Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У червні 2023 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому з урахуванням змінених позовних вимог (а.с.128-131,\~т.1)просила визнати об`єкт незавершеного будівництва, розташований на [ADDRESS] , спільною сумісною власністю колишнього подружжя, і в порядку поділу спільного майна стягнути з [PERSON] компенсацію вартості 1/2 частки незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими спорудами в розмірі 975\~452,50 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.06.2014. У період з 2016 по 2019 роки на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 0722182400:01:001:1405 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка на праві власності зареєстрована за відповідачем [PERSON] , побудували житловий будинок з господарськими будівлями. Через погіршення відносин не подали документи про завершення будівництва і відповідно відсутня державна реєстрація права власності на нерухоме майно. Рішенням суду від 26.10.2020 шлюб між сторонами розірваний. Двоє неповнолітніх дітей залишилися проживати із позивачкою. Враховуючи ступінь готовності житлового будинку, який придатний для проживання і фактично перебуває у користуванні відповідача, позивач просила стягнути на її користь грошову компенсацію половини вартості незавершеного будівництвом об`єкта. Позивач не включає у розрахунок компенсації вартість земельної ділянки, на якій проведене будівництво, і яка перебуває в особистій власності відповідача. Стислий виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] правом подати відзив не скористався. Представник відповідача адвокат Лукашук Н.М. на стадії підготовчого судового засідання подала заяву про долучення доказів (а.с.68-103, т.1) Рух справи в суді. Ухвалою від 06.06.2023 на підставі частини четвертої статті 274 ЦПК України визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Одночасно із позовною заявою позивачем подане клопотання про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (а.с.12, т.1), 25.07.2023 подане уточнене клопотання (а.с.57,т.1). В підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив клопотання залишити без розгляду, за узгодженою позицію представників сторін суд ухвалою від 01.08.2023 доручив фізичній\~особі -\~підприємцю [PERSON] \~з участю\~сторін провести\~інвентаризацію незавершеного\~будівництвом житлового\~будинку з\~господарськими спорудами\~на [ADDRESS] \~і визначити вартість кожної будівлі. За клопотанням представника позивача суд ухвалою від 18.12.2023 (т.2) призначив судову технічну експертизу давності документів, наданих відповідачем на підтвердження проведення будівництва після розірвання шлюбу (договору підряду у капітальному будівництві, укладеному між [PERSON] та МПП «ІНВЕСТБУД» від березня 2021 року та актів виконаних робіт). Ухвалою від 29.03.2024 суд скасував ухвалу про призначення експертизи у зв`язку із категоричними запереченнями сторони відповідача проти надання судовому експерту дозволу на пошкодження підписів на перелічених документах. Позиція сторін в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі сторони 05.01.2016 подали до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області повідомлення про початок будівництва житлового будинку з господарськими спорудами на земельній ділянці площею 0,10 га на [ADDRESS] і розпочали будівництво. Значну частину коштів на будівництво виділяв покійний батько позивачки, він же контролював виконання будівельних робіт. Сучасного стану будинок набув ще у 2019 році. Після розірвання шлюбу відповідач лише провів до будинку електроенергію. За взаємною домовленістю будинок призначався для дітей, однак відповідач вирішив використовувати його для власних потреб, тому позивач просить грошову компенсацію її частки. Представник позивача [PERSON] просив визнати недопустимим наданий відповідачем договір підряду на капітальне будівництво від 2021 року і врахувати відсутність у відповідача особистих коштів для будівництва, оскільки останній має невиконані грошові зобов`язання на суму близько 500\~000 гривень за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2021 у справі №159/6286/20. Письмові пояснення представника позивача долучені до матеріал справи (а.с.167-169, т.1) Представник відповідача [PERSON] позов заперечила, мотивуючи тим, що незважаючи на скерування у 2016 році до ДАБІ повідомлення про початок будівництва, відповідач [PERSON] розпочав будівництво житлового будинку на [ADDRESS] лише у 2021 році, тобто після розірвання шлюбу, на підтвердження чого надала суду договір підряду на капітальне будівництво, акти приймання виконаних робіт та товарні чеки. На даний час готовність будинку становить 94%. Письмові пояснення представника відповідача долучені до матеріалів справи (а.с.66-67,179-180, т.1) Фактичні обставини справи, встановлені судом. 27.06.2014 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 26.10.2020 шлюб розірваний (а.с.31, т.1). В особистій приватній власності [PERSON] перебуває земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, з кадастровим номером 0722182400:01:001:1405, на [ADDRESS] . Право власності виникло на підставі рішення Дубівської сільської ради від 27.10.2010 №40/2-4 ( а.с.29, 73, т.1) 05.01.2016 Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області зареєстроване подане [PERSON] повідомлення серії ВЛ062160051624 про початок будівництва на зазначеній земельній ділянці житлового будинку з господарськими будівлями. За даними технічного паспорту та звіту про оцінку вартості, які виготовлені 25.08.2023 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] зі згоди обох сторін, загальна площа житлового будинку становить 105,4 кв.м. До складу житлової площі входить чотири кімнати площею 66,9 кв.м., підсобні приміщення займають 38,5 кв.м. До складу домоволодіння входить сарай площею 42,4 кв.м., літня кухня площею 22,5 кв.м., гараж площею 43,1 кв.м., навіс площею 17,9 кв.м. Вартість не введеного в експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами 1\~950\~905,00 грн. