Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

20.11.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно до складу якого ввійшла земельна ділянка, площею 1,3463 га, кадастровий номер 742285000:05:000:0757 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Нехаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області та земельна ділянка площею 1,3464 га, кадастровий номер 7422285000:05:000:0756, яка розташована на території Нехаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину за заповітом після батька прийняв позивач, отже його частка у вищезазначеному спадковому майні склала 5/6 частки і ним було отримано свідоцтво про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки. Іншу частину спадкового майна (по 1/6 частці вказаних земельних ділянок) успадкувала мати позивача, [PERSON] , як непрацездатна вдова спадкодавця. Також матері на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку належала земельна ділянка площею 1,3491 га, яка розташована на території Нехаївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, кадастровий номер 7422285000:05:000:0771, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проте, [INFO] мати позивача померла. Спадкоємцями вказаного майна в рівних частках стали сторони по справі. Отже, частка позивача у спадковому майні склала 11/12 часток у праві власності на земельні ділянки, що належали батьку позивача та 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку, що належала матері на праві власності. Власником інших часток цих земельних ділянок є відповідач. Проте, на неодноразові пропозиції позивача щодо спільного користування спадковим майном чи їх поділ у добровільному порядку відповідач відмовляється, чим чинить перешкоди позивачу виділити свою частку в натурі та безперешкодно володіти, користуватись та розпоряджатись нею. 22.12.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву і просить відмовити у задоволенні позову, оскільки він жодних перешкод позивачу у користуванні спадковим майном не чинить. Вважає, що підстави, які покладені позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог не є поважними, жодна підстава належним чином документально не підтверджена, викладена загальними фразами. У судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Просить відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиву на позов. У судове засідання представник третьої особи ТОВ «Бахмач Агро» не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали\~справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 18). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 19). Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 25.04.2023 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] на 5/6 часток є його син [PERSON] . Спадщина на яку в зазначеній частці видано це свідоцтво складається з земельних ділянок площею 1,3463 гектарів, кадастровий номер 742228500:05:000: 0757, площею 1,3464 гектарів кадастровий номер 7422285000:05:000:0756. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2023 року спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є її сини [PERSON] на 1/2 частку та [PERSON] на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається з 1/6 частки в праві власності на земельну ділянку площею 1,3463 гектарів, кадастровий номер 742228500:05:000:0757, що належала [PERSON] , чоловіку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку ще не видано. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2023 року спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є її син [PERSON] на 1/2 частку та син [PERSON] на частку. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 1,3491 гектарів, кадастровий номер 7422285000:05:000:0771. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку ще не видано. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.04.2023 року спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] є її син [PERSON] на 1/2 частку та син [PERSON] на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається з 1/6 частки в праві власності на земельну ділянку площею 1,3464 гектарів, кадастровий номер 7422285000:05:000:0756. Свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку видано [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на 1/12 частку ще не видано. Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Сторони не дійшли згоди щодо укладення договору про поділ у натурі належного їм на праві спільної часткової власності майна. Частинами 1 та 3 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст.\~12\~ЦПК України). Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні спору. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном, визначено у статті 317 Цивільного кодексу України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановленому законом. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~88\~ Земельного\~кодексу \~України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно з частинами першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК). Відповідна експертиза на предмет можливих варіантів розподілу земельних ділянок не проводилась. Позивач, ні під час подання позовної заяви, ні у подальшому не заявляв клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами обґрунтованість своїх вимог. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed