Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

У листопаді 2024 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , алміменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчатись, у розмірі не менше 25 % щомісячного від усіх видів заробітку , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.01.2024 року дану справу передано на розгляд судді Гуденко О.А. Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.01.2024 року відкрито провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву. 13 березня 2024 року до суду надійшла заява від [PERSON] в якій він зазначив , що з його боку сплата аліментів відбувалася та відбувається у повному обсязі. До 26.12.2023 року кошти відраховувалися з його пенсійного забезпечення, після 26.12.2023 року кошти щомісячно направлялися Укрпоштою з доставленням до адреси місця мешкання дитини. Також в заяві просить суд з урахуванням сплати аліментів за січень, лютий та березень 2024 року розпочати стягнення аліментів з квітня 2024 року. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2005 року, який розірвано 27.02.2013 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , про що зроблено реєстровий запис Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за №66 від 06.01.2006 року. На даний час [PERSON] , [INFO] , навчається у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідно до довідки від 18.12.2023 року №2/1-10-159 видана [PERSON] вбачається , що він є студентом Чорноморського національного університету імені Петра Могили і зараз навчається на 1 курсі денного відділення за держзамовленням. Наказ про зарахування на 1 курс №403-С від 09.08.2023 року. Відтак, позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дитини у зв`язку із її навчанням. Відповідач отримує пенсійне забезпечення у розмірі 9800 грн на місяць, про що надав суду відповідні докази. Також відповідачем надано до матеріалів справи копії квитанцій про добровільну сплату ним за допомогою поштового переказу на утримання сина [PERSON] 2400 грн щомісячно за період січня-березня 2024 року включно . Обов`язок батьків утримувати повнолітні дочку, сина та його виконання закріплено у Главі 16 Сімейного кодексу України. Статтею 201\~Сімейного кодексу\~України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовується норми статтей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 Сімейного кодексу України). Розмір аліментів на повнолітню дочку, сина визначається за правилами, визначеними у статті 200 ЦПК України. Так відповідно до частини першої зазначеної статті суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку проте, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітній доньки чи сина, тобто брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина (стаття 198 Сімейного кодексу України). Статтею 182Сімейного\~КодексуУкраїни передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно змісту та аналізу наведених вище правових норм, суд зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182Сімейного\~КодексуУкраїни передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного СудуУкраїни\~№3від\~15.05.2006року\~«Прозастосування судамиокремих\~нормСімейного кодексуУкраїни\~прирозгляді справщодо\~батьківства,материнства\~тастягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст.181СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81ЦПК\~України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відтак, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби [PERSON] , а також рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду доказів ( і про таке ним не зазначено) неможливості сплачувати аліменти ан утримання сина , суд доходить до висновку , що позов підлягає задоволенню у розмірі стягнення 1/4 частини усіх видів його доходу/заробітку щомісячно і до закінчення [PERSON] навчання , але не більше о досягнення двадцятитрьохрічного віку. Також, з врахуванням сплати відповідачем в добровільному позасудовому порядку 1/4 частини свого доходу (пенсійнго забезпечення) на утримання сина [PERSON] за січень, лютий та березень 2024 року, аліменти підлягають стягненню з квітня 2024 року. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, відповідно до приписів частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави суму судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн. На підставі положень ст. ст.181,182,191,199,200 СК України, ст.ст.258-259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved