подружнім життям та збереження сім`ї неможливе. Позивач просить суд взяти до уваги, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, строк на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », понесені судові витрати з відповідача не стягувати. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно і належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Комунарського районного суду м.Запоріжжя про виклик до суду. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~одруження серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 26.09.1998\~рокуВідділом реєстрації актів громадського стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, Україна, 26.09.1998року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №796 (а.с.4). Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого 22.03.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в позовній заяві позивач зазначає, що понесені неї судові витрати зі сплати судового збору заявлятися не будуть.

Outcome: approved