Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

09.01.2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якій позивач просить суд стягнути з останнього на користь позивача витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6991,15 грн., судовий збір у розмірі 2684 грн., а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 січня 2023 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Поліс № АР/6663550 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] (далі - забезпечений транспортний засіб). 12 липня 2023 року в місті Хмельницькому на вулиці Госпітальній відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасником якої були: автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; та забезпечений транспортний засіб «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до Постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] . Відповідно до платіжної інструкції № 4434 від 04 вересня 2023 року AT «ПРОСТО-страхування» за заявою від 30.08.2023 року виплатило страхове відшкодування потерпілій особі [PERSON] за ремонт автомобіля «Toyota Land Cruiser» в розмірі 6 991,15 гривень. ПАТ «ПРОСТО-страхування» було направлено регресну вимогу №04-2277 від 18 вересня 2023 року на адресу відповідача. Однак, останній жодним чином не відреагував на дане звернення та не відшкодував в повному обсязі суму витрат, у зв`язку з чим позивач просить задоволити позов. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 31.01.2024 року вказану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 02.02.2024 року до суду було подано клопотання про зміну назви позивача з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на ПАТ «ПРОСТО», на підтвердження чого представником позивача долучено до клопотання копію витягу та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також статут ПАТ «ПРОСТО». У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо заочного розгляду справи не заперечує, просить задоволити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18 січня 2023 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] уклали Поліс № АР/6663550 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] (забезпечений транспортний засіб). 12 липня 2023 року в місті Хмельницькому на вулиці Госпітальній відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та забезпечений транспортний засіб «Mercedes», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 липня 2023 року у справі №686/19164/23 та постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.07.2023 року у справі №686/19395/23 [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зі змісту постанов вбачається, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху відповідачем.\~ Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 16 липня 2023 року до позивача із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, звернувся [PERSON] та повідомив, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] . Згідно даних Акту огляду технічного стану транспортного засобу від 16.07.2023 року та Висновку/калькуляції №164681 від 25 липня 2023 року вартість ремонту автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 7991,15 гривень. 30 серпня 2023 року до AT «ПРОСТО-страхування» із заявою на виплату страхового відшкодування звернулася [PERSON] . Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода від 12.07.2023 року була визнана страховим випадком, про що 01.09.2023 року було складено страховий акт №164681, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 7991,15 грн., розмір франшизи 1000 грн., а розмір страхового відшкодування становить 6991,15 грн. Відповідно до платіжної інструкції №4434 від 04 вересня 2023 року AT «ПРОСТО-страхування» виплатило [PERSON] страхове відшкодування за ремонт автомобіля «Toyota Land Cruiser», реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 6 991,15 гривень. Таким чином, фактичні витрати AT «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 6 991,15 гривень. 18.09.2023 року позивачем на адресу [PERSON] було направлено регресну вимогу №04-2277, однак будь-яких платежів на витрат по виплаті страхового відшкодування відповідачем не проводилось. 29.12.2023 рокубуло проведено зміну назви позивача з ПАТ «ПРОСТО-страхування» на ПАТ «ПРОСТО», що підтверджується даними витягу та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також статуту ПАТ «ПРОСТО». Відповідно до п. 1.1. статуту Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» в новій редакції від 2023 року Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО» є новим найменуванням ПАТ «ПРОСТО-страхування», що зареєстроване 02 квітня 1997 року за №1 074 120 0000 000867. Згідно з вимогами статті 175 ЦПК України, найменування сторін у справі є невід`ємною складовою позовної заяви. При цьому, проста зміна найменування сторони за своєю суттю не призводить до процесуального правонаступництва (ст. 55 ЦПК України). Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу Приватному акціонерному\~товариству «ПРОСТО» заборгованість по виплаті\~страхового відшкодування у розмірі 6991,15 грн. Статтею 29 та пунктом\~32.7\~статті 32 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до cт. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.». Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 cт. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. За cт. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно із cт. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Так, відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 липня 2023 року встановлено, що водій [PERSON] , керував транспортним засобом «MERCEDES-BENC 210», д.н.з. [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою відповідача визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили 08.08.2023 року, і на підставі даного рішення потерпілій стороні відшкодована матеріальна шкода, у Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» виникло право зворотньої вимоги саме до відповідача, як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 6991,15 грн. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому позов слід задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6991,15 грн. На підставі ч.ч. 2-4 ст. 137, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України (із урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20)) з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн., які відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України не були оспорені відповідачем та підтверджуються даними договору про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2020 року, Акту виконаних робіт від 22.12.2023, Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 22.12.2023 року, платіжної інструкції №5632 від 04.12.2023 року. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved