Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

30.05.2023 представник позивача звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 07.08.2023, обґрунтовуючи тим, що відповідачка - [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , та є споживачем послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення, які надає ТОВ «Білоцерківвода». Товариство здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №177 від 15.02.2018. Відповідачка не виконує належним чином своїх зобов`язань щодо оплати послуг централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка згідно діючих тарифів становить 4688,02 грн, за період з 01.10.2021 по 01.05.2023. Тому, ТОВ «Білоцерківвода» просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення в розмірі 4688,02 грн та судові витрати в розмірі 2684,00 грн. 04.10.2023 суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошелем Б.І., відповідно до ст. 31 ЦПК України, справу передано до Черкаського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю. 01.12.2023 справа надійшла до Черкаського районного суду Черкаської області для розгляду за підсудністю та передана судді Тептюк Є.П. 04.12.2023 суддею Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., відповідно до п. 1 ст. 30, ст. 31 ЦПК України, справу передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю. 24.01.2024 справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю та 25.01.2024 передана, згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, до розгляду судді Бондаренко О.В. 25.01.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 22.02.2024-11:30 год. 22.02.2024 судом постановлено ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 26.03.2024 - 10:30 год, в порядку ч.2 ст. 223 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином, 20.03.2024 до суду подано клопотання представника позивача, за довіреністю у справі - Гошко Р.Л. , про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов до суду не подала. 21.02.2024 від імені [PERSON] до суду надійло електронне звернення з електронної адреси: [INFO] , в якому зазначено, що [PERSON] просить перенести судове засідання у справі на іншу дату, так як знаходиться в іншій області на лікуванні. 26.03.2024 від імені [PERSON] до суду надійшло електронне звернення з електронної адреси: [INFO] , в якому зазначено, що [PERSON] просить перенести судове засідання у справі на іншу дату, так як знаходиться на лікуванні в стаціонарі з колінним суглобом у місті Сміла Черкаської області. Ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачає, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ст.6 цього ж закону створення електронного документу завершується накладанням електронного підпису. Електронний лист є офіційним, якщо містить вкладення з текстом офіційного документа у вигляді файлу (приєднані файли), скріпленого електронним цифровим підписом. Документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису (ЕЦП) не належать до офіційних. Так, чинне процесуальне законодавство не забороняє учасникові справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду, однак з обов`язковим скріпленням таких документів власним електронним цифровим підписом учасника справи. Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Разом з тим, направлені до суду електронні звернення від 21.02.2024 та 26.03.2024 не підписані електронним цифровим підписом відповідачки, у вказаних листах відсутні будь-які номери засобів зв`язку, зокрема номер телефону та адреса електронної пошти відповідачки, та відповідачкою не надано до суду заяви в порядку ст. 131 ЦПК України. Згідно із п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Так, у вказаних вище зверненнях зазначено причину неявки відповідачки, а саме: перебування на лікуванні в іншій області, однак, до суду не надано жодних доказів в підтвердження вказаних обставин. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а при ухваленні судом заочного рішення у справі відповідачка має право, згідно ст. 284, 285 ЦПК України, подати до суду заяву, про перегляд заочного рішення. У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи тривалість провадження у справі, а також не подання відповідачкою заяви про розгляд справи за її відсутності, враховуючи, що її явка не визнавалася судом обов`язковою, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для відкладення судового засідання. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Пунктом 1.3. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг від 25.04.2005 за № 60, що затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства №279 від 13.10.2014), виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. ТОВ «Білоцерківвода» є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення в м. Біла Церква на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та здійснює господарську діяльність централізованого водопостачання та водовідведення в м. Біла Церква на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №177 від 15.02.2018. З матеріалів справи (а.с. 15) вбачається, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 2499 від 16.12.2020 установила тарифи з централізованого водопостачання та водовідведення, що надається ТОВ «Білоцерківвода», яке є виконавцем вказаних послуг для населення м. Біла Церква. Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру від 02.10.2023 (а.с.40), відповідачка - [PERSON] , [INFO] , з 13 лютого 2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на майно (а.с. 75-76), за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу від 17.09.2013, зареєстрованого у реєстрі за № 2674, що узгоджується з матеріалами справи (а.с.12-14). З матеріалів справи (а.с.6-11), вбачається, що 17.09.2014 між ТОВ «Білоцерківвода» та [PERSON] було укладено Договір № 318/109050-6, про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, адреса надання послуг: квартира [ADDRESS] , згідно якого за вказаною адресою на ім`я відповідачки було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З відомості про нарахування та оплату послуг з централізованого постачання холодної воли та водовідведення по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.4-5), вбачається, що сплата коштів за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення не здійснюється, тому за період з 01.10.2021 по 01.05.2023 наявна заборгованість у розмірі 4688,02 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. У відповідності до п.5,п.6 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення є суб`єкт господарювання, що провадить відповідну господарську діяльність. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно із ч.1 п.1 ст. 6 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 за № 2479-VI, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. П.п. 1,2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, покладено обов`язок на індивідуального споживача щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, враховуючи вказані норми законодавства, відповідачка, як власник житлового приміщення та споживач комунальних послуг, зобов`язана оплачувати надані послуги у встановлені строки, а вона допустила порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень та спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам, що надані позивачем, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у сумі 2684,00 грн., які документально підтверджені (а.с.1), то такі витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved