Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Представник заявника [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що\~ [PERSON] працював та був членом КСП «Побєда» Покровського району Дніпропетровської області, у зв`язку з чим, як член колгоспу, отримав земельну ділянку (пай) загальною площею 2.720 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №026303, виданим 25 квітня 2000 року на підставі рішення сесії Покровської селищної ради № 9/23 від 28 грудня 1999 року. 24 січня 2024 року він звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. з питання продажу належної йому земельної ділянки, однак, на його усне звернення нотаріусом було відмовлено у вчиненні угоди купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки ідентифікаційні дані, а саме: по батькові, зазначені у документі, що посвідчує право власності на земельну ділянку (державному акті), не співпадає з його паспортними даними, та було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа. Зазначення у Державному акті на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП №026303, виданому 25 квітня 2000 року, по батькові « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] » сталося внаслідок технічної помилки на стадії оформлення пакету документів у селищній раді. Встановлення вказаного факту необхідне заявнику для оформлення у Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. договору купівлі-продажу земельної ділянки. В зв`язку з чим, просить встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2.720 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області, серія ІІ-ДП №026303, виданого 25 квітня 2000 року на ім`я [PERSON] , який в дійсності належить [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] . Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін. Представник заявника [PERSON] [PERSON] надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просить заяву задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Крім того, до суду надійшли письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , в яких свідки пояснили, що вони працювали разом з [PERSON] в КСП «Побєда» Покровського району Дніпропетровської області. [PERSON] , як член колгоспу, отримав земельну ділянку (пай) загальною площею 2.720 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Однак, в даному Державному акті на право приватної власності на землю було допущено технічну помилку, а саме описку в зазначенні «по батькові» власника земельної ділянки, а саме, зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України доказами є\~будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, згідно даних копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 29.07.1997 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, [PERSON] , народився [INFO] в селі Рудка Маневицького району Волинської області (а.с.7-8). Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~25\~квітня 2000\~року на\~ім`я [PERSON] \~було видано\~Державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю серії ІІ-ДП №026303, згідно якого, останньому передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,720 га, кадастровий номер: 1224255100:01:007:0039, яка розташована на території КСП «Побєда» Покровської селищної ради (а.с.4). Згідно інформаційної довідки №323398787 від 20.02.2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки площею 2,7235 га, кадастровий номер: 1224255100:01:007:0039 зазначено: [PERSON] (а.с.5-6). Таким чином, судом достовірно встановлено, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №026303 та в паспорті заявника наявна розбіжність по-батькові [PERSON] . Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №026303 потрібне для оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved