Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

В провадженні Центрально-міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання в період навчання, в якому позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на користь повнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), на період навчання сина в Центрі підготовки і перепідготовки робітничих кадрів № 1 м. Кривий Ріг на денній формі здобуття освіти за рахунок регіонального бюджету. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, неодноразово подавав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~ в жодне призначене судове засідання не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, а позивач не проти винесення заочного рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] [INFO] є рідним сином [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.2004 р. Відповідно до рішення суду віл 10.04.2012 року по справі № 444/1832/12 року, 2/444/121/12 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з [PERSON] стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , що підтверджується копією рішення суду. Після досягнення сином [INFO] повноліття, виконання виконавчого листа було зупинено. На підставі Довідки № 378 від 06.10.2022 року позивач [PERSON] в період з 14.01.2022 року по 30.06.2023 року навчався в Центрі підготовки і перепідготовки робітничих кадрів № 1 м. Кривий Ріг на денній формі здобуття освіти за рахунок регіонального бюджету (наказ від 14.01.2022 р. № 04 «З-УДЗ») за професією «Машиніст крана (кранівник); Стропальник», що підтверджується копією довідки. При цьому, Позивач у цей час не мав самостійного доходу, що підтверджується копіями довідок: № 0482-22- 06250 від 06.10.2022 року, наданої Державною фіскальною службою, довідки про відсутність індивідуальних відомостей про особу від 06.10.2022 року, наданої Пенсійним фондом України, довідки № 4710 від 07.10.2022 року наданої Управлінням праці та соціального захисту населення, а також довідки наданої Криворізьким міськрайонним центром зайнятості № 4964 від 19.10.2022 року допомогу по безробіттю позивач не одержував. З позовною заявою про стягнення аліментів на час свого навчання позивач звернувся до суду 08.11.2022 року. Відповідач [PERSON] фізично здоровий, працездатний, на його утриманні ніхто не перебуває, але у період навчання сина, він відмовлявся добровільно надавати матеріальну допомогу на його утримання, хоча його повнолітній син у зв`язку з продовженням навчання у цей час потребував щомісячного матеріального забезпечення, оскільки самостійно утримувати себе не мав можливості. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) «Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до\~ст.\~198\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно роз`яснень викладених в п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідач за час розгляду справи судом, не скористався своїм правом і не подав відзив на позовну заяву, не спростував позовні вимоги позивача. Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , на час його навчання в Центрі підготовки і перепідготовки робітничих кадрів № 1 м. Кривий Ріг на денній формі здобуття освіти за рахунок регіонального бюджету в період з 14.01.2022 р. по 30.06.2023 р., слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 08.11.2022 року та до часу закінчення сином навчання. \~ \~ \~ Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів; Таким чином, позивач є звільненим від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 992,40 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved