Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

До Любешівського районного суду Волинської області у серпні 2023 року звернулись позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 12.10.2022 о 07 год 10 хв військовослужбовець військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , керуючи військовим легковим автомобілем Міцубісі Паджеро, в.н.з [NUMBER] (на чорному фоні), що перебуває на балансі в/ч [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Р-14 з селище Любешів в напрямку села Дольськ, на 139 км. + 400 м. допустив зіткнення з велосипедистом, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого велосипедист (доброволець територіальної оборони) [PERSON] , [INFO] , загинув на місці події. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди наявне кримінальне провадження №62022140130000116 від 12.10.2022 за ч.1 ст.415 КК України, в якому позивачі є потерпілими. Досудове розслідування проводиться слідчими Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що підтверджується Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.10.2022, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.10.2022, схемою (додатком №1 до протоколу огляду місця події) від 12.10.2022, висновком транспортно-трасологічної експертизи від 30.01.2023 № CE-19/103-22/9312-ІТ, висновком експерта СМЕ №49 від 08.11.2022, інші, які додаються. Вказують на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність військового автомобіля Міцубісі Паджеро, в.н.з [NUMBER] (на чорному фоні), під керуванням [PERSON] , який перебуває на балансі в/ч [NUMBER] , станом на 12.10.2022 не була застрахована, що підтверджується перевіркою чинності внутрішнього страхування із офіційного сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України. Зазначають, що досудове розслідування триває уже тривалий час і ще не завершене, тому позивачі обрали захист своїх прав шляхом звернення до суду в цивільному порядку, так як відсутні будь-які для цього законодавчі обмеження. Вказують на те, що оскільки відповідач МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам, основним завданням МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервів фондів компенсації та відшкодування на умовах, передбачених цим Законом, тому позивачі мають право на страхове відшкодування за рахунок коштів МТСБУ. Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди 12.10.2022 водій автомобіля Міцубісі Паджеро [PERSON] , керував на законних підставах закріпленим за ним вказаним автомобілем, виконував покладені на нього обов`язки, тому за завдану матеріальну шкоду відповідальність несе також і роботодавець, а саме в/ч [NUMBER] . На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Міцубісі Паджеро не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вищевказана ДТП є страховим випадком, тому у відповідача МТСБУ настав обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування на користь позивачів. Також зазначають, що у зв`язку із смертю і втратою рідної людини, а саме: для дружини чоловіка, а для дітей тата, стало непоправною моральною і психологічною травмою на все подальше життя, а тому, виходячи із принципів розумності та справедливості, позивачі оцінюють завдану моральну шкоду в розмірі по 1250000,00 грн. на кожного. На підставі викладеного позивачі просять суд: 1)стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100106,00 гривень, з яких: 26800,00 моральна шкода, 9556,00 гривень витрати на поховання, 56000,00 гривень витрати на спорудження надгробного пам`ятника, 7750,00 гривень шкода пов`язана з фізичним знищенням майна та витрати на професійну правничу допомогу адвоката; 2)стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 26800,00 гривень моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу адвоката; 3)стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 26800,00 гривень моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу адвоката; 4)стягнути моральну шкоду з Військової частини [NUMBER] в користь [PERSON] в розмірі 1250000,00 гривень, в користь [PERSON] в розмірі 1250000,00 гривень та в користь [PERSON] в розмірі 1250000,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Ухвалою судді від 29.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження (а.с.85). Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) - [PERSON] 20.09.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що в дорожньо-транспортній пригоді 12.10.2022 за участю транспортного засобу «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER] , має нести відповідальність винна особа в дорожньо-транспортній пригоді. На момент настання ДТП транспортний засіб «Міцубісі», д.н.з. [NUMBER] , не було забезпечено договором обов`язкового страхування, внаслідок чого позивачі звернулись з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України для відшкодування нанесеної шкоди в порядку, передбаченому підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону № 1961-ІV. Зазначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Вказує на те, що позивачі при заявлені позовної заяви не врахували виключення, які передбачені ст. 27 Закону № 1961-ІV якою нібито МТСБУ несе відповідальність щодо моральної шкоди. МТСБУ відшкодовує моральну шкоду виключно на підстав і звернення потерпілих у разі настання випадку, що є підставою для проведення регламентної виплати передбачених п.п. «г» та «ґ» п. 41.1 та п.п. «в» п. 41.2 ст. 41 цього Закону. Отже вважає, що у МТСБУ відсутні підстави відшкодовувати моральну шкоду у разі звернення з заявами про виплату страхового відшкодування передбаченого п. 27.3 ст. 27 Закону № 1961-ІV на підставі п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-ІV, що просить суд врахувати при вирішенні спору. Також зазначає, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення витрат на поминальний обід в день поховання не може бути задоволено, оскільки проведення поминального обіду не охоплюється поняттям поховання в розумінні положень діючого законодавства і така позиція узгоджується з практикою ВСУ. Витратами на поховання є виключно товарний чек від 13.07.2023 та товарний чек №16 від 12.10.2022, до яких не надано документів осіб, які проводили надання послуг, які не відповідають нормам законодавства. Таким чином, довідка та квитанція прибуткового касового ордеру не відповідає положенню Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положення про форму та зміст розрахункових документів, який затверджено наказом від 21.01.2016 № 13 Міністерства фінансів України та вважає, що не може прийматися судом, як доказ проведення оплати потерпілим на рахунок фізичних осіб-підприємців. Відносно витрат за пошкоджений велосипед зазначають, що цивільними позивачами не надано жодного належного та допустимого доказу щодо доведеності розміру шкоду у розмірі 7750,00 гривень щодо пошкодження велосипеду, оскільки чек на підтвердження купівлі нового велосипеду не є підтверджуючим документом розміру шкоди. Щодо витрат на правову допомогу вважає, що судові витрати повинні бути покладені на позивача внаслідок того, що, зловживаючи своїми правами, представник позивача не звертався в досудовому порядку до МТСБУ. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до МТСБУ; розглянути справу без участі представника МТСБУ та розподілити судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягнувши судові витрати у розмірі 2000,00 гривень, які планує понести МТСБУ у зв`язку з розглядом справи з позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.88-117). Відповідач [PERSON] 25.10.2023 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивував тим, що він перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (а.с.139). Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] подали до суду заяву про залишення позову до відповідача [PERSON] без розгляду. Ухвалою суду від 27.10.2023 заяву позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишено позов до відповідача [PERSON] без розгляду та продовжено розгляд справи (а.с.148-149, 150-151). Ухвалою суду від 27.10.2023 клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі залишено без розгляду (а.с.152-153). Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] подали до суду заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів [PERSON] . Ухвалою суду від 27.10.2023 заяву позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - [PERSON] задоволено та залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів (а.с. 154-155, 159-160). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: [PERSON] - адвокат Федчик С.В. 27.11.2023 подав до суду пояснення щодо позову в порядку ст. 181 ЦПК України, в яких зазначає, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] являються дорослими самодостатніми людьми, розмір моральної шкоди по 1250000,00 гривень не відповідає принципам розумності, виваженості і справедливості. Погоджується з тим, що позивачі зазнали моральної шкоди, внаслідок втрати близької людини, однак така шкода не потягла за собою настільки тяжкий вплив на психологічний стан потерпілих, який би викликав необхідність звернення за допомогою до відповідних спеціалістів, зокрема психолога, психіатра тощо. До позовної заяви позивачами не додано жодного доказу, який би спростував це твердження. [PERSON] оцінює моральну шкоду в розмірі по 300000,00 гривень на кожного позивача. Просить врахувати, що [PERSON] не має у власності жодного нерухомого майна чи транспортних засобів, проживає спільно із батьками в будинку останніх, має на утриманні двох малолітніх дітей, а його батько [PERSON] , являється особою з інвалідністю другої групи. До призову на військову службу у зв`язку із мобілізацію [PERSON] не мав постійного місця роботи та стабільного джерела доходу. Тобто при заявлені військовою частиною регресної вимоги в тій сумі, яку просять стягнути позивачі, останній опиниться в катастрофічно тяжкому матеріальному становищі, що позбавить його можливості на забезпечення себе та своїх дітей людських умов існування. Крім того, військова частина надала допомогу для потерпілих та [PERSON] надав допомогу в сумі по 40000,00 гривень кожен. Враховуючи вказане, просить суд врахувати позицію [PERSON] та визначити справедливий розмір моральної шкоди, на відшкодування якої мають право позивачі, а саме по 300000,00 гривень кожному позивачу. Окрім того, [PERSON] погоджується із доводами МТСБУ, викладеними у їх відзиві на позовну заяву (а.с.188-199). Ухвалою суду від 26.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.216). Представник відповідача МТСБУ та військової частини [NUMBER] у призначене судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи (а.с.228-231, 244-247). Причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до початку розгляду справи від відповідачів не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач в/ч [NUMBER] до суду не подав. Представник відповідача МТСБУ у відзиві на позовну заяву просив здійснювати розгляд справи без його участі. [PERSON] - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, у судове засідання також повторно не прибув, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи (а.с.230, 246). Жодних заяв чи клопотань до суду не подавав. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги до МТСБУ та військової частини [NUMBER] в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Просив не брати до уваги доводи, викладені в відзиві на позовну заяву МТСБУ, оскільки вони не відповідають вимогам закону. Звернув увагу, що військовослужбовець [PERSON] вчинив ДТП, внаслідок якої загинув чоловік та відповідно батько позивачів. Досудове розслідування по даному факту триває і на даний час. Не залежно від того, чи буде доведено винуватість [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, нести цивільно-правову відповідальність у зв`язку з вищевказаними обставинами, мають нести МТСБУ, оскільки автомобіль, яким керував [PERSON] , не був застрахований, а також - військова частина [NUMBER] , бо станом на момент ДТП [PERSON] проходив в ній військову службу, та на балансі даної військової частини перебував зазначений автомобіль. Позивачі перенесли сильний емоційний і психологічний стрес після ДТП, який триває й досі, тому з урахуванням наведеного просить стягнути з МТСБУ в користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100106,00 гривень, з яких: 26800,00 моральна шкода, 9556,00 гривень витрати на поховання, 56000,00 гривень витрати на спорудження надгробного пам`ятника, 7750,00 гривень шкода, пов`язана з фізичним знищенням майна, які, на думку представника позивача, належним чином підтверджені; Окрім того просить стягнути з МТСБУ в користь [PERSON] та [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 26800,00 гривень моральної шкоди, а також стягнути моральну шкоду з Військової частини [NUMBER] в користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1250000,00 гривень кожному з позивачів. Зазначені суми з урахуванням моральних страждань позивачів, вважає незначними, які лише частково відшкодують моральні страждання позивачів. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожна зокрема, підтримали позицію їх представника в судовому засіданні та заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Звернули увагу, що внаслідок загибелі їх близької людини вони зазнали значних моральних страждань, внаслідок чого погіршився їх психологічний стан та фізичний стан здоров`я, ритм життя. Однак на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у зв`язку з цим в медичному закладі вони не перебували. Додатково позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що після ДТП [PERSON] надав їй добровільно 40000,00 грн, а також таку ж суму надали інші військовослужбовці в/ч [NUMBER] , тобто всього вона отримала кошти на загальну суму 80000,00 грн. При цьому вона не може сказати за що були надані їй ці кошти, у рахунок відшкодування моральної шкоди чи інших витрат. Представник третьої особи [PERSON] підтримав подані свої письмові пояснення щодо позову в порядку ст. 181 ЦПК України, а також доводи, викладені у відзиві на позовну заяву МТСБУ, а тому просив їх врахувати при ухваленні рішення. Вважає, що справедливий розмір моральної шкоди, на відшкодування якої мають право позивачі внаслідок загибелі близької людини, становить по 300000,00 гривень. На його думку, більший розмір моральної шкоди позивачами не обґрунтований, а тому розмір відшкодування моральної шкоди не повинен призводити до безпідставного їх збагачення. Окрім того, [PERSON] після настання ДТП не втік з місця пригоди, вжив необхідних заходів до виклику швидкої медичної допомоги та повідомив підрозділ поліції. Він добровільно особисто відшкодував потерпілим 40000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, таку ж суму коштів відшкодував і командир військової частини [NUMBER] , що не заперечується позивачами у судовому засіданні. При цьому пояснив, що [PERSON] погоджувався відшкодувати завдану шкоду потерпілим (позивачам) в повному обсязі, однак вони не досягнули компромісу в цьому питанні. Стягнуті з військової частини [NUMBER] кошти у рахунок відшкодування моральної шкоди можуть в подальшому стягуватись з [PERSON] в порядку регресу. Тому якщо це буде надто велика сума, це поставить [PERSON] та його сім`ю в скрутне матеріальне становище. Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить такого висновку. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 62022140130000116 від 12.10.2022 судом встановлено, що 12.10.2022 о 07 год 10 хв військовослужбовець в/ч [NUMBER] [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , керуючи військовим транспортним автомобілем Міцубісі Паджеро, в.н.з. [NUMBER] (на чорному фоні), що на балансі зазначеної військової частини, рухаючись по дорозі Р-14 з смт Любешів в напрямку с. Дольськ, на 139 км + 400 м допустив зіткнення з велосипедистом, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого велосипедист [PERSON] , [INFO] , загинув на місці події (а.с.34). Згідно з ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння бойова та інша техніка, боєприпаси. Стаття 2 вказаного закону передбачає, що Міністерство оборони України, як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює, відповідно до закону, управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі, у разі їх розформування. Також, Постановою КМ України від 04.08.2000 № 1225 «Про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах» визначається порядок ведення обліку і зберігання військового майна, закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України, його списання та використання. Пункт 3 вказаного Положення зазначає, що «Міноборони, як центральний орган управління Збройних Сил, закріплює згідно із законодавством військове майно за військовими частинами на праві оперативного управління, про що ним видаються відповідні акти». Відповідно до Акту № 24 приймання благодійної допомоги у натуральній формі від 20.09.2022, комісія, призначена командиром в/ч [NUMBER] , прийняли благодійну допомогу у натуральній формі від [PERSON] - транспортний засіб «MITSUBISHI PAJERO», vin [NUMBER] (а.с.26). Актом приймання-передачі основних засобів від 20.09.2022 стверджується, що в/ч [NUMBER] прийняла від [PERSON] - автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», vin [NUMBER] . Актом введення в експлуатацію основних засобів даний автомобіль введений в експлуатацію в/ч [NUMBER] (а.с.27, 28). Відповідно до технічного талону транспортного засобу серії [NUMBER] , транспортний засіб «MITSUBISHI PAJERO», реєстраційний номер [NUMBER] , належить - в/ч [NUMBER] [ADDRESS] (а.с.23). Згідно з витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 07.03.2022 № 22, призвано на військову службу згідно ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та призначено на посаду і 07.03.2022 зараховано до списків особового складу в/ч [NUMBER] та на всі види забезпечення солдата [PERSON] на посаду майстер-номер обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї в/ч [NUMBER] … і вважати таким, що 07.03.2022 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків … (а.с.24). Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 20.09.2022 № 9, транспортний засіб «MITSUBISHI PAJERO», шасі (кузов) [NUMBER] , рік випуску 2006, номерний знак [NUMBER] , закріплено за солдатом [PERSON] (а.с.25). З офіційного вебсайту МТСБУ вбачається, що поліс на ТЗ № 0954И8 станом на 12.10.2022 відсутній (а.с.22). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.05.1999 позивач [PERSON] є дружина [PERSON] (а.с.55). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2002 стверджується, що позивач [PERSON] є донька [PERSON] (а.с.71). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.01.2000 стверджується, що позивач [PERSON] є донька [PERSON] (а.с.76). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.10.2022 виданого Любешівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 311 (а.с.29). Відповідно до копії висновку експерта № СЕ-19/103-22/9312-ІТ від 30.01.2023 (з додатками): 1) в момент первинного контакту взаємодіяли передня частина автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», р.н. знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та передня частина велосипеда, яким керував [PERSON] . В момент первинного контакту площина переднього колеса велосипеда розміщувалася під кутом приблизно 165+/-10 градусів (проти напрямку руху годинникової стрілки) відносно поздовжньої осі автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», р.н. знак [NUMBER] ; 2) Наїзд автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , на велосипедиста [PERSON] відбувся на 139 км + 400 м автодороги Р-14 сполученням Любешів-Дольськ, неподалік с. Проходи Камінь-Каширського району, на лівій смузі руху в напрямку до с. Проходи у місці, що передує осипу лакофарбового покриття та дрібних уламків скла на дорожньому покритті, в межах габаритної ширини автомобіля (а.с.40-47). Згідно з висновком експерта № 49 від 12.10.2022 стверджується, що причиною смерті [PERSON] , 1977 р.н., став травматичний шок важкого ступеню, який розвинувся в результаті отримання потерпілим поєднаної тупої травми тіла закритої черепно-мозкової травми… смерть [PERSON] настала не більше як за 6 годин до моменту початку проведення судово-медичної експертизи його трупа…в крові [PERSON] етиловий спирт не виявлено… (а.с. 48-52). Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2022 у справі № 161/14327/22 накладено арешт на автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», р.н. знак [NUMBER] (на чорному фоні) та велосипед з написом «Укрпошта», вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 12.10.2022 (а.с.53). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, яким також визначено правовий статус МТСБУ. Зокрема, згідно з пунктом 39.1.статті 39 Закону № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 41 Закону № 1961-IV передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій, а відповідно до приписів пункту 41.1. статті МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У справі, що розглядається, внаслідок ДТП, загинув [PERSON] , який є чоловіком позивача [PERSON] , а також батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] ДТП скоєна особою, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність як власник транспортного засобу. Відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону № 1961-IV саме МТСБУ відшкодовує шкоду потерпілому, оскільки шкода заподіяна транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Звернення позивачів з позовом до суду узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial