Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: Представник заявника [PERSON] адвокат Сталевич Г. звернулась до суду із вказаною заявою. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] , являється внуком [PERSON] . Згідно відомостей з довідки до акту огляду МСЕК №627093 від 16.01.2024 року [PERSON] [INFO] , визначено групу інвалідності перша «Б» безтерміново, відповідно, остання потребує стороннього догляду, нагляду, допомоги. Вказує, що у зв`язку з наявним захворюванням та визначеною 1 групою інвалідності, [PERSON] є особою яка в значній мірі має залежність від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій і часткову нездатність до виконання окремих елементів самообслуговування. Заявник проживає зі своєю бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та відповідним актом обстеження умов проживання заінтересованої особи. Зазначає, що окрім заявника [PERSON] , та [PERSON] за вказаною адресою проживає дочка [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , однак остання являється військовослужбовцем [NUMBER] прикордонного Карпатського загону, має повну зайнятість, а від так не може здійснювати постійний догляд матері. Враховуючи викладене, крім, нього, заявника у заінтересованої особи [PERSON] , немає інших близьких родичів, які б могли здійснювати за нею постійний догляд. Проживаючи разом з хворою бабусею та будучи єдиною особою, яка може здійснювати постійний догляд за ним, він, заявник забезпечує його їжею, купує необхідні ліки та продукти харчування, забезпечує гігієнічні потреби, забезпечує чистоту помешкання та інші фізіологічні та побутові потреби. Встановлення в судовому порядку юридичного факту має для заявника юридичне значення, оскільки породжує для нього виникнення прав та обов`язків, зокрема щодо можливості надавати допомогу та представляти особу, яку він доглядає, в медичних закладах, органах місцевого самоврядування та органах державної влади щодо отримання соціальних пільг і виплат, тощо. ІІ. Позиція учасників справи (заявника, заінтересованих осіб): Заявник [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Представник заявника [PERSON] , адвокат Сталевич Г., в судове засідання не з`явилась, проте подала письмову заяву, в якій зазначила, що підтримує вимоги поданої заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та просила розгляд справи проводити за її відсутності та відсутності її довірителя. Заінтересована особа [PERSON] , в судове засідання не з`явився, однак подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо задоволення вимог заяви заявника [PERSON] , та просила розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту населення Мостиська Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, в судове засідання не з`явився. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області від 28.02.2024 року постановлено прийняти до розгляду вказану цивільну справу, призначено таку до судового розгляду в порядку окремого провадження. Відповідно до частини 3 статті 223, частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , являється внуком заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де в графі мати значиться [PERSON] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , де в графі мати значиться [PERSON] та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , котрі знаходяться в матеріалах вказаної цивільної справи. Заінтересована особа [PERSON] , є інвалідом І групи загального захворювання, що підтверджено копією довідки до акту огляду МСЕК №627093 від 16.01.2024 року та іншими медичними документами. Відтак, [PERSON] , є особою з інвалідністю І групи та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї підтверджено від 17.01.2024 року, що заявник [PERSON] , і його бабуся [PERSON] , проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Слід зазначити те, що окрім, заявника [PERSON] , у бабусі [PERSON] є повнолітня дитина донька [PERSON] , [INFO] , однак остання являється військовослужбовцем, відомості що надані [INFO] свідчать про те, що [PERSON] , має повну зайнятість, а від так не має можливості здійснювати постійний догляд за матір`ю [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що заявник [PERSON] , спільно проживає з бабусею [PERSON] , вони пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Заявник [PERSON] особисто здійснює постійний сторонній догляд за бабусею [PERSON] , догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі. Окрім заявника [PERSON] , відсутні інші особи, які можуть здійснювати догляд за [PERSON] .. Заявник [PERSON] , має задовільний стан здоров`я та такий має можливість здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І групи - його бабусею [PERSON] , [INFO] . Заявник [PERSON] звертався до Управління соціального захисту населення Мостиська Яворівської РДА з приводу посвідчення факту здійснення ним постійного догляду за бабусею - особою з інвалідністю 1 групи, де отримав відповідь, що управління не уповноважено встановлювати факт догляду однією особою над іншою. V. Застосовані судом норми права. Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. У п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що чинниками, які можуть зумовити складні життєві обставини є: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність. Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» передбачено, що інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Висновки суду. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що стороною заявника доведений факт, що він є єдиною особою, зайнятою постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи - його бабусею [PERSON] , у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Підсумовуючи, суд приходить до переконання, що вимоги заявника [PERSON] є підставними в повній мірі та такими, що підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника для офіційного його підтвердження на законних підставах. Від його встановлення залежить виникнення прав та обов`язків у заявника, зокрема щодо можливості надавати допомогу та представляти особу, яку він доглядає, в медичних закладах, органах місцевого самоврядування та органах державної влади, щодо отримання соціальних пільг і виплат, а також виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про соціальні послуги». Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає. Встановлення факту постійного стороннього догляду має спектр юридичних наслідків, тому може мати широке коло заінтересованих осіб, яких неможливо фактично встановити на момент розгляду цієї справи судом. Встановлення даного факту не суперечить закону і ніяким чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, - відсутні. VIІ. Розподіл судових витрат. Виходячи з вимог ч.7 ст.294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. Враховуючи наведено норму Закону, понесений заявником [PERSON] судовий збір необхідно залишити за ним.

Outcome: approved