Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Позивач 21.11.2023 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що АТ «Криворізька теплоцентраль», на виконання своїх зобов`язань, надає відповідачу послуги з централізованого опалення, але він неналежно виконує свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, має заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення боргу у повному обсязі з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2014 року по 02.09.2021 року в розмірі 8008,78 грн., інфляційні втрати 2164,54 грн., 3% річних 715,89 грн., а всього стягнути 10889,21 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2648,00 грн. Стислий виклад заперечень відповідача. Відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає повністю, обґрунтовуючи це тим, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки станом на момент відкриття судом провадження по справі 15 січня 2024 року строк позовної давності сплив, щодо основної вимоги за період з березня 2014 по 14 січня 2021 року; з інфляційних втрат та 3 % річних з лютого 2015 по 14 січня 2021 року. Крім того просив врахувати, що, починаючи з 02 вересня 2021 року він змінив місце реєстрації і проживає за іншою адресою: [ADDRESS] , а тому не має обов`язку здійснювати оплату за адресою, де фактично не проживає. У задоволенні позову просив відмовити повністю. Письмові пояснення позивача. Позивач не погоджується з твердженнями відповідача стосовно того, що він не повинен сплачувати послуги з теплопостачання, не проживаючи в житлі, оскільки за змістом ст.9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» вносити\~плату за\~комунальні послуги\~повинні дієздатні\~особи,\~які проживають\~та/або\~зареєстровані у\~житлі.\~Щодо пропуску строку позовної давності, позивач просив врахувати, що відповідно до п.12 Прикінцевих положень ЦК України, під час дії карантину строк позовної давності продовжено на строк дії карантину. Процесуальні дії у справі. 21.11.2023 позовна заява надійшла до суду. 18.12.2023 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 19.12.2023 позовна заява була залишена без руху. 04.01.2024 надійшла уточнена позовна заява. 09.01.2024\~позовна\~заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились, їх належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, враховуючи письмові пояснення. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав своє клопотання про застосування строків позовної давності. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за відсутності сторін, на підставі наданих ними доказів, що відповідає положенням ч.1 ст.223 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2\~ст.247\~ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. За відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади [PERSON] з 02.09.2021 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно з актом від 24.04.2024, затвердженим головою вуличного комітету, [PERSON] з 2011 року по теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS] . Але відповідач не заперечує, що до 02 вересня 2021 року він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Оплату за послуги з теплопостачання не здійснював. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.03.2014 по 02.09.2021 становить 8008,78 грн. Позивачем на вказану суму здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 2164,54 грн. та 3% річних у розмірі 715,89 грн. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону). Частина 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, передбачає обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України). Положеннями частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з\~тим,\~нормою ст.261\~ЦК України\~визначено початок\~перебігу позовної\~давності,\~який згідно\~з частиною\~першою цієї\~статті починається\~від дня,\~коли особа\~довідалася або\~могла довідатися\~про порушення\~свого права. А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Частиною 1 ст.32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Крім того, обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, і відповідач цієї обставини не заперечує, що він до 02 вересня 2021 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ,\~а отже\~був по\~вказану датуспоживачем послуг, які надавав позивач. При цьому оплату за послуги, що надавалися позивачем, не здійснював. Суд вважає, що факт фактичного проживання відповідача за іншою адресою з 20221 року не звільняє його від обов`язку сплати за послугу з теплопостачання, оскільки, будучи зареєстрованим за вказаною адресою, відповідач відповідно до Закону України Закону «Про житлово-комунальні послуги» вважається споживачем цих послуг, і відповідно має обов`язок сплачувати їх вартість. Доказів відмови\~відповідача від\~послуги з\~централізованого опалення\~за зазначеною\~адресою або\~припинення надання\~цієї послуги\~ним суду\~не надано. Внаслідок невиконання зобов`язань щодо оплати комунальних платежів відповідачем було порушено право позивача на своєчасне отримання коштів за надані послуги. Своїми неправомірними діями відповідач завдав позивачеві збитків, тому порушене право позивача підлягає відновленню. Разом з тим, суд вважає за доцільне врахувати заяву відповідача про застосування наслідків пропуску строків позовної давності до частини вимог поза межами трирічного строку звернення до суду. Згідно з чинним законодавством, плата за послуги з централізованого опалення вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідач плату за спожиті послуги за зщаявленийм період не вносив. Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача 21.11.2023 року, а тому він мав право на заявлення суми боргу в межах трирічного строку, тобто з листопада 2020 року включно по день реєстрації відповідача за адресою 01 вересня 2021 року. Водночас, суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) на всій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин, строк якого неодноразово продовжувався, і діяв до 30.06.2022 року. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого КМУ, віднесено до форс-мажорних обставин (ч.2 ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності, в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину. При цьому суд керується постановою Верховного Суду від 07 вересня 2022 року по справі № 679/1136/21, в якій зазначено, що: «у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)». Оскільки, перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за квітень 2017 року не закінчився під час дії карантину, тому ці строки продовжуються, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення боргу за послугу з централізованого опалення за період з 02 квітня 2017 року по день реєстрації відповідача за адресою виникнення боргу по 01 вересня 2021 року включно у розмірі 6173,27 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає, що відповідач у встановлені законом строки не вносив плату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, отже, наявні правові підстави для нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних за період прострочки виконання зобов`язань, і задоволенню позовних вимог щодо їх стягнення в межах строку позовної давності, а саме за період з 02.04.2017 до 01.09.2021 включно: - інфляційні втрат у розмірі 973,72 грн. та 3 % річних у розмірі 421,49 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог, а саме 1865,49 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial