Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] є власником 41/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 17.11.2023. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 1988 року, що підтверджується довідкою Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 20.07.2023 № 367, а також відміткою в домовій книзі на вищевказаний житловий будинок. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29.09.2023 у справі № 322/964/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування було встановлено, що відповідач станом на 21.03.2008 у вказаному житловому будинку не проживав. 11.04.2008 відповідачу було обрано запобіжний захід у вигляді арешту, а 17.07.2008 його було засуджено до покарання у виді позбавлення волі, звільнився відповідач з місць позбавлення волі 07.06.2012. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що відповідач з 2008 року по теперішній час не проживає у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1), на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна (ч. 2). Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач спільно з позивачем не проживає більше року, спільним побутом з ним не пов`язаний. Докази того, що відповідач не проживав за адресою зареєстрованого місця його проживання з поважних причин, суду надані не були. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (частиною спірного будинку) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна, відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 27.01.2024 № 6818-6283-4465-8649, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 1211,20 грн., отже відповідна сума підлягаю стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved