Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

06 лютого 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 18 березня 2017 року. Позовні вимоги обґрунтував тим, що подружні відносини сторони припинили в 2023 році, мешкають окремо, примирення між ними неможливо. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 12 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник, яких належним чином повідомили про день, час та місце слухання справи, до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла заяви, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити (а.с.23). Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилась. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності, погодилась на розірвання шлюбу (а.с.25). Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 18 березня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2017 року Ширяївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Під час реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з [PERSON] на Івасів (а.с. 6). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 7-9). Сімейні відносини сторони припинили, мешкають окремо, примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає за необхідне розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи що відповідачка не подала клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище " [PERSON] ".

Outcome: approved