Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

У вересні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що їй належить квартира [ADDRESS] . Відповідач 1 [PERSON] та відповідач 2 [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище над квартирою позивача. 8 квітня 2023 року позивачем виявлено залиття її квартири водою, на стінах та стелі у кухні, коридорі та у житловій кімнаті. Факт залиття підтверджується складеним ЖЕД «Печерськжитло» актом від 19.04.2023 про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Згідно з актом комісії залиття квартири позивача сталося внаслідок пошкодження на системі холодного водопостачання (лопнула колба фільтру зворотнього осмосу) в квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з чим, [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, завданої в результаті залиття квартири у розмірі 63 700, 85 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2023 року справа розподілена для розгляду судді Батрин О.В. Ухвалою суду від 28.09.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 14 листопада 2023 року (а.с. 31). Повідомленнями суду від 3 жовтня 2023 року учасників справи повідомлено про розгляд справи (а.с. 32-35). 16 жовтня 2023 року від представника відповідача 1 [PERSON] надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження мотивуючи тим, що для повного та всебічного встановлення обставин справи, подання всіх доказів та заперечень, розгляд справи слід проводити за правилами загального позовного провадження, а тому просить призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 36-38). Ухвалою суду від 1 листопада 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення справи до судового розгляду в порядку загального позовного провадження відмовлено (а.с. 39). 10листопада 2023 року від представника відповідача 1 [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник заперечує проти позовних вимог мотивуючи тим, що матеріали справи не мають чітких доказів того, що саме протиправна поведінка відповідачів є причиною залиття квартири [ADDRESS] , а акт про залиття складено з грубим порушенням вимог до нього, адже, як вказує позивач, 08.04.23 року сталося залиття квартири за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження цього 19.04.23 комісією ЖЕД «Печерськжитло» було складено акт про залиття, тобто через 11 днів. Водночас, акт про залиття від 19.04.23 не містить всіх необхідних реквізитів, зокрема, не зазначено: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття, адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири та його орієнтовна вартість), висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. А також, з вказаного акту не вбачається можливим встановлення винної особи. Таким чином, у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність протиправного діяння відповідача в заподіянні залиття квартири позивача та виниклої у зв`язку з цим шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням скаржника та її вини в заподіянні такої шкоди. Тому, з урахуванням викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 139-167). 14 листопада 2023 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого, заперечив проти доводів представника відповідача 1, посилаючись на їх безпідставність. Крім того, вказав, що представником відповідача 1 не спростовано обставину заподіяння шкоди майну позивача. Враховуючи викладене, просив суд задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 54-63). 14 листопада 2023 року від представника відповідача 1 [PERSON] надійшла заява про виклик до судового засідання та допиту свідка, а саме головного інженера виконавця послуг ЖЕД «Печерськжитло» Колесника Я.М. (а.с. 64-65). 14 листопада 2023 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи висновку експерта за результатами будівельно-технічного дослідження від 12.05.2023 року № 23243, адже останній був направлений сторонам у справі, однак не долучений до матеріалів позовної заяви у системі «Електронний суд» через технічну неможливість прикріплювати значні за обсягом файли (а.с. 66-83). 14 листопада 2023 на адресу суду надійшли пояснення письмові пояснення директора третьої особи Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Печерськжитло» Валерія Георгіца, відповідно до яких зазначив, що 8 квітня 2023 року відбулось залиття квартири [ADDRESS] , про що було повідомлено позивачем та залишена заявка про складання акта про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого або холодного водопостачання. А тому, 19 квітня 2023 року з метою перевірки вказаних обставин та встановлення причин залиття було направлено комісію ЖЕД «Печерськжитло», за результатами якої було складено акт від 19 квітня 2023 року про залиття квартири [ADDRESS] , причиною якого є аварія, що трапилась на системі холодного водопостачання (далі - ХВП) є разове залиття, пошкодження на системі холодного водопостачання (лопнула колба фільтру зворотнього осмосу) в квартирі [ADDRESS] . При цьому механічного втручання виявлено не було, колба могла лопнути через тривалий строк використання. Встановити власників квартири [ADDRESS] не було можливим, їх представник відмовилась від підписання акту. З урахування викладеного, просив суд долучити до матеріалів справи та прийняти дані письмові пояснення при розгляді (а.с. 90-93). 5 грудня 2023 року від представника відповідача 1 [PERSON] надійшла заява про виклик до судового засідання та допиту свідка, а саме [PERSON] (а.с. 94-95). 5 грудня 2023 року від представника відповідача 1 [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких повторно наголосила на своїх запереченнях, наведених у відзиві на позовну заяву та зазначила про необхідність допиту свідків для встановлення об`єктивної істини в даній справі, а тому з урахування викладеного просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 96-115). У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позовну заяву, просили задовольнити з підстав, в ній наведених. Представник відповідача 1 [PERSON] в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовної заяви, посилаючись на обставини, викладені нею у відзиві на позовну заяву та заперечення на відповіді на відзив. Допитана в судовому засідання в якості свідка позивач [PERSON] підтвердила обставини наведені в позовній заяві та зазначила, що під час складання акту про залиття доступ до квартири [ADDRESS] надав невідомий її чоловік, в якого знаходились ключі від вказаної квартири. Свідок [PERSON] допитана в судовому засіданні заперечила про відомості внесені до акту про залиття квартири від 19 квітня 2023 року. Зазначила, що про залиття квартири та про складання такого акту їй нічого не відомо, адже перебувала в цей час за межами міста Києва. Ключі від квартири [ADDRESS] є лише у неї, вона їх нікому не передавала. Тому, неможливо встановити причину залиття квартири позивача з вини відповідачів. Відповідач 2 та третя особа до судового засідання не з`явилися, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому суд розглянув справу у їх відсутність. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житла, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право власності (а.с. 21), та в ній проживає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що розташована поверхом вище над квартирою позивача. 8 квітня 2023 року позивачем виявлено залиття її квартири водою, на стінах та стелі у кухні, коридорі та у житловій кімнаті. Факт залиття підтверджується складеним ЖЕД «Печерськжитло» актом від 19.04.2023 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (а.с. 13-15). Згідно з актом ЖЕД «Печерськжитло» про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 19.04.2023 року встановлено, що 08.04.2020 року в квартирі [PERSON] відбулося затоплення. Причиною залиття квартири є аварія, що трапилась на системі ХВП є разове залиття, пошкодження на системі холодного водопостачання (лопнула колба фільтру зворотнього осмосу) в квартирі [ADDRESS] . При цьому механічного втручання виявлено не було, колба могла лопнути через тривалий строк використання. Встановити власників квартири [ADDRESS] не було можливим, їх представник відмовилась від підписання акту (а.с. 13-14). Відповідно до цього акту при візуальному огляді виявлено такі пошкодження: у кухні площею 9,1 м2 було пошкоджено: стеля - шпалери приблизно 2,5 м2; стіна - шпалери приблизно 3,0 м2; у коридорі площею 13,1 м2 було пошкоджено: стеля - шпалери 1,0 м2; стіна - шпалери 3,0 м2; у житловій кімнаті площею 16,1 м2 було пошкоджено: стеля - шпалери 4,0 м2; стіна - шпалери 3,0 м2. (т. 1 а.с. 11-12). Інших даних (акту) щодо встановлення причини залиття квартири позивача та визначення пошкоджень квартири, внаслідок її залиття, суду не надано. При цьому, суд відхиляє доводи представника відповідача 1 про те, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося не внаслідок недбалості мешканців вище розташованої квартири [ADDRESS] при користуванні сантехнічним обладнанням, адже відсутні докази такої недбалості та причино наслідкового зв`язку, оскільки вказаний акт підтверджує факт такого залиття - саме аварія, що трапилась на системі ХВП є разове залиття, пошкодження на системі холодного водопостачання (лопнула колба фільтру зворотнього осмосу) в квартирі [ADDRESS] (а.с. 13-14). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року(справа № 761/6144/15-ц,провадження № 61-18064св18). Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Судом встановлено та вказана обставина не спростована відповідачами, що у зв`язку з пошкодженням на системі холодного водопостачання (лопнула колба фільтру зворотнього осмосу) в квартирі, власниками якої є відповідачі, призвело до залиття квартири позивача, внаслідок чого останній було заподіяно матеріальну шкоду. Визначаючи розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, суд бере до уваги висновок експерта № 23243 за результатами будівельно-технічного дослідження, складеного 12.05.2023 судовим експертом [PERSON] за основу визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири позивача, оскільки при його складанні враховано величину фізичного зносу об`єкта оцінки, експертом було здійснено візуально-інструментальне обстеження, необхідні обміри пошкоджених приміщень для визнання площ (об`ємів) стін, стель, на яких необхідно виконати ремонтні роботи, а також наявності довжини плінтусів, наявності/відсутності меблів тощо, демонтаж/монтаж яких необхідно буде виконати у зв`язку з технологією виконання ремонтних робіт та фото фіксацію об`єкту дослідження. Крім того, висновок експерта будівельно-технічної експертизи № 23243 від 12.05.2023 року, складений судовим експертом Лісниченко С.В., який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної експертиз, висновок підготовлено для подання до суду, підписаний ним особисто. Згідно з висновком експерта № 23243 за результатами будівельно-технічного дослідження, складеного 12.05.2023 судовим експертом [PERSON] вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди) квартири за адресою: [ADDRESS] для усунення пошкоджень внаслідок залиття, яке відбулося 08.04.2023, згідно з даних візуально-інструментального обстеження, станом на час проведення дослідження, становить 52 525,20 грн. (а.с. 68-83). Крім того, позивачем понесені витрати за: складання акту від 19.04.2023 про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) у сумі 430,80 грн. (а.с. 12); за проведення експертизи 10 000 грн. (а.с. 10). Разом з цим, суд відхиляє доводи позивача про відшкодування витрат на медикаменти у сумі 745,05 грн., що підтверджуються випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, адже суду не надано доказів та не доведено причинно-наслідкового зв`язку між обставинами справи та діагнозом позивача. При цьому, суд враховуючи і тривалий період між залиттям та зверненням до лікаря. Таким чином, загальна сума шкоди, заподіяної майну становить 62 955 грн. 20 коп. При цьому, згідно з матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить відповідачам [PERSON] та [PERSON] , що не заперечувалось представником відповідача 1. Частиною 3 ст. 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує, вона не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини 4-5 статті 319 ЦК України власність зобов`язує, а власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 322 ЦК встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки майно, яке перебуває на праві спільної часткової власності, належить усім співвласникам, цілком очевидно, що останні зобов`язані нести витрати щодо управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів та інших обов`язкових платежів та нести відповідальність за зобов`язаннями, пов`язаними зі спільним майном, у межах своєї частки у праві спільної часткової власності (ст. 360 ЦК України). Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, власник квартири зобов`язаний: проводити за власні кошти ремонт квартири; забезпечувати збереження технічного обладнання; не допускати дій, що викликають псування приладів та обладнання будинку. Відповідно ст.1192 ЦК України, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. При цьому, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, за змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Частиною1, 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі 52 525 грн. 20 коп. лише з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , 10 000 грн. сплачених коштів за проведення експертизи та 430 грн. за складання акту про залиття, що в сумі становить 62 955 грн. 20 коп. та з розподілом на відповідачів по 31 477 грн. 60 коп. з кожного, оскільки на час залиття квартири позивача, вони були власниками квартири, з якої таке залиття відбулось та вказане не спростовано доказами у справі. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 10 000грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди крім інших вимог, передбачених ст. 137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З урахуванням викладеного та матеріалів справи, судом встановлено, що залиття сталось внаслідок вини відповідачів, а отже крім майнової шкоди позивачу нанесено і моральну шкоду. Суд погоджується з доводами позивача, що залиття квартири, його фіксація, необхідність проведення ремонту нанесли моральної шкоди останній. Тому з урахуванням нанесеної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів 5 000 грн. ( по 2 500 грн. з кожного відповідача) у відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, при поданні позову позивачем сплачено судовий збір за його подання у розмірі 858 грн. 88 коп. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, а також часткового задоволення позовних вимог, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] по 395 грн. 94 коп. судового збору (67 955, 20 грн. сума задоволених вимог, що становить 92,20% від заявлених позовних вимог, а тому стягненню підлягає аналогічно пропорційна стягнення судового збору в розмірі 791,89 грн., тобто 92,20% від загальної суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного та

Outcome: partial