Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

22 листопада 2023 року до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя надійшла вказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, який просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між позивачем та відповідачем 02 травня 2020 року Дніпровським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №87. Позов мотивує\~тим,\~що 02\~травня 2020\~року Дніпровським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис №87. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружні відносини на теперішній час припинені, спільне господарство не ведеться, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Просить шлюб розірвати та повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року справа направлена за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 лютого 2024 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А. Ухвалою суду від 02.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 26 лютого 2024 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, шляхом направлення судової повісти на адресу реєстрації відповідача, як внутрішньо-переміщеної особи, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 04.03.2024 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Також повідомлявся про дату судового засідання, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, строк дії якого в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента Україна та триває й на теперішній час. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 23.12.2022, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. До вказаного Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України входить м. Кам`янка-Дніпровька. Зареєстрованим місцем проживання відповідача у справі [PERSON] , [INFO] , за відомостями Державної міграційної служби України є Запорізька область, Василівський район, місто Кам`янка-Дніпровська, вул. Щаслива, буд. 374, що відноситься до тимчасово окупованої російською федерацією території України. Отже у відділень Укрпошти відсутні можливості доставки пошти відповідачу у місто Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області. Порядок повідомлення осіб, що знаходяться на тимчасово окупованій території врегульовано нормами ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до частини першої статті 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. На підставі викладеного, повідомлення судом відповідача про розгляд справи здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, тобто він вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Частиною 2 статті 247\~ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між\~сторонами в\~справі зареєстрований\~02\~травня 2020\~року Дніпровським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №87, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Внаслідок реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] »(а.с. 3). Подружжя не підтримує шлюбних відносин, шлюб носить формальний характер. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом було\~встановлено,\~що причиною\~припинення шлюбно-сімейних\~відносин являється\~відсутність почуття кохання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Як встановлено судом, сторони не підтримують шлюбних стосунків. На даний момент відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Зважаючи на дійсні причини розірвання шлюбу, зазначені позивачем, подальше життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.\~28\~ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм іменем. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із Закону, звичаю національної меншини, до якої вона належить. Зокрема, Законом України № 2398-У1 «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», який набув чинності 27.07.2010р., внесено зміни до ст. 235 ЦК України, а саме було доповнено частиною другою, згідно якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації шлюбу, що розривається. Статтею 295\~ЦК передбачено, що прізвище фізичної особи може бути змінене у разі реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу або визнання його недійсним. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В прохальній частині позовної заяви позивач просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне прізвище « [PERSON] », тому суд доходить висновку про необхідність відновлення дошлюбного прізвища відповідача після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України після набрання рішенням законної сили необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вимог про стягнення судових витрат позивач не заявляв, тому такі витрати слід віднести на її рахунок.

Outcome: approved