Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

31.01.2024р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обгрунтовуючи вимоги тим, що 10.05.2021р. між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та відповідачем було укладено договір про надання фінансових послуг №2113036964964, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка визначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3900грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Вказаний договір було підписано електронним підписом відповідача, а уклавши цей договір він підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, текст яких розміщено на сайті товариства, а також умов договору, які в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою). На підставі договору факторингу №1-12 від 01.12.2021р. права грошових вимог за кредитними договорами, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №2113036964964 від 10.05.2021р. ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», яке відступило право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023р. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 09.01.2024р. відповідач має заборгованість за кредитним договором №2113036964964 від 10.05.2021р. в розмірі 75121,80грн, з яких 3900,00 заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 71221,80грн. заборгованість за процентами, але позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 32047,08грн, з яких 3900,00грн. заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 28147,08грн. заборгованість за процентами. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачений ним за подання позову судовий збір в розмірі 3028,00грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, але в позовній заяві, окрім задоволення позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, а також вказав, що позов не визнає, оскільки кредитні кошти на його ім`я отримали інші особи, які забрали з його телефона сім-картку, а потім погрожували йому, але до поліції він не звертався через те, що боявся за свою сім`ю (а.с.49). Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. 10.05.2021р. між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансових послуг №2113036964964, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка визначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3900грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.6-8). Вказаний договір було підписано електронним підписом відповідача, а уклавши цей договір він підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, текст яких розміщено на сайті товариства, а також умов договору, які в розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України, є публічною пропозицією (офертою). Кредитні кошти в розмірі 3900грн. були перераховані на рахунок відповідача 10.05.2021р., що підтверджується листом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 11.01.2022р. (а.с.9). На підставі договору факторингу №1-12 від 01.12.2021р. права грошових вимог за кредитними договорами, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №2113036964964 від 10.05.2021р. ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с.13-15). ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги за цим кредитним договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023р. (а.с.19-21). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 09.01.2024р. відповідач має заборгованість за кредитним договором №2113036964964 від 10.05.2021р. в розмірі 75121,80грн, з яких 3900,00 заборгованість за кредитом (тілом кредиту) та 71221,80грн. заборгованість за процентами (а.с.12), з яких позивач, посилаючись на засади розумності, співмірності і пропорційності, на яких відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України грунтуються зобов`язання, просить стягнути з відповідача заборгованість за процентами в сумі 28147,08грн. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). 30.09.2015р. набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію», яким встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Частиною 4 цієї статті визначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Разом з\~цим,\~відповідно до\~ч.6\~цієї статті\~відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Також, ч.12 цієї статті визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За змістом ст.12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021р. у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021р. у справі №234/7159/20. Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як встановлено ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може гркнтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Кредитні кошти в розмірі 3900,00грн. за кредитним договором №2113036964964 від 10.05.2021р. були перераховані ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» на рахунок відповідача, але він не надав суду доказів, які б спростовували його заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором, право вимоги за яким позивач набув на підставі договору факторингу. З огляду на зазначене, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що гроші з його картки були зняті іншою особою. Щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості, як доказу, який підтверджує наявність боргу, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, чинне законодавство України не містить вимог щодо засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватись розмір заборгованості. Відповідно застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2020р. у справі №331/7975/13-ц. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 32047,08грн, з яких 3900,00 заборгованість за кредитом (тілом кредиту), 28147,08грн. заборгованість за процентами, підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, серед інших витрат, належать витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Так, при зверненні до суду з цією позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №04094330066 від 25.01.2024р. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00грн. позивач надав до суду копію договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023р., укладеного між ним та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.35-36), прайс-лист із зазначенням вартості послуг, які надає адвокатське об`єднання (а.с.37), платіжну інструкцію №0406030000 від 10.01.2024р. про перерахунок коштів згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023р. (а.с.38), заявку на надання юридичної допомоги №151 від 02.01.2024р. (а.с.39), а також витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024р. (а.с.40). \~ \~ \~ \~Вказані витрати на професійну правничу допомогу суд вважає обгрунтованими та такими, що відповідають вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а тому вони також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved