Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

08.01.2024 згідно даних вхідної реєстрації кореспонденції позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 29.09.2004 між сторонами зареєстровано шлюб. У даному шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 липня 2020 року по справі№344/7181/20 шлюб між сторонами було розірвано дітей: [PERSON] , та [PERSON] , залишено на проживанні із матір`ю. Рішенням Івано-Франківського міського суду віл 29 червня 2023 року по справі№344/16409/22 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів на сина [PERSON] відмовлено. Судом, встановлено, що син проживає разом із батьком за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає разом з позивачем ще з липня 2022 року, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 02.12.2022. Від часу, коли син вирішив проживати з позивачем, відповідачка [PERSON] перестала приймати участь в утриманні сина та ще й намагалась стягнути на його утримання аліменти,незважаючи на те, що син проживає з позивачем. Таким чином, відповідачка, маючи реальну можливість приймати участь у забезпеченні сина, з власної ініціативи самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання дитини. Відповідачка має регулярні доходи та офіційно працевлаштована, інших осіб на утриманні немає. Позивач, здійснює догляд за своєю бабусею [PERSON] . У зв`язку із здійсненням догляду за бабусею не має регулярних доходів та отримую 1919 грн. компенсації за надання соціальних послуг. Також сплачує аліменти на доньку згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2023 року по справі №344/1640922 і повністю забезпечує сина [PERSON] , який навчається у Івано-Франківському академічному ліцеї у 10 класі, несе постійні затрати на навчальні посібники, зошити. Також син [PERSON] займається футболом та має тренування кожного дня, місячна вартість тренувань з футболу становить 600 грн. Окрім цього, додатково оплачуються збори та змагання, усе футбольне екіпірування вартість яких може сягати 5000,00 грн. щомісячно. Таким чином, задля забезпечення сина всім необхідним для його всебічного розвитку, одночасного здійснення всіх побутових витрат (харчування, одяг, взяття тощо), несе значні фінансові затрати. У свою чергу, відповідачка також зобов`язана виконувати свій обов`язок по утриманню власної дитини (а.с.1-5). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.01.2024 справа передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.17). Ухвалою суду від 11.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.20). 19.02.2024 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів, в якому позов визнає частково, не заперечує відносно стягнення з неї аліментів на на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн., що є більше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік». Відзив обгрунтовує тим, що позивач, доказів по витраченню грошових коштів у розмірі 5 600 грн. на оплату додаткових тренувань для сина не надав. Також позивач не надав суду доказів та підтверджень здійснення ним повного утримання сина та в чому воно полягає, а також доказів самоусунення її як матері від обов`язку здійснювати утримання сина. Син зареєстрований за її адресою проживання та часто проживає також і з нею. Позивач є працездатною особою та неофіційно працює, однак в позові зазначає, що він є безробітний. З 2021 року позивач неофіційно працює в ТОВ «Будівельна компанія «Галицька ІФ» на посаді постачальника будівельних матеріалів. На сьогоднішній день неофіційно працює у ПП «Гаразд - Україна». Також на праві власності позивачу належить нерухоме та рухоме майно; він не вказує про свій реальний заробіток за неофіційним місцем роботи. Вона на теперішній час офіційно працює в ТОВ «Вартіс», на посаді: провідного менеджера із збуту, місячна заробітна плата згідно офіційної довідки про доходи становить 8 610,00 грн., додаткових заробітків не має. Майна у власності, крім подарованої їй батьком частки квартири. В даній квартирі проживає разом з донькою. На її повному утриманні перебуває малолітня дочка [PERSON] , оскільки відповідач не виконував рішення суду по справі 344/16409/22. Разом з тим, вона систематично перераховує сину кошти близько 3000 грн. щомісячно. 05.03.2024 представника позивача - адвокатом Матківською К.О. подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Матківська К.О. позов підтримали, з підстав викладених у ньому, просили задоволити. Додатково [PERSON] вказав, що повністю забезпечує сина [PERSON] всім необхідним. На утримання сина щомісячно витрачає від 5000 грн. до 10 000 грн. в залежності від витрат на оплату додаткових тренувань. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Попередньо подала відзив та 19.02.2024 через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи її без участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково, просила стягувати з неї аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. Заслухавши вступне слово позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 15 липня 2008 року, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис за №1473. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 17 травня 2013 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за №998. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Шлюб між сторонами розірвано рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08.07.2020 року, визначено юридичне місце проживання дітей [PERSON] , та [PERSON] , місцем проживання матері (а.с.11). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2023 року у справі № 344/16409/22, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити частково. Ухвалено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В задоволені решти вимог позову відмовлено. ( а.с. 12). Згідно з таким рішення суду зазначно, що : « Як вбачається із доказів наданих представником відповідача: акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, пояснень дитини [PERSON] , син проживає разом з відповідачем своїм батьком за адресою: [ADDRESS] . Дитина забезпечена всім необхідним, всі витрати по утриманні сина несе відповідач, а не позивачка. Тому немає підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 02.12.2022, проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Сім`я складається із 4 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дитина забезпечена усім необхідним та батько [PERSON] забезпечує дитину усім необхідним (а.с.14). Згідно з\~акту встановлення\~факту здійснення\~догляду №451\~від 17.08.2023,\~станом на\~17.08.2023 [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] , яка є особою, яка потребує постійного стороннього догляду (а.с. 15). Відповідно до копії довідки №4948 від 03.10.2023, виданої Департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, [PERSON] з 01.09.2023 по даний час призначено 1919 грн. компенсації за надання соціальних послуг [PERSON] (а.с. 16). Згідно записів з копії трудової книжки [PERSON] , серії [NUMBER] , останній у період з 02.12.2019 до 19.09.2023 працював менеджером з постачання у ПП «Західконтинент» (а.с. 65-67). Відповідно до відповіді Івано-Франківського спортивного ліцею Івано-Франківської обласної ради від 26.02.2024 за №01-10/63, [PERSON] , [INFO] , навчається в 10-А класі Івано-Франківського спортивного ліцею Івано-Франківської обласної ради. Активну участь у ліцейному житті [PERSON] бере батько [PERSON] , регулярно цікавиться класного керівника успіхами сина, відвідує батьківські збори, оплачує благодійний внесок у БО БФ «Обдаровані діти сільської місцевості» (а.с. 68). Згідно з відповіді футбольного клубу «Ліцей-Вікторія» від 04.03.2024 за №32, [PERSON] є учнем ФК «Ліцей-Вікторія». Батько [PERSON] бере активну участь у тренувальному процесі сина, регулярно цікавиться досягненням сина, відвідує батьківській збори, надає фінансову допомогу (участь у змаганнях та НТЗ) (а.с. 69). Відповідно до копії квитанцій, [PERSON] у період з 05 січня 2024 року до 01 березня 2024 року сплачено аліменти на утримання доньки - [PERSON] за період з березня 2023 року до грудня 2023 року та за період з січня 2024 до лютого 2024 року на загальну суму 35 000 грн. (а.с. 70-71). Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна №366280577 станом на 18.02.2024, та №368414781 станом на 04.03.2024, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , на праві власності в частині 1/12 на підставі договору дарування №2-114 від 04.02.2022, виданого держаним нотаріусом Антонюк Л.І. Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (а.с. 43 - 44, 72-73). Відповідно до\~договору купівлі-продажу, укладеного 23.09.2011 між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кочан М.В. та зареєстрованого у реєстрі №1287, [PERSON] передано у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] , та останній зобов`язався прийняти у власність і сплатити гроші за належну продавцеві на праві власності зазначену квартиру (а.с. 74). Що стосується особи відповідача, то судом встановлено наступне : Відповідно до довідки №ВР 000000002 від 22.01.2024, виданої ТОВ «Вартіс» [PERSON] працює в ТОВ «Вартіс» з 15.11.2022, на даний момент займає посаду провідного менеджера із збуту, дохід за вирахуванням ПДФО в період з січня 2023 року до грудня 2023 року становив 96 598,92 грн., в тому числі місячна заробітна плата за грудень 2023 року становила 8610,00 грн. (а.с. 42). Згідно з даними будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] , [PERSON] (домовласник) та [PERSON] зареєстровані за даною адресою (а.с.46-49). Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , у присутності спеціаліста - завідувача Центру психологічної служби [PERSON] , пояснив суду, що навчається у Івано-Франківському академічному ліцеї у 10 класі. 09.07.2022 повернувся з Польщі і з того часу проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . З матір`ю на даний час не спілкується; між ними склалалися неприязні відносини. Спілкувався раніше заради сестри. Фінансово мати не допомагає, не купує йому ні одягу, ні продуктів харчування, ні навчальних посібників. У відповідності до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 січня - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 гривень. Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків. Відповідно до змісту\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року\~і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1\~ст. 81 ЦПК України). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Також, перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину, адже аліменти на дитину є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише їх отримують та використовують їх від імені дітей. Верховний Суд у постанові від 12.01.2022 у справі №640/15771/19 виснував, що положення ст. 185 СК стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається у цій статті. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Такі особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). У постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №545/3115/19 викладено правовий висновок, що відшкодування одним із батьків половини вартості ремонту технічних пристроїв, половини вартості витрат на лікування, відвідування секцій та позашкільних закладів не є додатковими витратами в розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини на користь іншого з батьків. Суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків неповнолітнього сина за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок матері дитини, яка з ним не проживає, дбати про виховання, здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Також суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, витрат, які позивач несе на утримання сина [PERSON] [INFO] ,, особу відповідача (молодого віку, працездатна, офіційно працевлаштована, офіційний середньо місячний заробіток становить 8 610,00 грн.), суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 (три тисячі\~п`ятсот) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Під час розгляду справи, за результатами досліджених по справі доказів, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідачка може сплачувати аліменти на сина в розмірі 4 000 грн. Усі інші доводи і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні та не надали можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня, коли позивач звернувся із позовом до суду, з 08.01.2024. У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (ч.1\~ст.196 СК України). Крім цього, за заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст.186 СК України). Статтею 185 СК України\~також визначено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі та

Outcome: approved