Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

16 травня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку [ADDRESS]. 24 червня 2020 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] було укладено угоду № 932 на тимчасове розміщення у гуртожитку Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». Відповідно до п. 1.1. Угоди відповідач з сім`єю у складі [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дитина) та [PERSON] (дитина) тимчасово розміщується в студентському гуртожитку № 18 кімнати № 1-04л, 1-04пр, яка розрахована на 6 ліжко-місць. Пунктом 7.1. Угоди визначено, що строк її дії з 24 червня 2020 року по 30 червня 2021 року. Згідно з п. 2.2. Угоди розмір плати за користування кімнатою становив 3720 гривень на місяць. 30 червня 2021 року строк дії Угоди закінчився, проте відповідач з сім`єю продовжувача користуватися кімнатами гуртожитку. У червні 2022 року чоловік та діти відповідача звільнити кімнати № 1-04л, 1-04пр, що підтверджується актом від 01 червня 2022 року. Відповідач продовжила проживати у кімнаті № 1-04л та звільнила її 30 червня 2022 року, що також підтверджується відповідним актом від 30 червня 2022 року. З 01 січня 2022 року відбулась зміна розміру плати за користування кімнатою № 1-04л, 1-04пр. Відповідно до п.п. 1.4.4. п. 1.4. Положення про оплату у гуртожитку блочного типу № 18 співробітники університету та члені їх сімей (при наявності вільних ліжко-місць у гуртожитку) сплачують за проживання 1100 гривень на місяць за ліжко-місце із розрахунку як при 3-місному поселенні в кімнаті. Вартість вільного ліжко-місця складає 570 гривень. Таким чином, до 01 червня 2022 року відповідач повинна була сплачувати за проживання 5540 гривень на місяць. Разом з тим, оплату за проживання за період з 01 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року відповідач не здійснила, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 11080 гривень. Крім того, за проживання у червні 2022 року відповідач повинна була сплатити 2240 гривень, чого вона не здійснила. Таким чином, загальна сума заборгованості за оплату за проживання у гуртожитку становить 13320 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» є балансоутримувачем гуртожитку № 18 будинку [ADDRESS] . 24 червня 2020 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] було укладено угоду № 932 на тимчасове розміщення у гуртожитку Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського». Відповідно до п. 1.1. Угоди відповідач з сім`єю у складі [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дитина) та [PERSON] (дитина) тимчасово розміщується в студентському гуртожитку № 18 кімнати № 1-04л, 1-04пр, яка розрахована на 6 ліжко-місць. Пунктом 7.1. Угоди визначено, що строк її дії з 24 червня 2020 року по 30 червня 2021 року. Згідно з п. 2.2. Угоди розмір плати за користування кімнатою становив 3720 гривень на місяць. З позову вбачається, що 30 червня 2021 року строк дії Угоди закінчився, проте відповідач з сім`єю продовжувача користуватися кімнатами гуртожитку. У червні 2022 року чоловік та діти відповідача звільнити кімнати № 1-04л, 1-04пр, що підтверджується актом від 01 червня 2022 року. Відповідач продовжила проживати у кімнаті № 1-04л та звільнила її 30 червня 2022 року, що також підтверджується відповідним актом від 30 червня 2022 року. З позову вбачається, що 01 січня 2022 року відбулась зміна розміру плати за користування кімнатою № 1-04л, 1-04пр. Відповідно до п.п. 1.4.4. п. 1.4. Положення про оплату у гуртожитку блочного типу № 18 співробітники університету та члені їх сімей (при наявності вільних ліжко-місць у гуртожитку) сплачують за проживання 1100 гривень на місяць за ліжко-місце із розрахунку як при 3-місному поселенні в кімнаті. Вартість вільного ліжко-місця складає 570 гривень. Таким чином, до 01 червня 2022 року відповідач повинна була сплачувати за проживання 5540 гривень на місяць. Разом з тим, оплату за проживання за період з 01 квітня 2022 року по 31 травня 2022 року відповідач не здійснила, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість у розмірі 11080 гривень. Крім того, за проживання у червні 2022 року відповідач повинна була сплатити 2240 гривень, чого вона не здійснила. Загальна сума заборгованості відповідача становить 13320 гривень. Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача наданий суду і відповідає вимогам закону. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не оплативши у вказаний в договорі строк плату за проживання, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 24 червня 2020 року між Національним технічним університетом України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» та [PERSON] було укладено угоду № 932 на тимчасове розміщення у гуртожитку, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов`язання щодо виконання цього договору. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Суду не надано доказів, що відповідач повністю здійснила оплату за проживання у гуртожитку згідно умов Угоди. Заборгованість у відповідача виникла в період з 01 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає оплата за проживання у гуртожитку в сумі 13320 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 2684 гривні.

Outcome: approved