Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У вересні 2023 року Миколаївський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути на його користь незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 16900 грн 82 коп. та судовий збір в розмірі 2684 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.10.2021 [PERSON] отримала статус безробітного в Миколаївському міському центрі зайнятості та цього ж дня їй було розпочато виплату допомоги по безробіттю. В подальшому було встановлено, що [PERSON] 11.07.2022 перетнула державний кордон України та безперервно перебувала за кордоном до 20.10.2022, про що складено відповідний акт. Інформація про виїзд за кордон центру зайнятості відповідка не надала, заяв про припинення реєстрації як безробітної у встановлений законодавством строк нею також не була подана, що спричинило незаконне отримання допомоги по безробіттю з 10.08.2022 по 20.10.2022 на загальну суму 16900 грн 82 коп. З метою досудового врегулювання спору 23.12.2022 відповідачці направлено повдомлення про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня його отримання, яке [PERSON] проігнорувала. В судовому засіданні представник позивача не був присутнім, надав заяву про розгляд справи без його участі і ухвалення заочного рішення. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засдіання, не з`явилась в судове засідання без повідомлення причин, відзив не надала. Суд вважає можливим, враховуючи положення ст. ст. 280, 281 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Миколаївського обласного центру зайнятості до [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 26.10.2021 [PERSON] звернулась до відділу сприяння зайнятості в Корабельному районі Миколаївського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного відповідно до Закону України "Про зайнятість населення". При цьому [PERSON] була ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені законодавством. Крім того, в заяві від 26.10.2021 [PERSON] просила призначити їй виплату допомоги по безробіттю в розмірі, передбаченому Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Згідно з даними персональної картки № [NUMBER] , створеної 18.10.2021, 26.10.2021 [PERSON] був наданий статус безробітного на підставі ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення". З цього ж дня відповідачці було розпочато виплату допомоги по безробіттю. Припинення реєстрації відбулось 07.11.2022. Підстава абзац 21 пп. 1 п. 30 Порядку. Відповідно до Акту №15 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 08.12.2022 встановлено, що з 18.10.2021 по 07.11.2022 [PERSON] перебувала в статусі безробітного та отримувала допомогу по безробіттю. 08.12.2022 за даними обміну з Державною прикордонною службою встановлено, що особа перетнула кордон 11.07.2022. Відповідно до змін в законодавстві про зайнятість щодо тривалості виплат допомоги по безробіттю для осіб, які перебувають за кордоном України, виникла переплата допомоги по безробіттю з 10.08.2022 по 20.10.2022. Відповідно до розрахунку допомоги по безробіттю безробітного, складеного 06.09.2023, [PERSON] в період з 10.08.2022 по 20.10.2022 нараховувалась допомога по безробіттю, яка підлягає поверненню в сумі 16900,82 грн. 20.12.2022 наказом №84 від 20.12.2022 Миколаївського міського центру зайнятості "Про відшкодування коштів безробітною [PERSON] , виплачених як допомога по безробіттю, та занесення її до дебіторської заборгованості" виставлено на дебіторську заборгованість суму - 16 900 грн 82 коп., незаконно отриману допомогу по безробіттю безробітною [PERSON] . На адресу [PERSON] 21.12.2022 надіслано претензію на суму 16900 грн 82 коп., яка залишена відповідачкою без реагування. Відповідно до повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.03.2024 РинденкоО.А. перетнула державний кордон України в пункті пропуску Лужанка 11.07.2022 в напрямку "виїзд", іншої інформації немає. Згідно з ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус зареєстрованого безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам у день подання ними особистої заяви про надання статусу зареєстрованого безробітного до будь-якого обраного ними територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від наявності або відсутності у таких осіб задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування). Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані: протягом трьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про: виїзд за межі України; обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначені частиною першою статті 45 цього Закону. Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється за умов, що перелічені в ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення». Згідно з п. 5-2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про зайнятість населення», реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначенихчастиною першоюстатті 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. Відповідно до п. 28 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу», затвердженого Постановою КМУ від 19.09.2018 №792, зареєстрований безробітний у разі виїзду за кордон під час воєнного стану зобов`язаний повдомити про це центр зайнятості, а у разі перебування його за кордоном понад 30 календарних днів - подати до центру зайнятості відповідну заяву про припинення реєстрації як безробітного. Пунктом 30 зазначеного Порядку визначено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня встановлення факту перебування зареєстрованого безробітного за кордоном понад 30 календарних днів під час воєнного стану. Згідно з п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України «Про зайнятість населення», взаємодіють з податковими органами, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці, трудових відносин та зайнятості населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону. Частиною 1 статті 22 вищевказаного Закону визначено, що право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж сім місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Застрахованим особам, зазначеним участині першійстатті 22 цього Закону, розмір допомоги по безробіттю визначається у відсотках до їх середньої заробітної плати (доходу), визначеної відповідно допорядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Кабінетом Міністрів України, залежно від страхового стажу, але не менше ніж мінімальний розмір допомоги по безробіттю, встановлений правлінням Фонду для цієї категорії осіб (ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»). Відповідно до ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 36, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Фонд має право: стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою. Застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. На підставі викладених вище норм, враховуючи доведеність позивачем факту виїзду відповідачки [PERSON] за межі України на строк понад 30 днів, що є передбаченою законодавством підставою для припинення виплат допомоги по безробіттю, а також відсутність належного виконання відповідачкою своїх обов`язків щодо інформування Центру зайнятості про перетин державного кордону, суд вважає, що позов Миколаївського обласного центру зайнятості підлягає задоволенню, а з [PERSON] слід стягнути суму грошової допомоги, виплачену за період часу, коли особа не мала права її отримувати. Відповідачкою не спростовано факт її перебування за кордоном менше ніж 30 днів. На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 2 684 грн стягуються з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved