Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

позивач звернулась до суду з цим позовом, у порядку підсудності, визначеної Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22, яким змінено територіальну підсудність судових справ Сєвєродонецького міського суду Луганської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] (далі спадкодавець), про що 13 жовтня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіональної о управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено відповідний актовий запис № 18953. [PERSON] , [INFO] , є донькою і спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] . У зв`язку зі смертю [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Інших спадкоємців, які б могли закликатися до спадкування за законом, крім позивача, [PERSON] не має. 08 листопада 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. з заявою про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] 10 листопада 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що у зв`язку зі смертю матері вона перебувала у важкому психологічному стані, оскільки мати була для неї дуже близькою людиною, та виховувала її з дитинства сама. Крім того, звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивачеві перешкодило захворювання на коронавірусну хворобу COVID-19 та серйозні ускладнення, викликані хворобою. У зв`язку з карантинними обмеженнями та рекомендаціями лікарів позивач уникала пересування містом, оскільки відчувала слабкість внаслідок хвороби, а також з метою запобігання поширенню інфекції та для уникнення повторного зараження. Також указує, що вона розраховувала звернутися до нотаріуса після повного одужання, однак не змогла цього зробити у зв`язку з початком військової агресії РФ проти України, активними бойовими діями на околицях м. Харкова та постійними обстрілами й бомбардуванням всієї території України. На початку ведення активних бойових дій в м. Харків і до 04 березня 2022 року позивач разом зі своїм чоловіком та дітьми перебували в м. Харкові, оскільки покинути в повній безпеці місто було майже неможливо. У перші дні березня 2022 року РФ завдала ракетних та авіаударів по м. Харкову, були зруйновані будівлі, які знаходились поруч з квартирою, де на той час мешкала позивач, зокрема будівля Харківської обласної ради, будівля СБУ у Харківській області. До того ж у місті відбувались бої через численні прориви ворожих груп. З метою захисту власного життя та життя своїх близьких, позивачем було прийнято рішення виїхати за межі України. За першої можливості позивач разом з родиною виїхали спочатку до м. Полтави та незадовго після цього а саме 06 березня 2022 року виїхали до Польщі. Позивач усвідомлювала, що строк для звернення із заявою про прийняття спадщини спливає 13 квітня 2022 року, однак з новин та ЗМІ їй стало відомо, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України тимчасово призупинено роботу Єдиних та державних реєстрів Міністерства юстиції України, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, а робота державних органів, у тому числі нотаріальних контор, зокрема у м. Харків була обмежена. Крім того, оскільки позивач поспіхом збиралася для евакуації то взяла з собою документи, що посвідчують її особу паспорт громадянина України та ідентифікаційний код. В свою чергу, документи, які необхідні для прийняття спадщини залишились у м. Харків. У подальшому позивач, перебуваючи за кордоном у телефонному режимі зверталася до нотаріуса для отримання консультації як тільки з`явилася така можливість, який повідомив позивачеві, що з заявою про прийняття спадщини необхідно звертатись за останнім місцем проживання спадкоємця тобто до нотаріусів у м. Харків. Також позивач зазначає, що під час усної консультації у телефонному режимі нотаріус м. Харкова повідомила, що строк прийняття спадщини зупинено на час воєнного стану. Позивач ознайомилась з постановою КМУ «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 164, відповідно до п. 3 якої на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини було зупинено. Таким чином, позивач мала правомірні очікування, що може оформити права на спадщину пізніше. Враховуючи зменшення інтенсивності обстрілів міста, позивач наважилась повернутись до міста Харкова на початку листопада 2023 року. Одразу після повернення сформувала необхідний пакет документів та за першої ж можливості звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, від якого й дізналася про пропуск нею строку для прийняття спадщини. Отже, позивач указує, що враховуючи суперечливість положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для позивача та призвели також до помилково розуміння, що строк для прийняття спадщини не сплинув та прийняти її можливо через деякий час після спливу 6-ти місяців, як було встановлено до початку повномасштабного вторгнення, позивач вважає, що є всі законодавчі та фактичні підстави визнати причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними. Постановленою суддею ухвалою від 24 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання. Також ухвалою витребувано докази у виді належним чином засвідченої копії спадкової справи після смерті [PERSON] . Докази отримано судом 08 січня 2024 року. Постановленою судом ухвалою від 12 лютого 2024 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов не подавав. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.8/. 16 березня 1991 року [PERSON] вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.16/. Таким чином судом установлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] . З наданої суду належним чином засвідченої копії паспорту громадянина України = вбачається, що позивач з 20 грудня 1991 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.9/. Відповідно до належним чином засвідченої копії свідоцтва про право власності на житло від 23 жовтня 1995 року встановлено, зокрема, що [PERSON] набула у власність, на праві спільної сумісної власності, квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] /а.с.15/. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується належним чином засвідченою копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] /а.с.7/. З наданої на виконання ухвали суду від 24 листопада 2023 року копії спадкової справи вбачається, що: - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 січня 2010 року, виданого державним нотаріусом Першої сєверодонецької державної нотаріальної контори Фесенко О. М., [PERSON] набула на праві власності частину спадкового майна, а саме квартиру, розташовану у [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 23 жовтня 1995 року сектором приватизації житла згідно з розпорядженням № 8758 від 18 жовтня 1995 року /а.с.39/; - 10 листопада 2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с.28/; - постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н. В. від 10 листопада 2023 року № 266/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.50/. З наданих матеріалів спадкової справи встановлено, що інші спадкоємці після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались. Також з наданих матеріали не встановлено реєстрації будь-яких осіб разом зі спадкодавцем на час її смерті. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними (постанова Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12). Позивачем на підтвердження обставин поважності пропуску строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у позовній заяві вказано, зокрема, що у зв`язку з військовою агресією і нападом Російської Федерації на Україну та оголошенням у країні воєнного стану, позивач виїхала за кордон та повернулась до України вже після закінчення шестимісячного строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжено та який діє станом на день розгляду справи. З наданої суду належним чином засвідченої копії закордонного паспорту позивача серії [NUMBER] вбачається, що 06 березня 2022 року позивач виїхала за межі території України, а 03 листопада 2023 року повернулась до України /а.с.10-12/. Отже фактичне знаходження позивача за межами України в період, на який підпадав строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, воєнний стан на території України створили позивачеві перешкоди в тому, щоб своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . За висновком суду ці причини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача та такими, що потребували значного часу для їх усунення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач за допомогою належних та допустимих доказів довела суду ту обставину, що строк для подання заяви про прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. Також суд ураховує, що відомостей щодо звернення до нотаріуса інших спадкоємців після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, матеріали справи не містять. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, наявність обставин, які унеможливлювали вчасне звернення позивача до нотаріуса, суд приходить висновку, що пропущений позивачем строк не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] . Таким чином, доводи позивача щодо неможливості своєчасно, протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оцінюються судом як поважні причини, пов`язані з об`єктивними, істотними для позивача труднощами на вчинення такої дії, тому суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved