Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 03.05.2022, та погодився на такі умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту відновлювана кредитна лінія до 200000 грн (п. 1.2. Договору); тип кредитної карти картка «Універсальна»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 Договору); процентна ставка, відсотків річних 42,00% (п.1.3 Договору); кількість та розмір платежів, періодичність сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4 Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4 Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській систем України». На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер [NUMBER] . Згодом відповідач також отримав кредитну картку номер [NUMBER] . Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 30.01.2024 має заборгованість у розмірі 64035,90 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 51675,26 грн та заборгованості за простроченими відсотками 12360,64 грн. Враховуючи викладене позивач просив стягнути з відповідача на його користь вищевказану заборгованості за кредитом, а також судові витрати. Ухвалою від 22.02.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд проводиться в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав особисто 28.02.2024 (а.с. 58), відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 03 травня 2022 року відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Підписавши заяву, відповідач погодився на наступні умови кредитування: - тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн (п. 1.2. Договору); - тип кредитної карти картка «Універсальна»; - строк кредитування 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 Договору); - процентна ставка, відсотків річних 42,00% (п.1.3 Договору); - кількість та розмір платежів, періодичність сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4 Договору); - розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4 Договору); - проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% (п. 1.5 та п. 2.1.1.2.12 Договору) (а.с.10-22). Узгодження основних умов кредитування і надання споживачу інформації щодо вартості кредиту підтверджується підписаним позичальником паспортом споживчого кредиту. 03.05.2022 та 01.02.2023 відповідачу були видані кредитні картки №[NUMBER] та № [NUMBER] зі строком дії до 03/24, що підтверджується відповідною довідкою АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.24). 06.12.2022 на кредитній картці № [NUMBER] було встановлено кредитний ліміт в розмірі 10000 грн., який в подальшому збільшувався та зменшувався до 15000 грн., 20000 грн., 40000 грн., 30000, 50000 грн (а.с.23). Відповідач здійснював витрати кредитних коштів, що підтверджується наданою позивачем випискою за договором б/н за період з 03.05.2022 по 31.01.2024 (а.с.10-22), довідками АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки та про видачу кредитних карток. Згідно з наданим станом на 30.01.2024 розрахунком заборгованості, за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 64035,90 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 51675,26 грн, заборгованість за простроченими відсотками 12360,64 грн (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому . Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, відповідач здійснював витрати грошових коштів в межах кредитного ліміту і вчасно не погашав заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується наданими банком випискою руху коштів за рахунком і детальним розрахунком заборгованості за договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд вважає, що в даному випадку знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором б/н від 03.05.2022 щодо повернення кредитних коштів, а тому заборгованість з відповідача на користь позивача підлягає примусовому стягненню. Таким чином, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення вимога позивача стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 64 035 гривень 90 копійок, з яких: 51 675 гривень 26 копійок - заборгованість за тілом кредиту та 12360 гривень 64 копійки - заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 грн судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved