Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після померлої [INFO] бабусі - [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить кімната у житловому блоці секції гуртожитку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 379450251101 , що розташована за адресою в [ADDRESS] . [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] (відповідачем), яким належало в рівних частинах спільна часткова власність у 2-х кімнатах №373, загальною площею 47, 24 кв.м. у житловому блоці секції гуртожитку. Покійна на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповіла позивачу [PERSON] усе її майно, як нерухоме так і рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі всього того, що належало її на день смерті і на що вона за законом матиме права. Однак, про існування вказаного заповіту позивачу не було відомо. Про його існування позивач дізнався від батька у жовтні 2023 року. При зверненні до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Одеського міського нотаріального округу Вахненко Ю. з проханням відкрити спадкову справу та видати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, йому було видано лист-роз`яснення від 11.10.2023 року № 2770с/02-14, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та було рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В 6-ти місячний термін з дня смерті бабусі позивач не звернувся до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування посвідченого на нього заповіту. Таким чином, позивач вимушений вирішувати дане правове питання у судовому порядку, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом. Ухвалою суду від 11.12.2023 року відкрито провадження по справі в порядку\~спрощеного позовного\~провадження та її розгляд призначено на 15.01.2024 року. 09.01.2024 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.25-27). 11.01.2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач просив розглядати справи за його відсутністю у зв`язку із перебуванням за межами Одеської області, позов визнав повністю та не заперечує щодо його задоволення (а.с.29-32). Ухвалою суду від 15.01.2024 року визнано явку позивача [PERSON] у судове засідання - обов`язковою. Ухвалою суду від 30.01.2024 року витребувано у державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Вахненко Юлії Олександрівни належним чином завірену копію спадкової справи №569с/2023, відкритої після\~смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також вказати, чи складала [PERSON] ,\~ [INFO] , яка померла - [INFO] , заповіт . \~ \~ \~ \~20.02.2024 року на виконання ухвали суду від 30.01.2024 року надійшла копія спадкової справи№569с/2023, відкритої після\~смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.43-56). У судове засідання 18.03.2024 року сторони з`явились, надали заяви про розгляд справи без фіксування технічними засобами , позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач вимоги визнав в повному обсязі. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими. Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 18.03.2024 року. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наданих суду\~матеріалів\~судом\~встановлено,\~що згідно розпорядження органу приватизації №215553 від 13.01.2010 року у власність [PERSON] та [PERSON] перейшла в рівних частках кімната [ADDRESS] у житловому блоці секції гуртожитку (а.с.9-11). [PERSON] , [INFO] , склала заповіт 29.10.2018 року, яким все майно, як нерухоме та і не рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі всього того, що буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] , [INFO] . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №1762 (а.с.8). [INFO] [PERSON] померла , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2018 року (а.с.11). 05.10.2023 року [PERSON] звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою №2201 про прийняття спадщини після смерті бабусі - [PERSON] , однак спадкоємцем було пропущено строк для прийняття спадщини і тому було запропоновано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.7). Відповідно до матеріалів спадкової справи №569с/2023 , заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини відповідно до складеного заповіту [PERSON] від 29.10.2018 року , зареєстрованого в реєстрі №1762 (а.с.43-56). Встановлено, що крім позивача особи з заявами про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не звертались . Ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до положень\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України. При цьому приписи ч. 3 ст.\~1272\~ЦК\~України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані\~з\~об`єктивними,\~непереборними,\~істотними\~труднощами\~для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.06.2018 по справі № 592/9058/17-ц. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом. Відповідно до частин 1, 2 статті 12\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК\~України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачці не було видано свідоцтво про право на спадщину . Судом встановлено,\~що позивач є спадкоємцем згідно матеріалів спадкової справи №531с/2023 р. щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , яка досліджена судом. Онук померлої [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини відповідно до складеного заповіту [PERSON] від 29.10.2018 року, зареєстрованого в реєстрі №1762. Відповідач [PERSON] , батько позивача та син померлої , подав до суду заяву про визнання позову [PERSON] в повному обсязі. Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив передбачений строк у 6 місяців, що на думку суду з урахуванням вищенаведених обставин не є суттєвим для відмови у позові, з урахуванням підстав зазначених у позові. При наведених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з тих підстав, що позивач довів поважність причини пропуску встановленого в законі строку для подання заяви про прийняття спадщини . Право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст.1272 ч.3 ЦК України. З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає [PERSON] додатковий строк у два місяці.

Outcome: approved