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов належить задовольнити. Суд встановив і сторонами визнається, що предметом спору є об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок з господарськими будівлями на [ADDRESS] придатний для експлуатації. Об`єкт незавершеного будівництва - це об`єкт, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження, але не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства. Відповідно до вимог статей 328 та 329 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Набуття права власності на об`єкти незавершеного будівництва визначено у статті 331 ЦК України. За змістом частини другої цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (стаття 190 ЦК України). Відтак, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і підлягати поділу шляхом визначення для кожного з подружжя переліку матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна) або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду наведеним у постанові від 12.04.2023 у справі № 511/2303/19 та висновками Верховного Суду у справі № 209/510/21, постанова від 16.02.2024. При цьому, у разі вимоги позивача про стягнення з колишнього подружжя грошової компенсації частки у майні, підстави для внесення коштів на депозитний рахунок суду відсутні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19). При вирішенні питання чи має позивач право на заявлену грошову компенсацію половини вартості не введеного в експлуатацію житлового будинку суд керується приписами сімейного та цивільного законодавства. Положеннями статті 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини третя та четверта статті 368 ЦК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті (частина перша статті 61 ЦК України). Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №756/8056/19) Докази протилежного мають відповідати вимогам належності та допустимості (стаття 77, 78 ЦПК України) При цьому, судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача (а.с.231 т.1) свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожен зокрема підтвердили, що спірний будинок будувався під наглядом батька позивачки, який помер у 2022 році. Будинок призначався для молодої сім`ї і був повністю зведений разом із літньою кухнею та сараєм, утеплений, із встановленими вікнами і дверима, дахом вже у 2020 році. Показання цих свідків узгоджуються із даними Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про реєстрацію 05.01.2016 повідомлення серії ВЛ062160051624 про початок будівництва житлового будинку з господарськими спорудами на [ADDRESS] , а також з інформацією, яка міститься на веб-сервісі Googl Maps. Так, безкоштовний картографічний сервіс Googl Maps (а.с.229, 230 т.1) зафіксував у квітні 2019 року зведений житловий будинок з господарською спорудою на [ADDRESS] . Суд відносить дані з веб-сайту до належних і допустимих доказів, оскільки він містить дані отримані із супутників. Відповідно до частини першої статті 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). У постанові від 20.06.2023 у справі №420/4540/22 Верховний Суд зазначив, що враховуючи сучасний розвиток інформаційних та цифрових технологій, дані з Googl Maps, можна вважати достовірними доказами, оскільки вони збираються з різних джерел і проходять перевірку на їх точність і актуальність. Допитані за клопотанням сторони відповідача свідки [PERSON] та [PERSON] не спростували визначених позивачем строків будівництва будинку. Свідок [PERSON] повідомила лише про позику [PERSON] коштів. Свідок [PERSON] не пам`ятає конкретних строків будівництва, пояснив, що у 2023 році виконував роботи з підшивки даху. Також не є належним і допустимим доказом на спростування презумпції спільної власності наданий відповідачем договір підряду у капітальному будівництві від 2021 року, акти виконаних робіт та товарні чеки за 2021-2023 роки (а.с. 74- 86 т.1). Сторона позивача заперечила достовірність даного документу і клопотала про призначення судової технічної експертизи. Ухвалою від 18.12.2023 суд задовольнив клопотання, однак відповідач не надав згоди на пошкодження документів під час експертного дослідження. За приписами статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Крім того, договір підряду і акти виконаних робіт містять дані про виконання у 2021 2023 роках будівельних робіт (зокрема облаштування покрівлі), які за інформацією з Googl Maps вже виконані станом на 2019 рік. Також відповідач не надав суду доказів оплати виконаних підрядником робіт, вартість яких згідно з умовами п.2.1 договору становила 700\~000 грн. Долучені до Договору підряду товарні чеки на придбання будівельних матеріалів не містять даних про покупця, відповідно не доводять придбання матеріалів саме відповідачем і використання цих матеріалів для будівництва спірного будинку. Ураховуючи наведене, відповідач не довів факт будівництва спірного об`єкта в період поза шлюбу з позивачем, не спростував презумпцію спільної власності, а тому вимоги позивача про стягнення компенсації половини вартості спірного об`єкта є підставними. Згідно з висновком ліцензованого суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] ринкова вартість не введеного в експлуатацію житлового будинку з господарськими спорудами станом на серпень 2023 року 1\~950\~905,00 грн. Звіт про оцінку зроблений із застосуванням порівняльного підходу аналогічних будинків не введених в експлуатацію, з урахуванням даних встановлених в ході натурального огляду об`єкта, відповідно до Національних стандартів та Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідач зазначений висновок не спростував, після роз`яснення судом права заявити клопотання про проведення судової оціночно-будівельної експертизи відповідним правом не скористався. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація половини вартості спірного об`єкта в розмірі 1 950 905,00 : 2= 975\~452,50 грн. У заяві про зміну предмету позову позивач окрім стягнення компенсації просив вказати у резолютивній частині рішення про те, що спірний об`єкт є спільним майном подружжя і в порядку поділу спільного майна подружжя об`єкт незавершеного будівництва на [ADDRESS] залишити у особистій власності [PERSON] . Проте, при розгляді справи про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання, не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна. Метою заявленого позивачем позову є поділ спільного сумісного майна, тому суд задовольняє позов і в порядку поділу спільного майна присуджує позивачу грошову компенсацію половини його вартості. Щодо судових\~витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, віднесені зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані і з оглядом доказів за їх місцезнаходженням, на забезпечення доказів (частина друга статті 133 ЦПК ). У разі задоволення позову понесені позивачем судові витрати покладаються на відповідача (частина перша, друга статті 141 ЦПК). Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 13420,00 грн (а.с.11, 199 т.1) та 3700 грн за виготовлення звіту про оцінку (а.с.166 т.1), які підлягають стягненню з відповідача. Питання розподілу правничої допомоги суд відповідно до заяви представника позивача вирішить в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved