Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулась з цим позовом до суду мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАВ 410217, посвідченого 31 липня 2014 року приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24985955, Договору дарування частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок серії НАК 570301, посвідченого 19 грудня 2014 року приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31293694, а також Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-1202028482014, їй належить земельна ділянка з кадастровим номером 1222082700:04:003:6003 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на вказаній земельній ділянці, які розташовані по [ADDRESS] . Позивачка вказує, що у 2023 році їй стало відомо, що за вищевказаною адресою з червня 2019 року зареєстровано ТОВ «ДНІПРОАГРОСВІТ», про що їй та її померлій матері відомо не було та дозволу на реєстрацію зазначеного товариства за вказаною адресою вони не надавали. При зверненні до Міністерства юстиції з проханням змінити або виключити з реєстру місцезнаходження юридичної особи за вказаною адресою, позивачці було рекомендовано звернутись до суду за для вирішення такого питання. Тому, з урахуванням наведеного, зазначена обставина на думку позивачки порушує її законні права й стала причиною звернення до суду з приводом про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволені з огляду на наступне. Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАВ 410217, посвідченого 31 липня 2014 року приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 24985955, Договору дарування частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок серії НАК 570301, посвідченого 19 грудня 2014 року приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чорною О.В., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31293694, а також Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-1202028482014, [PERSON] належить земельна ділянка з кадастровим номером 1222082700:04:003:6003 та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на вказаній земельній ділянці, які розташовані по [ADDRESS] . Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань, встановлено, що за вищезазначеною адресою 24 червня 2019 року зареєстровано місцезнаходження юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроагросвіт» / ЄДРПОУ 43074751 /. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 13 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~та\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2\~ст. 16 ЦК України\~передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Згідно ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Ст. 41 Конституції України гарантує кожному громадянину України право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ст. 203 ЦК України необхідною умовою чинності правочину передбачає вільне волевиявлення учасника правочину, відповідне його внутрішній волі. [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідач їй невідомий, підстави для його реєстрації за адресою її будинку відсутні та дозволу на реєстрацію місцезнаходження відповідача за своєю адресою вона не надавала, що свідчить про відсутність волевиявлення [PERSON] як власника домоволодіння на реєстрацію місцезнаходження відповідача за адресою належного їй домоволодіння. З урахуванням наведеного суд вважає за належне задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: approved