Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач заявив позов до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу витрат, пов`язаних із регламентною виплатою, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 8987,95грн. страхового відшкодування, судовий збір в розмірі 858,88грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.. Свої позовні вимоги обгрунтував тим, що 16.10.2020 року в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, з вини відповідача, який керував автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , трапилась дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2020 року. В результаті вищезазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] , та перебував в момент ДТП під його керуванням. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого потерпілому [PERSON] становить 8987грн. 95коп. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Між винуватцем скоєння цієї пригоди [PERSON] та ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.04.2020 Поліс №АР/0173581. Потерпілий, як учасник ДТП та власник транспортного засобу марки «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , з метою отримання відшкодування звернувся із заявою про відшкодування завданої їм шкоди до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», які після зібрання та перевірки матеріалів по справі, здійснили виплату потерпілій особі в розмірі 8987,95 грн.. З моменту виплати страхового відшкодування у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виникло право регресної вимоги. 03.03.2023 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АР/0173581 від 21.04.2020. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача вказану суму, а також витрати на правову допомогу в сумі 3000,00грн. та сплачений судовий збір в сумі 858,88грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за їх відсутності, підтримують заявлені вимоги, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому ч.8 ст. 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Ухвалою суду від 25.09.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.10.2020р. о 18 год. 16 хв., в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Тернівський район, вул. Ухтомського, 17, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом ВАЗ 210930, державний номерний знак [NUMBER] , був неуважний та не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати транспортний засіб, не дотримався безпечної дистанції, а також у разі виникнення перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу. Внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN Crafter, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (копія водійського посвідчення - а.с.19). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, та завдано матеріальних збитків, що підтверджується копією постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.11.2020 року (а.с.15). Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. В результаті вищезазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки VOLKSWAGEN Crafter, державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] (а.с.20), який має право на відшкодування шкоди, і подав заяву до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про страхове відшкодування (а.с.18). ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» після зібрання та перевірки матеріалів по справі (копії акта огляду транспортного засобу, ремонтні калькуляції, розрахунок коефіцієнту фізичного зносу тз - а.с.20-23), здійснили виплату потерпілій особі, що відповідно до розрахунку страхового відшкодування становить 8987 грн. 95 коп. (а.с.24), та підтверджується страховим актом №218/037/004664/20/1 і платіжним дорученням №15308 від 09.11.2020 (а.с.25,26). Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а такожст.38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 ЦК України, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 38 цього ж Закону, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу (а.с.27), однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості зі сторони відповідача проведено не було. 03.03.2023 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] укладено договір цесії №03/03/2023 про відступлення права вимоги. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АР/0173581 від 21.04.2020 (копія договору з додатками - а.с.6-14). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними в частині витраченої суми в розмірі 8987,95грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Щодо витрат на правову допомогу, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності зі ст.141 ЦПК України при задоволенні позову, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 858,88 грн. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність ") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ". Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п.48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У додатковій угоді №4664/20 від 23.06.2023 до Договору про надання правової допомоги №30/01/19 від 30.01.2019, укладеного між ФОП [PERSON] та адвокатом Самойленко П.М. (копія свідоцтва а.с.4), та в акті здачі-приймання робіт вказано які дії по даній справі були проведені адвокатом, а також розрахунок витрат на правову допомогу (а.с.29,30), і платіжною інструкцією №Р24АР24А1367051926D8785 підтверджується сума, сплачена позивачем за надаі послуги адвоката (а.с.31), що узгоджується з вимогами Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу, тому заявлену суму в розмірі 3000,00грн. слід стягнути з відповідача на корить позивача. На підставі наведеного, відповідно ст.993, 1191, 1166 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved