Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про звільнення від стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебував у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі №184/1353/13-ц від 29.04.2013 року, з позивача почали стягувати аліменти на користь відповідачки на утримання доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 09 квітня 2013 року до досягнення повноліття доньки. В подальшому від доньки [PERSON] позивачу стало відомо, що сплачувані ним аліменти на утримання доньки, колишня дружина на доньку не витрачала, а витрачала на придбання алкоголю для свого співмешканця. В вересні 2023 року співмешканець матері помер. Крім цього від доньки стало відомо, що відповідачка вихованням та утримання доньки не займалась і донька вирішила проживати з батьком. З цього часу донька [PERSON] проживає з позивачем і повність знаходиться на його утриманні та вихованні. Однак згідно рішення суду, незважаючи, що донька перебуває на його утриманні та вихованні, він зобов`язаний сплачувати аліменти колишній дружині. Наведене стало підставою для звернення із даним позовом до суду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив не надала. Так, в судове засідання 28.12.2023р. о 09:30 год., відповідач не з`явилася, причину своєї неявки та її поважність не повідомила. В судове засідання, призначене на 22.02.2024р. о 09:30 год., яке було призначено за клопотанням відповідача в режимі відеоконференції із Дарницьким районним судом м. Києва, відповідач не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала на електронну адресу суду заяву, згідно якої просить слухання справи відкласти у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. У той же час, суд звертає увагу на те, що вказана заява у порушення норм чинного законодавства не підписана відповідачкою. Крім того, заява надіслана з електронної пошти «Александр». Також, до заяви не долучено жодних доказів погіршення стану здоров`я відповідачки. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що відповідач затягує розгляд справи, а тому вважає за можливе провести слухання справи за її відсутності. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , шлюб був зареєстрований в відділі реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 299. Від даного шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] . 08.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області № 428/1773/12 від 08.05.2012 року. Оскільки на той час донька [PERSON] , [INFO] проживала з відповідачкою (мамою [PERSON] ), то за її позовом на підставі рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області по справі №184/1353/13-ц від 29.04.2013 року, з [PERSON] почали стягувати аліменти на користь відповідачки на утримання доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини щомісяця, починаючи з 09 квітня 2013 року до досягнення повноліття доньки. Як вказує позивач, від доньки [PERSON] йому стало відомо, що сплачувані ним аліменти на утримання доньки, колишня дружина на доньку не витрачала, а витрачала на придбання алкоголю для свого співмешканця. В вересні 2023 року співмешканець матері помер. Крім цього від доньки стало відомо, що відповідачка вихованням та утримання доньки не займалась і донька вирішила проживати з ним. З цього часу донька [PERSON] проживає з ним і повність знаходиться на моєму утриманні та вихованні. Крім того, наведене підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] , наявними в матеріалах справи. Так, раніше батько сплачував мамі аліменти на її утримання. Однак мама на неї кошти не витрачала, а на їх купляла алкоголь і пропивала разом зі своїм співмешканцем, який помер у вересні 2023 року. Так як з мамою її життя стало нестерпним вона перейшла жити до батька і стала проживати з ним. На протязі тривалого часу вона проживала разом із батьком [PERSON] , який виховував та матеріально забезпечував її. В подальшому батько допоміг їй вступити до Київського професійного коледжу артдизайну, де вона зараз і навчається та проживає в гуртожитку за адресою [ADDRESS] . До теперішнього часу батько матеріально утримує її. Встановивши фактичні обставини, суд керується наступним Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.181 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, за якою, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно до ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі, щодо припинення такого обов`язку, має право звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Отже, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача на користь відповідача. Згідно зі ст.ст. 76,77,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показами свідків. Суд зазначає, що матеріалами справи належним чином підтверджується зміна місця проживання доньки [PERSON] разом із батьком, отже, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Суд зазначає, що обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались. Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття. На підставі викладеного,

Outcome: approved