Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (далі - ТОВ «УК «Венеція») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання підземної автостоянки, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «УК «Венеція» є суб`єктом господарювання у сфері надання житлово-комунальних послуг, здійснює дану діяльність на договірних засадах за предметом правовідносин, що виникають між виробниками, виконавцями і споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів, зокрема обслуговування та ремонт житлового будинку, а також утримання прибудинкової території. 29.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ліко - Житлосервіс» (далі - ТОВ «Ліко-Житлосервіс») та відповідачем, було укладено lоговір № Д-31 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки. Відповідно до умов договору відповідач відшкодовує позивачу вартість витрат з утримання підземної автостоянки (паркінгу) блок «Д» за адресою: [ADDRESS] , машиномісце № [NUMBER] , та інших витрат для обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) а позивач, за рахунок коштів відповідача, Забезпечує належний санітарний та технічний стан підземної автостоянки. За цим машиномісцем обліковується заборгованість за надані послуги за період з 01 вересня 2021 року по 30 квітня 2022 року в сумі 7 228,29 грн., яка складається з основного боргу в сумі 7117,48 грн., інфляційні втрати в сумі 89,57 грн., 3% річних в сумі 21,24 грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену заборгованість та судові витрати. 22.09.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалася. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] є власником машиномісця № [NUMBER] , розташованого в підземній автостоянці (паркінгу) блок «Д» в будинку [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу від 26.05.2017. 01.09.2009 актом прийому-передачі підземної автостоянки, паркінг житлового будинку «Підземна автостоянка ж/б № 5 ж/м (блок А на 29 м/місць, блок Д на 32 м/місць) по [ADDRESS] », переданий ТОВ «ТМО «Ліко-Холдінг» в обслуговування ТОВ «Ліко - Житлосервіс». На виконання взятих на себе зобов`язань щодо обслуговування зазначеного будинку та прибудинкової території ТОВ «Ліко-Житлосервіс» були укладені відповідні договори з виробниками комунальних послуг (постачання електричної енергії, водопостачання, приймання стічних вод, надання послуг зв`язку), які після набуття підприємством надаються споживачам. 29.05.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір № Д-31 про відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки відповідно до умов якого, відповідач зобов`язується відшкодувати позивачу вартість витрат з утримання підземної автостоянки (паркінгу) блок «Д» за адресою: [ADDRESS] , машиномісце № [NUMBER] , та інших витрат для обслуговування підземної автостоянки (паркінгу) а позивач, за рахунок коштів відповідача, Забезпечує належний санітарний та технічний стан підземної автостоянки. 01.12.2019 ТОВ «Ліко-Житлосервіс» затверджено розрахунок вартості відшкодування витрат на утримання підземної автостоянки, який складає 688 грн. 09.11.2021 ТОВ «Ліко-Житлосервіс» змінило назву на ТОВ «УК «Венеція». Відповідно до довідки від 15.09.2023 № 04 заборгованість власника машиномісця № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.09.2021 по 30.04.2022 становить 7 117,48 грн. Відповідно до розрахунку позивача від 15.09.2023 №04/1 за період з 30.09.2021 по 31.01.2022 нараховані 3% річних в розмірі 21,24 грн., інфляційні втрати в розмірі 89,57 грн. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частина 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону). У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач споживала послуги, що надавалися позивачем. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовилася від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, відповідачем надано не було. Разом з тим, відповідач не сплатила вказані послуги належним чином, у зв`язку з чим у неї виникла перед позивачем заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача за період 01.09.2021 по 30.04.2022 становить 7 117,48 грн. Отже, відповідач як споживач вказаних послуг має обов`язок оплатити позивачу їх вартість. Суд відзначає, що власник паркомісця у багатоквартирному будинку повинен усвідомлювати, що набуття права власності покладає на нього обов`язок утримувати своє майно та оплачувати відповідну отриману додаткову послугу. Таким чином, позивач правомірно вимагає стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги в розмірі 7 117,48 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 89,57 грн. та 3% річних в розмірі 21,24 грн., нарахованих на суму заборгованості, суд відзначає наступне. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Проте слід врахувати, що 24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан. Постановою КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 №206 установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: - нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; - припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином, позовні вимоги в частині інфляційних втрат в розмірі 89,57 грн. та 3% річних в розмірі 21,24 грн., нарахованих на суму заборгованості підлягають задоволенню, оскільки нараховані правильно з урахуванням вимог вищенаведеної постанови КМУ від 05.03.2022 №206. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за період з 01.09.2021 року по 30.04.2022 року у розмірі 7 114,48 грн., а також нараховані на цю суму заборгованості за період з 30.09.2021 по 31.01.2022 року 3% річних та інфляційні втрати, які за розрахунком суду становлять 21,24 грн. та 89,57 грн, відповідно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved