Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Представник позивача звернулась в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просить стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Мотивувала позовні\~вимоги тим,\~що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2016 року. У період перебування в шлюбних стосунках у подружжя народились двоє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що діти проживають та зареєстровані разом з матір`ю, яка їх утримує. Вказала, що [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити, а судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 24 січня 2024 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Положенням ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч. 1, 2\~ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. В силу\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зі змісту ч. 8\~ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 СК України\~передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з мотивів позовної заяви, сторони перебували у шлюбі з 09 вересня 2016 року, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 лютого 2023 року. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06 липня 2017 року Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 43, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 березня 2021 року Виконавчим комітетом Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, актовий запис № 14. З довідки № 2270 від 24 листопада 2023 року вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . За ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» для дітей віком до 6 років з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ч. 1\~ст. 184 СК України\~якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження майнового стану відповідача, рівня його доходів станом на день подання позову до суду 22 січня 2024 року. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач матиме можливість виплачувати позивачу аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3196 грн. щомісячно, які підлягають індексації, що становить мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину відповідного віку, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2563 грн. щомісячно, які підлягають\~індексації, що становить мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину відповідного віку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3196 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення з позовом до суду 22 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2563 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з дня звернення з позовом до суду 22 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. За ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. В силу ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. На підтвердження реальності витрат на професійну правничу допомогу представником позивача [PERSON] долучено договір про надання правової допомоги № 230 від 11 січня 2024 року, акт № 05/10/2 від 15 січня 2024 року, згідно якого виконавець надав клієнту правову допомогу, а клієнт прийняв таку вартістю 3000 грн., рахунок № 05/2 від 15 січня 2024 року про сплату наданих послуг у розмірі 3000 грн. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч.ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат. Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19. Врахувавши викладене, за відсутності відповідних дій з боку відповідача, суд з урахуванням таких критеріїв як справедливість, добросовісність, розумність, принципи співмірності та розумності судових витрат, складність цієї справи, дійшов до висновку, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial