Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Представника позивача [PERSON] - адвокат Мізюк В.В. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей по Салтівському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з вимогами: 1. визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] та присвоїти їй прізвище « [PERSON] », по батькові « [PERSON] »; 2. зобов`язати Четвертий відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис № 1444 від 07.12.2017 про народження [PERSON] , [INFO] , здійснений Четвертим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції шляхом виключення у графі «батько» відомостей « [PERSON] » і внести в цю графу відомість про батька « [PERSON] », [INFO] , уродженця м. Саатлі, Саатлівського району, Азербайджан, громадянина України, зареєстрованого по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач на протязі 2017 року перебував у близький відносинах з відповідачкою [PERSON] , проте до укладення шлюбу дані стосунки не привели та сторони припинили відносини. На початку 2023 року позивач дізнався, що [PERSON] самостійно виховує дитину - дівчинку Мілену, яка народилась [INFO] . З дозволу [PERSON] позивач зробив ДНК тестування на предмет батьківства. У відповідності до результату ДНК тесту від 09 травня 2023 року ТОВ «Мама Папа» можливість його батьківства стосовно дитини [PERSON] становить 99,99 %. На даний час позивач повністю забезпечує та піклується про матеріально благо Мілени, займається її вихованням та духовним розвитком. З`явитись до ДРАЦС для написання відповідної заяви не представляється можливим, оскільки відповідачки не виходить на будь-який контакт. За наведених обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху. 26 червня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року замінено у справі неналежну третю особу Службу у справах дітей по Салтівському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради на належну третю особу - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (61002 м. Харків, вул. Чернишевська, 55). Ухвалою суду від 08 листопада 2023 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, виконання якої доручено експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, підготовче провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання. 27 березня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача Мізюк В.В. подав клопотання в якому прохав розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] надано до суду заяву в якій остання зазначає, що знає про наявність цивільної справи № 643/4769/23, дитина на даний час проживає разом з батьком [PERSON] , прохала справу розглядати без її участі, вирішити справу на розсуд суду. Представники третіх осіб Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та Четвертого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче засідання не з`явились. Звернулись до суду із заявами про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьком зазначено [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.07). Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.28). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 128 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Частиною 4 ст. 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Статтею 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно з п. 6, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова), особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Відповідно до висновку експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/121-23/28147-БД від 24 січня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини - малолітньої [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99998% (а.с.197-207). Верховний суд у постановах від 23.10.2019, справа № 382/2559/15-ц, та від 19.09.2018 справа № 761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України однією з підстав для визначення походження дитини від батька є рішення суду. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, враховуючи висновок експерта, підтвердження відповідачкою [PERSON] батьківства позивача, суд приходить до висновку про те, що позивач. є батьком [PERSON] , [INFO] , а отже позов [PERSON] про визнання батьківства є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved