Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова в порядку цивільного судочинства із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 квітня 2012 року, покликаючись на припинення сімейних стосунків. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В. Суддя ухвалою від 08 грудня 2023 року прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторони проти такого порядку розгляду справи не заперечили. Відповідач, особисто 08 лютого 2024 року отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви з додатками, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення поштовим відділенням «Укрпошта», до даного часу не скористалась своїм процесуальним правом подачі відзиву на позов та клопотань не заявила. Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. При вирішенні спору суд дійшов наступного висновку. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст.21 СК України). Судом встановлено, що сторони (дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] ) зареєстрували шлюб 20 квітня 2012 року у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 67 (підтверджується свідоцтвом про шлюб). У шлюбі мають малолітню дочку 2015 року народження. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Як унормовано ст.1 СК України, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі та в\~\~подружніх відносинах (постанова Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 522/9229/15-ц). За умовами ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України). Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя сторін не склалося, у них відсутні спільні інтереси та наявні різні погляди на життя, тривалий час проживають окремо. Шлюбні відносини припинені. Примирення категорично заперечується. Наведене свідчить, що вільної згоди на такий союз як шлюб між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам позивача, а шлюб існує формально. Підстав сумніватися у волевиявленні позивача немає, заяв про залишення позову без розгляду чи відмови від такого не подано. Відомості, які б спростовували висновок суду чи свідчили про наявність перешкод для задоволення позову, відсутні. Надання строку для примирення за встановлених обставин є недоцільним. Шлюб слід розірвати, задоволивши вимоги позивача. Відповідач знехтувала своїми процесуальними правами і відзиву не подала, як і жодних пояснень, які б досліджувалися судом. За відсутності відзиву суд вирішив справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч.1ст.113СК України). Відповідачем у порядку даної норми закону не заявлено про відновлення дошлюбного прізвища. Розподіляючи судові витрати, у\~порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати зі сплати судового збору, сплачені при подачі позову до суду.

Outcome: approved