Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову вказала, що 07.03.2002 року вона, [PERSON] , уклала шлюб із відповідачем, [PERSON] , який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №8. Після укладання шлюбу, змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Під час шлюбу з відповідачем народились двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суд ум. Миколаєва від 17 січня 2022 року, у справі №490/5905/21, шлюб між нею та відповідачем розірвано. Рішення набрала законної сили 17 лютого 2022 року Під час перебування у шлюбі із відповідачем за спільні кошти придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 60,8 кв.м., з них житлової 33,7 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 30 вересня 2011 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є., титульним власником за яким виступає відповідач [PERSON] . Наразі із відповідачем не може достигнути домовленостей про поділ спірної квартири, шлюбний договір не укладався, спільного порозуміння щодо поділу зазначеного майна немає. Зазначає, що спірна квартира придбана за спільні кошти протягом юридично зареєстрованого шлюбу, вважає що квартира є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу в рівних частках між нею та відповідачем в судовому порядку. Відповідача до суду надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи просить проводити за його відсутність за наявними матеріалами справи. Вказує, що у зв`язку з його визнанням позову до початку розгляду справи по суті просить вирішити питання щодо розподілу судового збору з урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 50% належного до сплати судового збору. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити та поділити спільна нажите майно під час шлюбу квартиру в рівних долях по частині кожному. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.\~82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2022 року розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області 07 березня 2002 року за актовим записом №8. Вищезазначене рішення суду набрало законної сили 17.02.2022 року. Згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого 13 вересня 2011 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Горбуровим К.Є. за реєстровим №3562, гр. [PERSON] (Ідентифікаційний номер [NUMBER] ) іменований далі «Покупець», придбав квартиру за номером [ADDRESS] та має наступні характеристики: загальна площа 60,8 кв.м., житлова площа 33,7 кв.м., кількість кімнат: три. Згідно Витягу про державну реєстрацію права №31406050 від 22.09.2011 року, зареєстровано право власності за [PERSON] (власність приватна, частка 1/1) на 3-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , на підставі договір купівлі-продажу /3562/ 13.09.2011/ Горбуров К.Є., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області. Відповідно до вказаного договору купівлі-продажу від 13.09.2011 року, в графі Покупець свідчить, зазначено що: на момент укладання цього договору він перебуває у шлюбі з гр. [PERSON] (Ідентифікаційний номер [NUMBER] ), яка окремою заявою надала згоду на укладання цього договору, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно №371000008 від 22.03.2024р. право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , підстава виникнення права власності: договір купівл-продажу, 3562, 13.09.2011, [PERSON] , приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області. Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст.\~372\~ЦК України,\~майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 15 ЦК України, передбачено що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Виходячи з вищенаведеного, трикімнатна квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, так як придбана на ім`я Відповідача за час перебування у шлюбі. Небажання відповідача [PERSON] добровільно здійснити поділ набутого під час шлюбу майна, порушує права позивача [PERSON] , які вона може захистити лише в судовому порядку. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 5459 грн. 83 коп. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 2729 грн. 92 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 2729 грн. 91 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved