Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач зазначив, що [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 05.07.2007 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На підставі договору про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшився до 49\~000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених Договором в межах кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту, однак в процесі користування кредитним рахунком не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язаннями, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість, яка, з урахуванням внесених коштів на її погашення, станом на 22.05.2023 рік становить 54\~829,49 грн., яка складається з наступного: 48\~133,10 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6\~696,39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нарахована комісія. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2007 року, станом на 22.05.2023 рік, в розмірі 54\~829,49 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.11.2023 року позовну заяву було залишено без руху і надано стороні позивача строк для усунення виявлених недоліків позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території України. Згідно п. 19\~Розділу XIII "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України) особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються\~законами України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"\~та "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції. Відповідно до 12-1\~Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному веб-порталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених\~Законом України "Про доступ до судових рішень", у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків. Судом здійснено виклики, повідомлення відповідача шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, а отже відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлялась про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 05.07.2007 року відповідачкою підписана заява б/н. про відкриття рахунку і надання наступної Банківської послуги: кредитна картка тип «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», базова процентна ставка 5 % в місяць на залишок заборгованості, кредитний ліміт в сумі 2\~500,00 грн. Згідно заяви б/н від 05.07.2007 р., відповідачка підтвердила, що ознайомилась і згодна з умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, що своїм підписом підтверджує факт отримання інформації про умови кредитування в Приват Банку. А також, що в разі порушення строків платежів з будь-якого із грошових зобов`язань передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, банк змушений буде звернутися до суду, а також того, що Банк має право збільшити, зменшити, анулювати кредитний ліміт. Згідно наданої стороною позивача довідки про видані картки, відповідачці були видані наступні картки: 05.07.2007 - картка № [NUMBER] тип «Універсальна» терміном дії 05/15; 26.03.2015 -картка №4149437854222633 тип «Універсальна» терміном дії 01/19; 01.03.2019 - картка №5168755429055052 тип «Універсальна» терміном дії 06/22. Згідно доданої довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на відповідача, 05.07.2007 року відбувся старт карткового рахунку номером [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт в сумі 2\~500,00 грн., який в подальшому збільшувався та зменшувався і станом на 26.12.2022 рік становить 0,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як в становлено в\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. В\~ст. 639 ЦК України\~визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Статтею 640 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За замістом норми\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі\~статтею 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, встановлено, що 05.07.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н. Разом з тим, слід зазначити, що на доведення своїх вимог, сторона позивача посилається та надає до матеріалів справи Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, з яких встановлено, що відповідачем вони не підписані. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з умов та правил надання банківських послуг», «Тарифи», що додані до матеріалів позову, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 05.07.2007 року заяву б/н. Також, у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження № 6-16цс15) зазначено, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, Банку, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. А отже, суд вважає недоведеними посилання позивача на те, що «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» щодо умов кредитування, які у паперовій формі додані до позову у даній справі складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг. Також, суд не вбачає підстав для врахування і відомостей зазначених у доданих позивачем до матеріалів позову: «Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг» датовану 11.06.2021, враховуючи, що, як встановлено вище, між позивачем та відповідачем кредитні зобов`язання виникли на підставі заяви б/н від 05.07.2007, на що зазначає сам позивач у позові, яка не містить, у тому числі, посилань на умови зазначені у вказаній заяві, як і не зазначено в останній, що вона є складовою заяви б/н позичальника від 05.07.2007. Крім того, суд не вбачає підстав і для врахування відомостей зазначених у доданому позивачем до матеріалів позову: «Паспорту споживчого кредиту» датованого 11.06.2021, виходячи з того, що термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у\~Законі України «Про споживче кредитування»\~в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі III «Договір про споживчий кредит» цього Закону. Відповідно до положень\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції чинній на час підписання відповідачем паспорта споживчого кредиту, до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у\~Додатку 1\~до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України\~«Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України\~«Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (ч. 2). Таким чином, наведені положення\~Закону України «Про споживче кредитування», вказують на те, що інформація зазначена у паспорті споживчого кредиту надається до укладання договору про споживчій кредит, і за своєю суттю є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Поряд з цим суд зауважує, що у відповідності до положень ч. 6\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Враховуючи зазначене, інформація викладена в доданому позивачем «Паспорті споживчого кредиту» датованому 11.06.2021 року також не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування запропонованих відповідачу. Вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором між позивачем та відповідачем датою укладання 11.06.2021 року стороною позивача не заявляється у даній справи та не обґрунтовується, а наплигається, що кредитний догорів укладено між сторонами 05.07.2007 року, що також встановлено і судом. Таким чином, із зазначеного вище, вбачається, що єдиними умовами договору кредиту від 05.07.2007 року між позивачем та відповідачем є ті, які визначені в самій заяві б/н від 05.07.2007 року. Відповідно до вимог статей 526, 530, 610, 611, 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. А відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто існує презумпція правомірності наведених правочинів, допоки іншого висновку не дійде суд у самостійному провадженні. Суд виходить з презумпції правомірності та чинності правочину у формі кредитного договору, який підписаний відповідачем, а відтак приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах. З Банківської виписки по особовому рахунку відповідача за період з 05.07.2007 по 25.05.2023, наданої стороною позивача, встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав надавши позивачу кредитні кошти на картковий рахунок. Та, відповідачка, активно користувалась кредитними коштами, зокрема знімала готівкові кошти, здійснювала безготівкові перекази, купівлю товарів, періодично погашала заборгованість за наданим кредитом як у готівковій так і безготівковій формі, разом з тим, вбачається, що відповідачка свідомо приймала збільшення розміру кредитного ліміту здійснюючи фінансові операції з використовування наданим збільшеним кредитним лімітом на власний розсуд. При цьому, з зазначеної Банківської виписки також встановлено, що відповідачка не виконувала належним чином умов кредитного договору та згідно з розрахунком заборгованості, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань, станом на 22.05.2023 рік утворилась заборгованість, яка становить загальну суму в розмірі 54\~829,49 грн., яка складається з наступного: 48\~133,10 грн. заборгованості за тілом кредиту та 6\~696,39 грн. заборгованості за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками, 0,00 грн. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нарахована комісія. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За положенням\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України\~встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобов`язання. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків та погашення виниклої заборгованості за прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідач (позичальник) свої зобов`язання за договором кредиту не виконала належним чином, допустила прострочення платежів, у зв`язку з чим, станом на 22.05.2023 рік наявна заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2007 року. Доказів, що відповідачем погашена заборгованість повністю або частково, на дату розгляду судом справи по суті, матеріали не містять, як і відсутні докази незгоди відповідача з наданими позивачем розрахунками заборгованості, як і не спростовано вимоги позивача. Враховуючи, що відповідачем не спростовано розмір боргу і не доведено його відсутності або його повного чи часткового погашення, підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних нею кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, суд не вбачає, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а отже є таким, що підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2007 року, станом на 22.05.2023 рік в сумі 54\~829,49 грн., яка складається з наступного: 48\~133,10 грн. заборгованості за тілом кредиту та 6\~696,39 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені ним при зверненні до суду, а саме сума судового збору сплаченого позивачем за звернення до суду з даним позовом, яка становить 2 684,00 грн.

Outcome: approved