Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

в позові вказано, що 14 грудня 2022 року приблизно о 09год. 30хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Галицька 34-А [PERSON] рухалась на своєму транспортному засобі «Peugeot Partner» [NUMBER] в напрямку центру міста. Зупинившись на регульованому перехресті на червоне світло світлофору попереду неї зупинився автомобіль марки «Мерседес» сірого кольору [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В подальшому відповідач грубо порушуючи громадський порядок вчинив конфлікт із [PERSON] , в ході якого [PERSON] нецензурно виражався в сторону позивача, погрожував фізичною розправою, поводив себе агресивно і під час конфлікту пошкодив ліве бокове дзеркало заднього виду «Peugeot Partner». Працівники патрульної поліції на місце не викликались, оскільки пошкодження транспортного засобу були завдані особисто, а не за допомогою джерела підвищеної небезпеки, але позивач подала до правоохоронних органів заяву про вчинення злочину. 17.12.2022 року було внесено відомості про кримінальне провадження до ЄРДР відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 296 КК України. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 07.03.2023 року, було встановлено факт пошкодження [PERSON] лівого бокового дзеркала заднього виду транспортного засобу позивача, було допитано свідків, які підтвердили дані обставини, проте кримінальне провадження № 12022096010000841 було закрите у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, але виявлено факт адміністративного правопорушення та передано матеріали до Івано-Франківського РУП в Івано-Франківській області для вирішення питання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. В подальшому на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП «дрібне хуліганство» та направлено адміністративні матеріали до Івано-Франківського міського суду. Постановою Івано-Франківського міського суду від 18.05.2023 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено штраф. Постановою суду було підтверджено вищенаведені факти щодо пошкодження лівого, дзеркала заднього виду транспортного засобу [PERSON] , факт дрібного хуліганства. В кримінальному провадженні проведена експертиза Peugeot Partner, реєстраційний номер [NUMBER] , розмір пошкоджень становив 1 092 гривень. Проте позивач не погоджується з даною вартістю, оскільки експерт визначив вартість тільки вартість самого дзеркального елементу дзеркала проте не врахував, що було пошкоджено і внутрішню частину, не врахував, що розбитий дзеркальний мав функцію підігріву. Позивач почала займатись відновленням свого транспортного засобу та звернулась до офіційного дилера Peugeot «Peugeot Центр Івано-Франківськ «Модерн Авто», згідно попереднього розрахунку заміни дзеркала заднього виду вартість становить 7830,80 гривень. Позивачу вдалось знайти більш дешевший варіант щодо заміни дзеркала заднього виду на станції технічного обслуговування «BMWest» (ФОП [PERSON] ) Згідно Наряду-замовлення № А1320 від 28.06.2023 року, вартість відновлювального ремонту 500 гривень заміна дзеркала, 6485 дзеркало заднього виду. Позивач в результаті конфлікту зазнала страждань та принижень, тобто негативних емоцій змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання, змушена звернутись в правоохоронні органи за захистом свої прав. Тому позивач просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6 985 гривень матеріальної шкоди, 12 000 гривень моральної шкоди. Представник позивача подав суду заяву, в якій просив вирішити спір без його участі. Відповідач подав суду заяву, в якій просив вирішити спір без його участі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Відповідач подав відзив на позов, відповідно до якого висновком експерта № СЕ-19/109-22/13570-АВ від 29.12.2022 року встановлено вартість матеріального збитку, який завданий власнику наданого на дослідження ТЗ Peugeot Partner внаслідок завданих йому пошкоджень становить 1 092 гривні. Даний Висновок експерта досліджувався також судом і був покладений в основу при ухваленні постанови від 18.05.2023 року, під час судових засідань у справі № 344/5331/23, в якій і була винесена постанова, позивач не висловлював жодних зауважень щодо даного висновку експерта та розміру заподіяної шкоди, хоча був присутній на судових засіданнях. Пояснення позивача не відповідають дійсним обставинам справи і не підтверджуються належними доказами. По-перше, незрозумілим є посилання позивача на наведений правовий висновок ВС, оскільки він стосується відносин страхування, а не деліктних правовідносин, а також в правовому висновку ВС оцінюється «звіт про оцінку», тоді як цій справі «висновок експерта», за таких обставин даний правовий висновок ВС не може бути застосований. Крім цього, висновок експерта не може бути «попереднім оціночним документом», являється належним і допустимим доказом з огляду на приписи ст. 76 ЦПК України. Внутрішні пошкодження дзеркала «заподіяні Відповідачем» не підтверджені одними доказами. Необхідно довести причинно-наслідковий зв`язок, між саме протиправними діями відповідача і завданою шкодою. Відповідач визнав позов в сумі 1 092 гривні. Також відповідачем визнано обставини вчинення дрібного хуліганства та пошкодження дзеркала. Участь у справі про адміністративне правопорушення є правом, а не обов`язком, крім цього у цій справі брав участь адвокат позивача. Обов`язок доведення розміру моральної шкоди лежить саме на позивачеві. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже обов?язок доказування в цій справі та спростування вимог позивача покладено саме на відповідача. Таким чином обставина пошкодження дзеркала та фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення визнаються сторонами. Між сторонами виник спір щодо розміру майнової відповідальності та щодо розміру компенсації моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так в ст. 1192 ЦК України вказано, що, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Так позивач не надала суду висновку щодо оцінки завданого їй матеріального збитку. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже позивач не виконала її обов?язку із доведення правових підстав вимоги до відповідача замінити дзеркало. У свою чергу відповідач надав суду висновок експерта в кримінальному провадженні, розпочатому з ініціативи позивача про те, що розмір матеріального збитку через пошкодження дзеркала становить 1092 гривень. Отже незаінтересованим в результатах вирішення спору експертом, попередженим про кримінальну відповідальність в кримінальному провадженні здійснено огляд пошкоджень дзеркала у встановленому законом порядку та визначено дії, необхідні для відновлення стану пошкодженої речі Позивач не надала суду доказу огляду пошкоджень будь-ким, крім експерта в кримінальному провадженні. Позивач не подала суду обґрунтування правових підстав для заміни усього дзеркального елемента в зборі на новий комплект в зборі. Крім цього позивачем не доведено правові підстави для покладення на відповідача компенсації за новий комплект дзеркального елемента в зборі без врахування зносу і втрати відповідної частини вартості від зносу. Таким чином позивачем не доведено правових підстав для покладення на відповідача обов?язку із відшкодування дійсної шкоди за змістом судового експерта в сумі 1092 гривень. При цьому відповідачем спростовано усі доводи позивача та доведено, що розмір збитку від його дії щодо пошкодження дзеркала складають 1092 гривень. Так в ч. 1 ст. 1167 ЦК України вказано, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Кримінальне провадження щодо відповідача закрито та встановлено, що дії які він вчинив підлягають кваліфікації за правилами КУпАП. Таким чином позивачем гіперболізовано її пояснення щодо змісту правопорушення щодо позивача. Так само на відповідача підлягає покладенню обов?язок з компенсації моральної шкоди саме тих, які він вчинив, а не тих, які вказано в позові у формі припущення позивача. Зазначені в позові пояснення щодо відчуття позивачем болю і страждань позбавлені будь-яких правових підстав, оскільки не були тривалими в часі, адміністративне правопорушення мало місце в центральній частині міста в світлу пору доби, в момент, коли у відповідному місці перебуває значна кількість мешканців, дії відповідача було спрямовано на об?єкт майна, а не на особу позивача, її життя чи здоров`я. Відповідно до змісту постанови про закриття кримінального провадження від 07/08/2023 свідок [PERSON] надав показання про те, що водій автомобіля Peugeot Partner показала жест середнього пальця водію транспортного засобу [NUMBER] , після чого відповідач вийшов до позивачки зі свого автомобіля. Таким чином позивач здійснила дії щодо провокування реакції особи, яку провокують на відповідні дії. Відповідно до зазначеного у позивача в її конфлікті з відповідача, відповідно до показання свідка була активна, а не пасивна роль, як це нею вказано в змісті позову. Також відповідно до показань свідка [PERSON] відповідач наніс один удар по лівому дзеркалу, внаслідок чого розбився лише дзеркальний елемент, а не було пошкоджено комплект лівого дзеркала в зборі. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження відповідач надав пояснення про те, що позивачка вчинила аварійну ситуацію, різким маневром в право, надалі позивачка блимала відповідачу дальнім світлом фар для привернення його уваги, коли їх автомобілі стояли на перехресті та після привернення уваги відповідача показала йому жест середнього пальця її руки. Необхідно особливо відзначити, що в позовній заяві не вказано інформацію про те, що позивач провокувала відповідача на виявлення його реакції на демонстрацію образливого жесту в сторону відповідача, коли він в стані спокою перебував у власному автомобілі перед автомобілем позивачки та не виявляв будь-якої агресії в її сторону, не блокував проїзд, не порушував будь-які права позивача на проїзд. Отже на час перешкоджання проїзду відповідачу в його смузі і на час блимання світлом фар відповідачу та на час демонстрування жесту середнім пальцем руки позивач не відчувала, як вказано в її позові болю і страху за власне життя. Крім цього, за змістом постанови про закриття кримінального провадження за змістом показанням свідка [PERSON] відповідач не проголошував будь-яких образ чи погроз в сторону позивача. За змістом постанови Івано-Франківського міського суду від 18/05/2023 встановлено, що ініціатива початку конфлікту належала саме позивачу, яка спричинила аварійну ситуацію та в наступному подавала світлові сигнали для привернення уваги відповідача і для демонстрації йому образливого жесту середнього пальця руки. Показанням свідка [PERSON] прийнято судом за змістом постанови Івано-Франківського міського суду від 18/05/2023 та на їх основі встановлено спірні обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже вже існує судове рішення, яким встановлено обставини поведінки позивача та відповідача на підставі допиту свідка в кримінальному провадженні [PERSON] . Вартість збитку позивача також встановлена за змістом постанови Івано-Франківського міського суду від 18/05/2023. Доказу оскарження та скасування постанови Івано-Франківського міського суду від 18/05/2023 позивачем суду не надано. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов?язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов?язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Будь-якого розрахунку за кожним видом страждання позивачем суду не надано. В такий спосіб позивач позбавив відповідача можливості перевірити розрахунок позивача та спростувати його. Відповідно інформація позивача щодо розміру моральної шкоди заснована на припущеннях. Однак використання припущень в доказуванні прямо заборонено процесуальним законом. Таким чином моральна шкода, що вказана позивачем розрахована на основі гіперболізованих та надуманих, а не дійсних обставин та може бути компенсована як особі, щодо якої вчинено адміністративне правопорушення, кваліфіковане за ст. 173 КУпАП та з урахуванням активних дій позивача щодо провокування такого правопорушення в сумі 1000 гривень. Відповідач подав суду заяву про зменшення витрат на правову допомогу. Будь-якого доказу здійснення витрат на правову допомогу позивач та її адвокат суду не подали. Будь-яких доказів на підтвердження передбачуваних витрат на правову допомогу позивач та її адвокат суду не подали. Однак відповідач визнав претензію позивача щодо розміру витрат на правову допомогу 5,75 процента від загальної суми претензій 18985 гривень, що становить 1091,63. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial