Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Адвокат Ігнатов Є.Є. в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до суду із заявою, де заінтересованою особою є Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території. У поданій заяві заявники просять встановити факт народження дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Севастополь, Україна від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В обґрунтування своєї заяви посилаються на те, що 14 вересня 2007 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 627. [INFO] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] у пологовому будинку м. Севастополь, у [PERSON] народилася дитина - донька [PERSON] . При народженні дитини [PERSON] пологовим будинком [ADDRESS] було видано виписку № 10/0601. У зв`язку з тим, що медичні документи про народження, отримані на окупованій території є недійсними, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України - відсутня, заявники позбавлені можливості отримати свідоцтво про народження на території України в позасудовому поряду. У зв`язку з цим, на даний час, заявники не мають можливості навіть вивезти дитину на не окуповану територію України, де оформити закордонний паспорт, щоб мати можливість реалізувати законні права дитини. Згідно із ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14 вересня 2007 року [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 627, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . [INFO] , перебуваючи у шлюбі з [PERSON] у пологовому будинку м. Севастополь, у [PERSON] народилася дитина - донька [PERSON] . При народженні дитини [PERSON] пологовим будинком [ADDRESS] було видано виписку № 10/0601. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. У статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України). Відповідно до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. При цьому, суд враховує принцип 3 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, згідно якого дитині повинно належати з її народження право на ім`я та громадянство та статтю 7 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральної Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, відповідно до якої дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, встановленої законодавством України форми, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог щодо встановлення факту народження [PERSON] , яка народилась [INFO] . Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved