Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

20 березня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на тимчасово окупованій території України у м.Луганськ. В обґрунтуванні заяви посилається на те, що її колишній чоловік [PERSON] [INFO] помер на тимчасово окупованій території України в м.Луганськ, Слов`яносербський район. Від шлюбу з [PERSON] у них є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . У зв'язку з бойовими діями в Луганській області заявниця з дочкою з 2014 року проживають за адресою: [ADDRESS] зі статусом внутрішньо переміщені особи. Довідку про смерть [PERSON] заявниці надіслала його сестра через засоби електронного зв'язку, так як іншим шляхом на даний час неможливо отримати відповідний медичний документ, який міг би бути прийнятим відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення пенсії при втраті годувальника на їх дочку [PERSON] . Ухвалою суду від 20 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Заявниця подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Заперечень проти заяви не надіслали. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що можливо розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. З`ясувавши обставини справи, перевіривши надані докази, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] , [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі, що був зареєстрований 22 травня 2010 року Родаківською селищною радою Слов`яносербського району Луганської області, актовий запис №14, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 3,4) Рішенням Слов`яносербського районного суду Луганської області від 07 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. (а.с.5) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] разом з дочкою [PERSON] взяті на облік внутрішньо переміщених осіб, фактичне їх місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями відповідних довідок. (а.с. 6, 7) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м.Луганськ, Слов`яносербський район, лнр, про що 23 вересня 2022 року відділом записів актів цивільного стану Слов`яносербського районного управління юстиції Міністерства юстиції луганської народної республіки видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с.8) Згідно ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 49 ЦК України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Крім того, вказаною статтею передбачено, що народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють ї можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Частиною 1 статті 3 вказаного вище Закону визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного Реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру. Державна реєстрація смерті проводиться відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Реалізувати свої цивільні права заявниця не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть [PERSON] в органах державної реєстрації, а документи, що підтверджують факт смерті є недійсними через те, що видані незаконно створеними органами. Встановлення факту смерті необхідне заявниці для отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення пенсії при втраті годувальника на дочку [PERSON] . На підставі ч.4 ст.317 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. З огляду на викладене, враховуючи, що заявник фактично просить встановити факт смерті [PERSON] у певний час та в певному місці, що тягне за собою можливі юридичні наслідки, і такий факт підтверджений належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 49 ЦК України, ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 2, 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved