Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА»» суму заборгованості в розмірі 39529,73 грн., інфляційні витрати 3320,51 грн., три відсотки річних 1549,78 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 29.12.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , [INFO] , за допомогою Інформаційнотелекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5299528 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом No53-ОД від 16.01.2020, року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту (загальний розмір) складає 25000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 28.01.2022. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача. Відповідно до п. 1.5.2 Кредитного договору процентна ставка становить 0,019% в день. 12.02.2022 відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора 17000 грн 00 коп. з яких 6754,50 грн. оплата процентів, 10245,50 оплата тіла кредиту, в зв`язку з чим відбулось продовження строку кредиту на 30 днів до 14.03.2022 за стандартною ставкою 1,90 % в день. Надалі відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, відповідно до п. 4.3 договору, кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 днів. Підпунктом 3 п. 5.1 Кредитного договору передбачено, що ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. 29.05.2023 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" укладений Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, у відповідності з яким ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна " отримало право вимоги з повернення боргів. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" направило повідомлення, шляхом відправлення на електронну пошту відповідача. На підставі виниклих порушень відповідача за кредитним договором, станом на дату звернення до суду виникла заборгованість 39529 грн 73 коп., яка складається з наступного: 13454 грн 50 коп. тіло кредиту; 26075 грн. 23 коп. нараховані проценти. Крім того, у зв`язку з порушеннями відповідача щодо повернення кредиту, було нараховано інфляційні витрати у розмірі 3320 грн 51 коп. за період жовтня 2022року-червня 2023року та 3% річних у розмірі 1549 грн 78 коп. за період з 26.09.22 по 16.01.2024. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення цього позову. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надані йому кредити в строки, передбачені наведеним Договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти прийняття рішення на підставі наявних у справі документів. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання, повторно, не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин неявки відповідач суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] 29.12.2021 з метою отримання кредиту підписав Договір №5299528 про надання споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором С244850. Також, відповідачем 29.12.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписана Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит платежів за наданим кредитом, в якому відображені: періоди платежів, загальний щомісячний платіж, в тому числі, повернення тіла кредиту, проценти за користування кредитом, річна процентна ставка та загальна вартість кредиту. Згідно умов укладеного Договору №5299528 від 29.12.2021 [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. на 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки. Суд зазначає, що у порушення зазначених умов договору відповідач зобов`язання за договором № 5299528 від 29.12.2021 належним чином не виконав. Так, в межах строку кредитування (30 днів) відповідач не здійснив погашення кредитної заборгованості (тіла кредиту та процентів). З розрахунку кредитної заборгованості вбачається, що часткове погашення кредиту відбулось 28.01.2022 на суму 7000 грн. та 12.02.2022 на суму 17000 грн. 29 травня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 29.05/23-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, нарахованими процентами, комісіями, пенею, та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна». Актом прийому передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу №29.05/23-Ф та Витягом з Реєстру боржників віж 29.05.2023, підтверджується відступлення прав вимоги за кредитним договором [PERSON] від 29.12.2021. З Витягу з Реєстру боржників від 29.05.2023 вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору №5299528, згідно якого сума заборгованості за основною сумою боргу 13454,50 грн., сума заборгованості по відсоткам 26075,23 грн., разом 39529,73 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріали справи свідчать про те, що Кредитний договір №5299528 про надання споживчого кредиту від 29.12.2021 укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. Навідміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст.640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 Цивільного кодексу України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Також суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, за якою «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Як вже було встановлено судом згідно умов укладеного Договору №5299528 від 29.12.2021 [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. на 30 днів. До спірних правовідносин повинна бути застосована стандартна процентна ставка за умовами договору, яка становить 1,90% в день, оскільки в межах строку кредитування відповідач не погасив кредитну заборгованість (тіло кредиту та проценти за користування кредитними коштами). При цьому, відповідно до Картки обліку за Договором № 5299528 від 29.12.2021 вбачається, що відповідач здійснив часткове погашення кредиту 28.01.2022 на суму 7000 грн. та 12.02.2022 на суму 17000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Відповідно до умов Кредитного договору №5299528 від 29.12.2021, встановлено відсостокову ставку за користування кредитом у розмірі 1,90 % в день у межах строку кредиту. Таким чином, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору №5557765 від 29.12.2021 за тілом кредиту у розмірі який буде розрахований судом нижче, враховуючи правову позицію висловлену у постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18 щодо виплати процентів у межах погодженого сторонами строку кредитування (30 днів з 29.12.2021). Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредит в розмірі 25000 грн. під 1,9 % в день в межах строку кредитування, який склав 30 днів, тобто відсотки в межах строку кредитування склали (25000*1,9/100*30) 14250 грн. 28.01.2022 та 12.02.2022 відповідач частково погасив кредитну заборгованість на загальну суму 24000 грн., тобто загальний залишок заборгованості за тілом кредиту мав складати (25000+14250-7000-17000) 15250 грн. Списання 15.06.2022\~первинним кредитором\~процентів по\~кредитному договору\~№5299528\~на суму\~10225,55\~грн. не має правового значення по цій справі, оскільки відповідач поточну заборгованість за процентами остаточно погасив в добровільному порядку 12.02.2022, тобто до 15.06.2022. Проте,\~з Витягу з Реєстру боржників від 29.05.2023 вбачається, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право грошової вимоги до боржника [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) по кредитному договору №5299528, згідно якого сума заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) склала 13454,50 грн. Отже, позовні вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості за тілом кредиту та процентами підлягають частковому задоволенню на суму 13454,50 грн.(тобто на ту суму тіла кредиту, яка була відступлена поточному кредитору первинним кредитором), яка є заборгованістю за тілом кредиту. Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В позовних вимогах позивач просив стягнути інфляційні втрати у розмірі 3320,51 грн. виключно за період з жовтня 2022 року по червень 2023 та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 1549,78 грн. виключно за період з 26.09.2022 по 16.01.2024. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тобто з 24.02.2022 відповідач звільнений від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України згідно вищенаведеної норми права, проте нарахування інфляційних втрат та 3% річних позивач проводить після введення в Україні воєнного стану, який триває на момент ухвалення цього рішення. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період зазначений позивачем. На підставі викладеного суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (30,30 % від заявлених позовних вимог) та стягнення з відповідача за кредитним договором №5299528\~від 29.12.2021\~заборгованості у\~розмірі 13454,50\~грн.,\~яка є\~заборгованістю за\~тілом кредиту. Щодо вирішення питання розподілу судових витрат, заявленого представником позивача в позові, суд зазначає наступне. Згідно ст.. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження факту понесених судових витрат представником позивача до матеріалів справи було надано Ордер від 17.01.2024 серії АІ №1423361, Договір №10/07-2023 про надання правової допомоги від 10.07.2023, Звіт про надання правової допомоги від 17.01.2024 згідно Договору №10/07-2023 від 10.07.2023 з якого вбачається, що послуги адвоката визначені у розмірі 10000 грн. та платіжна інструкція від 18 січня 2024 р. N 2819 на суму 10000 грн. Зважаючи на вищенаведене, оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (30,30%), а саме 3030 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно (30,30%) задоволеним позовним вимогам, а саме 733 грн. 99 коп.

Outcome: partial