Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим що 09 вересня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалось. Три роки тому в них почали псуватись відносини, зникло взаєморозуміння та спільні інтереси. Чоловік ображає її, постійно створює конфлікти та вчиняє скандали без жодної реальної підстави. Її намагання з`ясувати, в чому причина, чоловік ігнорує. Протягом останнього півроку сторони спільно не проживають. Таким чином, подружні відносини між ними фактично припинені, спільного побуту, спільних інтересів або сімейних справ немає. У зв`язку із наведеним просить розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати стягнути із відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 09 вересня 2004 року (а.с.6), сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1278. В шлюбі народився син [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо витрати на професійну правничу допомогу зазначених у тексті позовної заяви суд зазначає наступне. За змістом частин 3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Однак жодного документально підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача суду не надано. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1211.20 гривень судового збору, оскільки такі витрати є документально підтвердженими. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 115, 141 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved