Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , зареєстрованого 05 лютого 2021 року Комунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №59. Посилається на те, що подружні відносини між сторонами припинено, позивач з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільного господарства, що й стало підставою звернення до суду із даним позовом, адже подальше збереження шлюбу не має сенсу та суперечить її інтересам. Майнові спори, в тому числі про поділ майна подружжя, між сторонами відсутні, дітей від шлюбу у подружжя немає. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і моральним шляхом в умовах свободи та гідності. Позивач просить суд розірвати шлюб та вирішити питання про розподіл судових витрат. Клопотання про повернення дошлюбного прізвища, яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами, позивач не заявляла. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлений судом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, а саме шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим зв`язком та направлення судової повістки у вигляді SMS-повідомлення, у судове засідання не з`явився. Оскільки суд немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, тому вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 05.02.2021\~рокуКомунарським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), 05.02.2021року\~сторони зареєстрували\~шлюб,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №59\~(а.с.9). Судом встановлено, що сім`я розпалася остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У даному випадку позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і інші документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим в позовній заяві позивач зазначає, що понесені ним судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved