Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що дане домоволодіння мало статус «колгоспного двору» і його власником в цілому як голова двору був [PERSON] ; він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину та вже переоформив частину спадкового майна, але не може оформити право власності на вказане спадкове домоволодіння через органи нотаріату в зв`язку з відсутністю його правової реєстрації за спадкодавцем. Позивач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» згідно заявки, але своїм правом на участь не скористався, надав заяву від 29.03.2024р., в якій просить розглядати справу в його відсутність, заявлені вимоги підтримує і наполягає на їх задоволенні в підготовчому засіданні. Відповідач Плисківська сільська рада була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою про доставку судових документів до електронного кабінету (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм процесуальним правом на участь не скористалась, повноважного представника не направила, відзиву на позов не подала, в наданій заяві від 14.03.2024р. просить розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги визнає. Неявка належним чином сповіщених сторін у даному випадку згідно положень ст.198 ЦПК України не перешкоджає проведенню підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із Законом України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно, придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Власність колгоспного двору регулювалася ст.120-126 ЦК УРСР (в редакції 18.07.1963р.) і ст.120, 123 ЦК УРСР (в редакції 18.07.1963р.): майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Згідно роз`яснень, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. не втратили права на частку в його майні і розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи за встановленою черговістю. Право на успадкування майна померлого спадкодавця має лише той спадкоємець, який прийняв спадщину. За змістом положень ст.1268, 1269 ЦК України такими, що прийняли спадщину, є: 1/ спадкоємці, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого статтею 1270 цього Кодексу не заявили про відмову від неї; 2/ малолітні, неповнолітні, недієздатні, обмежено дієздатні особи, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст.1273 цього Кодексу; 3/ спадкоємці, які в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У ст.25 ЦК України встановлено, що цивільна правоздатність фізичної особи (громадянина) виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні, яке розташоване у [ADDRESS] , та мало статус «колгоспного двору», станом на 15.04.1991р. був зареєстрований і проживав [PERSON] (голова двору). [INFO] [PERSON] помер, склавши при житті 06 січня 2015 року на користь [PERSON] заповіт на все належне йому майно. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса Борзнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Хайлука О.В., яким була заведена спадкова справа №34/2020, та вже переоформив частину спадкового майна (земельну ділянку), отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом; інші спадкоємці на спадкове майно не претендують. Відтак, [PERSON] має право на решту спадкового майна померлого [PERSON] як спадкоємець за заповітом відповідно до положень ст.1223, 1233 ЦК України. Зазначені обставини підтверджуються копіями паспорта, свідоцтва про смерть, заповіту, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.10.2020р., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, довідками Великозагорівського старостинського округу Плисківської сільської ради №275 від 06.05.2020р., №123 від 29.02.2024р. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок з господарськими спорудами у [ADDRESS] , не зареєстроване. Приватним нотаріусом Ніжинського нотаріального округу Хайлуком О.В. 27 березня 2024 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього, й рекомендоавано звернутися до суду. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася, прийняв спадщину, інші спадкоємці на спірний спадковий будинок не претендують, померлому спадкодавцю як голові колгоспного двору належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] , і дане майно збереглося після припинення існування колгоспного двору, на який відсутня його правова реєстрація за спадкодавцем, що перешкоджає позивачу оформити та зареєструвати право власності на дане нерухоме майно через органи нотаріату, то суд вважає за можливе його позов задовольнити з ухваленням рішення в підготовчому судовому засіданні. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved