Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник в листопаді 2023 року отримав довідку МСЕК на підставі якої він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (сервісний центр в м. Добропілля), де йому було роз`яснено, що в його документах встановлено розбіжності в прізвищі, що унеможливлює призначення страхових виплат. Через розбіжність у прізвище у документах, заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, для того, щоб в подальшому реалізувати свої права та звернутись до органу ПФУ із заявою про призначення страхових виплат. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08.02.2024 року відкрито окреме провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, заінтересованій особі запропоновано подати пояснення щодо заяви. Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про розгляд справи. Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути заяву без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи також надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 28.10.2021 року у зв`язку з втратою паспорту, заявнику був виданий новий паспорт громадянина України № [NUMBER] , в якому його прізвище записано на українській мові як « [PERSON] ». (а.с.9-10) Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена 11.07.2001 року, прізвище особи на яку її оформлено записано як « [PERSON] ». (а.с.11-13) В тимчасовому посвідчені № [NUMBER] (взамін військового квитка), особу якій посвідчення видано записано як « [PERSON] ». (а.с.14) Судом також було досліджено акт № 17 від 01.04.2011 року за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, особою з якою стався нещасний випадок зазначено « [PERSON] ». В подальшому в акті № 17 прізвище постраждалою особи неодноразово записано як « [PERSON] ». (а.с.15-18) В акті (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 30.03.2011 року на ТДВ «Шахта «Білозерська» від 01.04.2011 року за формою Н-5, потерпілою особою зазначено « [PERSON] ». В подальшому в акті прізвище потерпілого зазначається як « [PERSON] ». (а.с.19-22) Також згідно копії Диплому молодшого спеціаліста серії НК № 35748401 від 22.05.2009 року, [PERSON] закінчив у 2009 році Донецькій гірничий технікум ім. Є.Т. Абакумова за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин». (а.с.23) Відповідно до копії Атестату про повну загальну середню освіту серії НК № 14661094 від 25.06.2001 року, [PERSON] закінчив у 2001 року професійно-технічне училище № 95 м. Білозерське Донецької області. (а.с.24) Згідно копії Диплому кваліфікованого робітника серії НК № 14661196 від 25.06.2001 року, [PERSON] закінчив у 2001 році професійно-технічне училище № 95 м. Білозерське Донецької області. (а.с.25) Також судом будо досліджено Додаток до атестата про повну загальну середню освіту № 313965 від 25.06.2001 року, Додаток до диплома кваліфікованого робітника № 029067 від 25.06.2001 року та Додатку до диплома про вищу освіту серії [NUMBER] в яких прізвище особи, яка отримувала ці додатки зазначено як « [PERSON] ». (а.с.26, 27, 28-29) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Таким чином, надавши належну оцінку доказам у справі, суд знаходить доведеною обставину, що при заповненні даних нового паспорту громадянина України заявника, відповідальним працівником було застосовано помилкову українську транслітерацію при перекладі прізвища заявника, яка і призвела до даних помилок у правовстановлюючих документах. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що у вищезазначених документах зазначено одну й ту саму особу - [PERSON] , якому належать правовстановлюючі документи, а саме: трудова книжка серії [NUMBER] , яка заповнена 11.07.2001 року, тимчасове посвідчення № [NUMBER] (взамін військового квитка), акт № 17 від 01.04.2011 року за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 30.05.2011 року на ТДВ «Шахта «Білозерська» від 01.04.2011 року за формою Н-5, Диплом молодшого спеціаліста серії [NUMBER] від 22.05.2009 року, Атестат про повну загальну середню освіту серії [NUMBER] від 25.06.2001 року, Додаток до атестата про повну загальну середню освіту № 313965 від 25.06.2001 року та Додаток до диплома кваліфікованого робітника № 029067 від 25.06.2001 року, на ім`я « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] , правовстановлюючих документів, має для заявника юридичне значення, оскільки без цього він не може звернутись до Пенсійного фонду України, щоб оформити виплату страхових виплат за інвалідністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно з якою при ухваленні судом рішення у справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved