Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

У вересні 2021р. позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», в якому просив суд: - стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування матеріальної шкоди 22655,18 грн; у відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 жовтня 2020р. в м. Києві, на перехресті вул. Володимирська та вул. Льва Толстого сталася дорожньо - транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), за участі автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача та автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача. Вказана ДТП мала місце з вини відповідача [PERSON] , що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020р. по справі №761/34542/20. Внаслідок ДТП автомобіль позивача зазнав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність на момент ДТП, відповідача [PERSON] була застрахована у третьої особи, згідно полісу № 168347407. В досудовому порядку третьою особою було сплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 57344,82 грн. Проте розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача склав 80000,00 грн. В позасудовому порядку, відповідачем [PERSON] не було здійснено виплату позивачу витрат, які не покриваються, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, як і не сплачено моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях оскільки автомобіль позивача витратив свій попередній вигляд та експлуатаційні характеристки внаслідок ДТП. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, позивач вимушений звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2021р. (суддя Рибак М.А.) позовну заяву залишено без руху та надано позовачу строк для усунення недоліків. 28 жовтня 2021р. на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недолків. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. від 12 січня 2022р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01 вересня 2022р. на адресу суду надійшли пояснення третьої особи, в яких зазначено, що ПАТ СК «Українська страхова група» згідно ремонтної калькуляції №ДКЦВ-20927 від 19 листопада 2020р. було складено розрахунок суми страхового відшкодування, а також страховий акт ДКЦВ-20927, та було перераховано позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 57344,82 грн. Відтак, третьою особою зазначено, що нею було виконано свої зобов`язання перед позивачем в повному обсязі відповідно до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності влаників наземних транспортних засобів». Розпорядженням керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва №01-08-735 від 05 липня 2023р. було здійснено повторний автоматизований розподіл справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Волошина В.О. від 10 липня 2023р. прийнято до розгляду вказану справу та призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 01 жовтня 2020р. о 11 год. 05 хв. в м. Києві, на перехресті вул. Володимирська та вул. Льва Толстого сталася ДТП за участі автомобіля «Кіа» д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказана ДТП мала місце з вини відповідача [PERSON] , що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020р. по справі №761/34542/20. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність на момент ДТП, відповідача [PERSON] була застрахована у третьої особи, згідно полісу № 168347407. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Крім того, п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу (п. 32.7. ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Як встановлено судом, в досудовому порядку третьою особою було сплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 57344,82 грн. Проте, на ремонт автомобіля марки «Мітсубісі» позивачем було фактично витрачено 80000 гривень, що підтверджено належними та допустимими доказами і узгоджується з актом виконаних робіт №PT-К-043 (по Наряд-Замовленню) та прибутковими касовими ордерами від 17 грудня 2020р., 04 січня 2021р. та 26 січня 2021р. (а.с. 26-31). За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1193 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення ст. ст. 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 22, 1192, 1194 ЦК України, правові позиції висловлені Верховним Судом України у справі № 6-691цс15 від 02 грудня 2015р., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування матеріальної шкоди 22 655,18 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Положеннями ч. 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму, під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 9 вказаної Постанови Пленуму, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У даній справі встановлено протиправність поведінки відповідача, що спричинило пошкодження майна позивача, що, відповідно до положень ст. 23 ЦК України, є підставою для відшкодування моральної шкоди. Судом встановлено, що порушення правил безпеки руху з боку відповідача заподіяло позивачу моральні страждання, а тому заявлена позивачем вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 грн підлягає задоволенню, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00 грн.

Outcome: approved