Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину. В обгрунтування позову позивачка зазначила, що вона та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] [INFO] . Вони із відповідачем зареєстрували шлюб, але на даний час шлюб між ними розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2019 року справа ( №205/9443/19) задоволено, вимоги позивачки про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову про стягнення аліментів і до досягнення повноліття дитиною. Станом на день подачі позову внаслідок знецінення національної валюти України - гривні, підвищення цін на харчування, одяг, ліки, тощо аліменти у раніше присудженому не можуть покривати всі необхідні витрати на утримання спільної дитини. Дитина зростає, розвивається, їй потрібно різноманітно харчуватися, купувати одяг, взуття, засоби гігієни, речі для навчання, у зв`язку з чим розмір аліментів підлягає збільшенню. На час присудження аліментів у неї був стабільний дохід, а на даний час нею втрачено роботу. Тепер вона не має можливості забезпечувати дитину на достатньому рівні. На даний час відповідач знайшов постійну офіційну роботу, чого не було на час присудження аліментів. На даний час дитина потребує постійного медичного нагляду і лікування, і аліменти у раніше присудженому розмірі не покривають відповідних витрат. Просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2019 року справа №205/9443/19 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 2000,00 грн.. щомісяця до 4 000 грн. 00 коп. щомісяця, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглянути дану справу у його відсутність,позовні вимоги [PERSON] визнає частково в розмірі 3000,00 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Кіровським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів громадянського стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14.06.2016 р., актовий запис №228, [PERSON] та [PERSON] 14.06.2016 р. зареєстрували шлюб. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 27.12.2016 р., актовий запис №2249, [PERSON] народився [INFO] . Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.11.2018 р. №199/7848/18, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.12.2019 р. № 205/9443/19 та виданого на підставі нього виконавчого листа 21.01.2020 р., стягнуто щомісяця з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн., але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з30.10.2019 р. і до досягнення повноліття дитиною. Згідно паспорту [NUMBER] , виданого Новокодацьким РВ у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 16.06.2016 р. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 11.01.2017 р. відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу №183-ок від 26.11.2021 р. ПрАТ «НВО «Созидатель», [PERSON] провідного економіста Департаменту економіки та розвитку, 26.11.2021 р. звільнено за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно відомостей трудової книжки запис №17, 01.04.2022 р. припинено виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ч.1 п.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», наказ НТ220408 від 08.04.2022 р. Згідно форми ОК-5 Пенсійного фонду України, в реєстрі застрахованих осіб щодо [PERSON] є відомості про відрахування для пенсії за рік: 2013 р. - 15849,73 грн., 2014 р. - 22616,29 грн., 2017 р. - 38400,00 грн., 2018 р. - 44676,00 грн., 2019 р. - 131033,70 грн., 2020 р. - 63592,74 грн., 2021 р. - 113526,79 грн. Згідно довідки про доходи ТОВ «КІДДІСВІТ» №0К00-000005 від 13.03.2024 р., [PERSON] займає посаду комплектувальник виробів, напівфабрикатів та матеріалів у ТОВ «КІДДІСВІТ». Загальна сума доходу нарахована з вересня 2023 р. по лютий 2024 р. становить 81532,98 грн. Вересень 2023 р. - 13133,33 грн., жовтень 2023 р. - 13790,00 грн., листопад 2023 р. - 13790,00 грн., грудень 2023 р. - 13239,65 грн., січень 2024 р. - 13239,65 грн., лютий 2021 р. - 13790,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. У національному законодавстві України право дитини на утримання, що також прямо кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття, знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Також у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20). За таких обставин, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а саме ті обставини, що відповідач працевлаштований, та має можливість сплачувати кошти на утримання дитини, має регулярний і стабільний дохід, який після визначення розміру аліментів у розмірі 2000,00 грн. зріс, недоведеності суду наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, та беручи до уваги інші вказані обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що є наявні підстави для збільшення розміру аліментів, визначених раніше судом аліментів. Визначаючи розмір аліментів у новому розмірі, суд виходить з того, що Законом України від 17.05.2017 року № 037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». При цьому згідно зі ст. 7 Закону "Про Державний бюджет на 2024 рік" з 01.01.2024 року розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку становить від 6 до 18 років - 3196 грн. 00 коп. З огляду на наведені вимоги матеріального закону та встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає можливим розмір аліментів, що стягуються з 2000 грн. 00 коп. збільшити до 4 000 грн. 00 коп. щомісяця. Визначаючи розмір аліментних платежів у такому розмірі, суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, так як аліменти в розмірі 4000,00 грн. дадуть можливість для нормального розвитку дитини та його матеріального забезпечення матір`ю. Виходячи з розміру аліментів 4000,00 грн., суд враховує, що середня заробітна плата відповідно складає 13700,00 грн. в місяць, тобто 4000,00 грн. - це фактично 1/4 частина від доходу відповідача, при цьому йому залишиться на проживання дохід - 9700,00 грн., що значно більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет на 2024 рік" - 3028,00 грн. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору, такий обов`язковий платіж підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved