Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

У травні 2023 року керівник Солом'янської окружної прокуратури м. Києва в інтересах Київської міської радизвернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив усунути перешкоди територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у розпорядженні земельною ділянкою площею 0,2915 га (кадастровий номер 8000000000:72:260:0020) по [ADDRESS] шляхом: - скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 11.08.2021, індексний номер 59776007 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за [PERSON] на житловий будинок загальною площею 25,4 кв.м по [ADDRESS] ; - визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового будинку загальною площею 25,4 кв.м. по [ADDRESS] від 28.12.2021, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 5571; - скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.12.2021, індексний номер 62641950 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за [PERSON] на нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м по [ADDRESS] ; - визнання недійсним правочину щодо передачі [PERSON] у статутний капітал Товариству з обмежено відповідальністю «МЕД КАЗКА» нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м по [ADDRESS] , оформленого Актом приймання - передачі нерухомого майна від 28.12.2021, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №№ 5576, 5577; - скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.12.2021, індексний номер 62704832 та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА» на нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м по [ADDRESS] , припинивши вказане право Товариству з обмеженою відповідальністю «МЕД КАЗКА». В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 11.08.2021 приватним нотаріусом КМНО Пономарьовою Д.В. прийнято рішення № 59776007 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок загальною площею 25,4 кв.м по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2430765480000, номер запису 43431662). Реєстрацію проведено на підставі довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 398, технічного паспорту від 09.08.2021, довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 503, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА», довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.07.2021. 29.11.2021 приватним нотаріусом КМНО Косенко І.В прийнято рішення про державну реєстрацію права власності № 61922207, яким «житловий будинок» змінено на «нежитлову будівлю» на підставі висновку ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ» №2411/21-32 від 24.11.2021, технічного паспорту від 24.11.2021 виданого ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ». 28.12.2021 приватним нотаріусом КМНО Кондра Л.В. прийнято рішення № 62641950 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м. за [PERSON] та додано ціну нерухомого майна «300000,00» (номер запису 45980567). Реєстрацію проведено на підставі договору купівлі-продажу №5571, укладеного 28.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] . 30.12.2021 приватним нотаріусом КМНО Кондра Л.В. прийнято рішення № 62704832 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «МЕД КАЗКА» на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м. по [ADDRESS] (номер запису 46036024). Реєстрацію проведено на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2021 № 5576, 5577 від [PERSON] до статутного капіталу ТОВ «МЕД КАЗКА». Згідно з матеріалами реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна №2430765480000, первина державна реєстрація права власності проведена державним реєстратором на підставі довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 398, технічного паспорту від 09.08.2021, довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 503, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА», довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.07.2021, які були долучені до вказаної реєстраційної справи. Водночас, будь-які відомості, а саме: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, інформації, що вказаний житловий будинок збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав в матеріалах вищевказаної реєстраційної справи відсутні. Разом з тим, згідно інформації Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.02.2023, документи, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва по [ADDRESS] не видавалися та не реєструвалися. Згідно з листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 14.02.2023 та даних Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності, містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва по [ADDRESS] не надавалися. Згідно з інформацією Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 14.02.2023, в реєстрі адрес у місті Києві, який ведеться згідно з Положенням про реєстр адрес у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві» відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] . Згідно з інформацією Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.02.2023, з 2004 року звернення від фізичних чи юридичних осіб щодо присвоєння реквізитів адрес об`єкту нерухомості по [ADDRESS] до Солом`янської районної в м. Києві адміністрації не надходили, відповідне розпорядження адміністрацією не видавалось. Таким чином, за обставин ненадання [PERSON] документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості, інформації, що вказаний об`єкт збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав, реєстрацію права власності житлового будинку по [ADDRESS] на підставі лише технічного паспорту та довідки про показники об`єкта здійснено у порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та за відсутності обов`язкових документів, визначених п. 41 Порядку № 1127. Відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою підтверджується також листом КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 28.02.2023, наданого на запит Солом`янської окружної прокуратури м. Києва. Зазначає, що на момент набуття права власності на спірне нерухоме майно [PERSON] , [INFO] , було лише 17 років, то наявні сумніви щодо правових підстав та дотримання порядку набуття відповідного права. При цьому, земельна ділянка в установленому законом порядку ТОВ «МЕД КАЗКА» або іншим фізичним чи юридичним особам у власність чи користування, в тому числі для будівництва, не передавалась, правовстановлюючі документи на земельну ділянку не отримувались та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно речові права на земельну ділянку по [ADDRESS] , за будь-якими фізичними чи юридичними особами не зареєстровані. ТОВ «МЕД КАЗКА», зареєструвавши право власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м. по [ADDRESS] , замовило 14.02.2022 у ТОВ «РЕНЕСАНС-ГРУП» виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель на земельну ділянку під вказаним об`єктом нерухомості, надавши на підтвердження свого права власності на вказаний об`єкт витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.12.2021 за № 293477377. Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадарстру у м. Києві та Київській області від 16.03.2023, на підставі заяви ТОВ «МЕД КАЗКА» від 17.02.2022 та технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, 18.02.2022 державним кадастровим реєстратором відділу в Якимівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:72:260:0020, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею - 0, 2915 га; вид використання - для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку; цільове призначення - 03.10 для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку. Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.02.2023, проведеного в рамках кримінального провадження № 42022102090000300 від 28.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, земельна ділянка (кадастровий номер 8000000000:72:260:0020) по [ADDRESS] вільна від капітальної забудови, об`єктів незавершеного будівництва, споруд тощо. Відтак позивач вважає, що державна реєстрація права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна здійснена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню, а правочини визнанню недійсними у судовому порядку. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 19 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року долучено відзив представника відповідача ТОВ «МЕД КАЗКА» - адвоката Муньки О.М. У відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування зазначає, що відповідно до інформаційної довідки щодо технічного стану об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 року № 398, виданої ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА», житловий будинок є будівлею, побудованою до 05.08.1992. Для державної реєстрації права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомості державному реєстратору було надано документи, які необхідні для здійснення відповідної реєстраційної дії, а тому у реєстратора були відсутні підстави для відмови в здійсненні реєстраційних дій. Крім того, для здійснення державної реєстрації права власності за [PERSON] та ТОВ «МЕД КАЗКА» приватним нотаріусам надано копії документів про правочини, на підставі яких проведено державну реєстрацію, а також копії інших документів, необхідних для здійснення реєстраційних дій. При здійсненні державної реєстрації права власності спірний об`єкт державні реєстратори діяли у відповідності до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом ст.17 Закону (в редакції, що регулює правовідносини у справах щодо будівництва, завершеного до 05 серпня 1992 року) не передбачено надання документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Крім того, ст.19 Закону визначено перелік документів для державної реєстрації прав на нерухоме майно, яким не передбачено надання документів, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомості адреси. Враховуючи, що [PERSON] , а в подальшому [PERSON] та ТОВ «МЕД КАЗКА» надали нотаріусам визначені Законом документи для державної реєстрації прав, відсутні підстави для висновку про незаконності дій державних реєстраторів. Також вважає, що до спірних правовідносин має застосовуватися Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 01 липня 2004 року №1952-IV, оскільки саме на підставі Закону в даній редакції була здійснена державна реєстрація права власності [PERSON] на будинок, збудований до 05.08.1992. Звернув увагу суду на те, що чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані до 05.08.1992. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Таким чином, для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, побудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що свідчить про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Також представник відповідача зазначає про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у спірних правовідносинах. 14.06.2023 до суду надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог, у яких [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за її відсутності. 15.06.2023 до суду надійшли письмові пояснення у справі, у яких [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу за її відсутності. 22.06.2023 до суду надійшли письмові пояснення представник Київської міської ради, у яких просив позов задовольнити та здійснювати розгляд справи без участі представника. В обґрунтування зазначає, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , в установленому порядку відповідачу або іншим особам у власність чи користування не передавалась, правовстановлюючі документи на земельну ділянку не отримувались та в Державному реєстрі не зареєстровані. Відтак державна реєстрація нерухомого майна на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі. 03.07.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, у яких керівник Солом`янської окружної прокуратури міста Києва зазначає, ст.5 ЦК України визначено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність. Відтак до спірних правовідносин слід застосовувати норми законодавства, які діяли на час проведення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав. Проаналізувавши норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункти 40, 42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1127, якими обґрунтовується позов, зазначив, що відомості, визначені даними нормативними актами, для проведення державної реєстрації, в матеріалах реєстраційної справи відсутні. З урахуванням цього вважає, що реєстрація права власності за [PERSON] лише на підставі технічного паспорту та довідки про показники об`єкта здійснено у порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 41 Порядку № 1127. Крім того, звернув увагу суду на ту обставину, що відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 28 квітня 2021 року в частині виключення пунктів 41-43, вона набрала чинності через шість місяців з дня опублікування. Таким чином, на час проведення реєстраційної дії 11.08.2021 року пункт 42 Порядку № 1127 був чинний і передбачав, що для державної реєстрації права власності на житловий будинок, будівництво якого закінчено до 05 серпня 1992 року, надається технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Додатково акцентував на необхідності захисту прав територіальної громади столиці та інтересів держави у спірних правовідносинах, наявності бездіяльності Київської міської ради та дотримання порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру». 04.09.2023 до суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Муньки О.М. про виклик для допиту в якості свідків. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року розпочато підготовче судове засідання. Задоволено клопотання представника відповідача та залучено третю особу - приватного нотаріуса КМНО Пономарьову Д.В. У підготовчому судовому засіданні 27.11.2023 представник відповідача - адвокат Мунька О.М. подав клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою Солом`янського суду міста Києва від 27 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «МЕД КАЗКА» - адвоката Муньки О.М. про зупинення провадження у справі. Закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду. 29.11.2023 до суду надійшли пояснення на позовну заяву представника Київської міської ради, у яких зазначає, що у Департаменті містобудування та архітектури виконавчого органу КМР (КМДА) відсутні відомості та документи щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомості по [ADDRESS] . Відсутність правовстановлюючих документів на землю, відсутність документів на прийняття в установленому порядку об`єкту будівництва до експлуатації, свідчить про недобросовісність набуття права власності на майно. У судовому засіданні прокурор підтримав позовну заяву та просив задовольнити з підстав, викладених у ній. Зауважив, що державна реєстрація права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна здійснена з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню, а правочини визнанню недійсними. Представник Київської міської ради просив задовольнити позов та зазначив, що відсутність правовстановлюючих документів на землю, відсутність документів на прийняття в установленому порядку об`єкту будівництва до експлуатації, свідчить про недобросовісність набуття права власності на майно. Представник відповідача ТОВ «МЕД КАЗКА» просив відмовити у задоволенні позову. Зауважив, що [PERSON] , а в подальшому [PERSON] та ТОВ «МЕД КАЗКА» надали нотаріусам визначені Законом документи для державної реєстрації прав, відсутні підстави для висновку про незаконності дій державних реєстраторів. Для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, побудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що свідчить про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Інші учасники у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Належним доказом направлення сторонам копій заяв (відзиву) та доданих до неї документів є оригінали фіскального чеку (квитанції) та опису вкладення, в якому зазначені: повне найменування адресата, його поштова адреса та поіменний перелік документів, що надсилається на його адресу. При цьому ЦПК України не містить такого поняття як письмові пояснення сторони по справі, адже позивач викладає свою позицію в позовній заяві та відповіді на відзив, а відповідач у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Письмові пояснення надаються третіми особами у справі. Таким чином, оскільки відповідачами [PERSON] та [PERSON] не було подано відзив на позовну заяву, а надані письмові пояснення, подання яких відповідачами ЦПК України не передбачає, відтак суд вбачає підстави для залишення без розгляду наданих відповідачами письмових пояснень. Так, ст.328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Частиною 2 ст.331 ЦК України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що 11.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. прийнято рішення № 59776007 про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок загальною площею 25,4 кв.м по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2430765480000, номер запису 43431662). Реєстрацію проведено на підставі довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 398, технічного паспорту від 09.08.2021, довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 503, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА», довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.07.2021. 29.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко І.В прийнято рішення про державну реєстрацію права власності № 61922207, яким «житловий будинок» змінено на «нежитлову будівлю» на підставі висновку ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ» №2411/21-32 від 24.11.2021, технічного паспорту від 24.11.2021 виданого ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ». 28.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В. прийнято рішення № 62641950 про державну реєстрацію права власності на нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м. за [PERSON] та додано ціну нерухомого майна «300000,00» (номер запису 45980567). Реєстрацію проведено на підставі договору купівлі-продажу №5571 укладеного 28.12.2021 між [PERSON] та [PERSON] . 30.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондра Л.В. прийнято рішення № 62704832 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «МЕД КАЗКА» на об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю загальною площею 25,4 кв.м. по [ADDRESS] (номер запису 46036024). Реєстрацію проведено на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2021 № 5576, 5577 від [PERSON] до статутного капіталу ТОВ «МЕД КАЗКА». Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Порядок державної реєстрації прав та перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, зазначено в ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року. Відповідно до п.40 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст.27 Закону та цим Порядком. Пунктом 41 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається вичерпний перелік документів, в тому числі: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2)технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалась в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на ндивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки. Пунктом 42 Порядку (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1)технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2)документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на житловий будинок збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. Первина державна реєстрація права власності проведена державним реєстратором на підставі довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 398, технічного паспорту від 09.08.2021, довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 09.08.2021 № 503, виданих ТОВ «АО «ГРОШ ЦЕНА», довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.07.2021, а визначені пунктами 41 та 42 Порядку № 1127 документи, необхідні для державної реєстрації права власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна, відсутні, і при проведенні державної реєстрації не подавалися. Згідно з інформацією Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 17.02.2023, документи, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва по [ADDRESS] не видавалися та не реєструвалися. Згідно з листом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 14.02.2023 та даних Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності, містобудівні умови та обмеження для проєктування об`єкта будівництва по [ADDRESS] не надавалися. Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 14.02.2023, в реєстрі адрес у місті Києві, який ведеться згідно з Положенням про реєстр адрес у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 337/9394 «Про деякі питання ведення реєстрів адрес, вулиць та інших поіменованих об`єктів у місті Києві» відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна по [ADDRESS] . Згідно з інформацією Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 16.02.2023, з 2004 року звернення від фізичних чи юридичних осіб щодо присвоєння реквізитів адрес об`єкту нерухомості по [ADDRESS] до Солом`янської районної в м. Києві адміністрації не надходили, відповідне розпорядження адміністрацією не видавалось. Відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно підтверджується листом КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 28.02.2023. Відповідно до ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до п.д ч.1 ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Такі ж гарантії закріплені в п.г ч.1 ст.95 ЗК України для землекористувачів. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, речові права на земельну ділянку площею 0,2915 га по [ADDRESS] за будь-якими фізичними чи юридичними особами не зареєстровані, тобто у власність чи користування земельна ділянка не передавалася. Разом з тим, Київська міська рада, як власник земельної ділянки по [ADDRESS] , в установленому порядку фізичним чи юридичним особам у власність чи користування, в тому числі для будівництва, земельну ділянку не передавала, правовстановлюючі документи на неї не отримувались. Відтак державна реєстрація нерухомого майна на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі. Вказана правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18. Таким чином, державна реєстрація права власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 25,4 кв.м по [ADDRESS] на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В. № 59776007 від 11.08.2021 проведена з порушенням вимог закону, а тому вказане рішення державного реєстратора підлягає скасуванню. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст.203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За правилами ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.11 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. З урахуванням наведеного вище, набуття [PERSON] права власності на житловий будинок з порушенням вимог закону, висновку суду про скасування державної реєстрації речового права, суд вважає укладений між відповідачами [PERSON] та [PERSON] договір купівлі - продажу таким, що суперечить вимогам закону, а тому підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про господарські товариства», вкладами учасників та засновників товариства можуть бути будинки, споруди, обладнання та інші матеріальні цінності, цінні папери, земельні ділянки, відповідно до Земельного кодексу України, права користування водою та іншими природними ресурсами, будинками, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, зокрема в іноземній валюті. За змістом ч.2 ст.115 ЦК України вкладами учасника можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові та інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Разом з тим, ч.3 ст.216 ЦК України передбачено, що правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Такі особливості встановлено, зокрема, ч.ч.1,2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за змістом яких записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону. Отже, скасування державної реєстрації права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, а отже реальне поновлення права власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради та відновлення становища, яке існувало до порушення, можливо лише шляхом скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності як таких, що суперечать вимогам чинного законодавства та порушують право власності територіальної громади міста Києва на використання земельної ділянки. Суд при цьому враховує, що відповідно до ч. 1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідач [PERSON] набула право власності на спірне майно на підставі угоди, про недійсність якої суд прийшов до висновку. З точи зору закону, захист цивільних прав - це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав громадян і організацій. Способи захисту порушеного права врегульовано ч.2 ст.16 ЦК України, одним з яких є відновлення становища, яке існувало до порушення. Такий спосіб захисту застосовується в тих випадках, коли порушене право в результаті правопорушення не припиняє свого існування і може бути реально відновлене шляхом усунення наслідків правопорушення. З урахуванням цього суд вважає, що належним способом захисту є застосування наслідків недійсного правочину шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «МЕД КАЗКА» на підставі ст.26 Закону України ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі ст.9 ЗК України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: 1) розпорядження землями територіальної громади міста; 2) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; 3) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Земельна ділянка по [ADDRESS] у власність чи користування не передавалася і такі рішення Київською міською радою не приймалися. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові у справі № 916/1608/19 від 19 травня 2020 року, знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Способи захисту прав на землю передбачені ст.152 ЗК України, згідно з якою власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Враховуючи викладене, права Київської міської ради на розпорядження землями територіальної громади міста, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача і в цій частині. Необхідно також звернути увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 219/1704/17, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, порядок державної реєстрації права власності на момент виникнення спірних правовідносин був врегульований Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553). В пункті 41 Порядку приведено перелік документів, необхідних для проведення державної реєстрації, в тому числі документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Пунктом 42 Порядку аналогічним чином врегульовано питання та необхідний обсяг документів, необхідних для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року. Представник відповідача ТОВ «МЕД КАЗКА», обґрунтовуючи законність проведеної державної реєстрації права власності за відповідачем [PERSON] , обґрунтовував свою позицію часом будівництва до 05 серпня 1992 року, характеристикою об`єкта, та, виходячи з цього, відсутності необхідності подачі такого пакету документів при проведенні державної реєстрації, як приведено в п.п.41 та 42 Порядку. У той же час, будь-яких доказів цим твердженням не надано. Крім того, суд враховує, що у порушення вимог п.42 Порядку № 1127 необхідні документи для державної реєстрації [PERSON] подані не були. Посилання на виключення п.42 Порядку № 1127 постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 28 квітня 2021 року також не може бути прийнято до уваги, оскільки дана норма була чинною та підлягала застосуванню на момент державної реєстрації права власності відповідачки [PERSON] . Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved