Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

12.06.2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми інфляційних втрат та 3 % річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань в розмірі 47\~586,73 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк». Так, 22.06.2009 рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»; 31.10.2018 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» було перейменовано в Акціонерне товариство «Універсал Банк». 17.05.2006 року між ВАТ «ВТБ Банк», перейменованого в ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КР-26/Ф (далі - «Кредитний договір»), за яким було отримано кредит у розмірі 54 000 доларів США зі сплатою 15% річних з кінцевим терміном повернення до 16.05.2011 року. У зв`язку із неналежним виконанням умов Кредитного договору, виникла заборгованість, яка становить 250 040,88 гривень. Банк був змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про стягнення заборгованості. Заочним Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2009 року по справі № 2-2782/09 позовну заяву Банку було задоволено повністю, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № КР-26/Ф від 17.05.2006 року у розмірі 250 040,88 гривень. 16 березня 2011 року Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу [PERSON] в особі представника [PERSON] на заочне рішення Ленінського районного суду м, Запоріжжя від 04.09.2009 року відхилено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року по справі №2- 2782/09 була задоволена заява АТ «Універсал Банк» та змінено стягувача, ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - Акціонерне Товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ: 21133352) у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-2782/09, виданим 07.12.2009 року про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 17.05.2006 №КР-26/Ф. В подальшому, Банком було отримано виконавчі документи за вищезазначеними рішеннями суду та пред`явлено їх до виконання. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості у солідарному порядку на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №КР-26/Ф від 17.05.2006 року у розмірі 250 040,88 гривень, що в свою чергу призвело до прострочення виконання грошового зобов`язання за останні 3 роки. В період з 17.05.2009 року по 26.11.2021 року по рішенню суду відповідачем не було сплачено суму боргу. 17.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №71836803 за виконавчим листом №2-2782/09 виданим 07.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя. Боржник: [PERSON] . 06.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №71960890 за виконавчим листом №2-2782/09 виданим 07.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя. Боржник: [PERSON] . Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу від 04.09.2009 року зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за Кредитним договором не було виконано, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно статтею 625 цього Кодексу. Відповідно до розрахунку від 10.04.2023 року інфляційні страти АТ «Універсал Банк» за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з квітня 2020 року по квітень 2023 року, відповідно строку позовної давності, становлять 39\~427,16 грн., три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань становить 8\~159,57 грн., всього 47\~586,73 грн. Просить стягнути з відповідачів на користь АТ «Універсал Банк» грошові кошти в розмірі 47\~586,73 гривень, з яких: 3 % річних в сумі 8\~159,57 гривень за невиконання грошового зобов`язання та інфляційні витрати 39\~427,16 гривень, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2\~684,00 грн. Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив закрити провадження у справі, оскільки з нього вже стягнуто суму боргу відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/9755/21 від 27.10.2022 року. Відповідач [PERSON] повідомлена своєчасно та належним чином, у судові засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази про отримання судових повісток. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідачів без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у їх відсутності по наявним в справі доказам. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2009 року по справі № 2-2782/09 позовну заяву ПАТ «ВТБ Банк» було задоволено, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у солідарному порядку на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № КР-26/Ф від 17.05.2006 року у розмірі 250 040,88 гривень Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2011 року апеляційну скаргу [PERSON] в особі представника [PERSON] на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя відхилено. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2009 року залишено без змін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.04.2021 року по справі №2- 2782/09 була задоволена заява АТ «Універсал Банк» та змінено стягувача, ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - Акціонерне Товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОУ: 21133352) у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-2782/09, виданим 07.12.2009 року про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 17.05.2006 №КР-26/Ф. 17.05.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №71836803 за виконавчим листом №2-2782/09 виданим 07.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя. Боржник: [PERSON] . 06.06.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №71960890 за виконавчим листом №2-2782/09 виданим 07.12.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя. Боржник: [PERSON] . Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Що стосується розрахунку, який надано позивачем, суд зазначає що відсутні правові підстави для нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період з квітня 2020 року по жовтень 2021 року, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/9755/21 від 27.10.2022 року стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» грошові кошти за період з листопаду 2018 року по жовтень 2021 року в розмірі 27923,48 грн., з яких: три відсотки річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань 8804,99 грн. та інфляційні втрати 19118,49 грн., а тому повторне звернення з такими самими вимогами до відповідачів будуть порушенням ст. 61 Конституції України. Також суд вказує на те, що відповідний розрахунок позивачем здійснено без урахування положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності визначеною ст.625 ЦК України. Так пунктом 18 передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, пунктом 18 передбачено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента\~України від\~24.02.2022р.\~№64/2022\~«Про введення\~воєнного стану\~в України» затвердженого Законом України від 24.02.2022р. №2102/IX (зі змінами) введено воєнний стан в України з 24.02.2022р., який наразі продовжено до 13.05.2024р., в зв`язку з цим, з 24.02.2022р. відповідач звільнений від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України. Враховуючи використання позивачем невірних даних для розрахунку, суд здійснює самостійний розрахунок 3% річних починаючи з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року. Для розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України, суд враховує суму заборгованості за кредитом, що в цілому складає 250\~040,88 грн. за відрахуванням суми часткового погашення кредиту 160\~982,65 грн., що вбачається з розрахунку позивача від 10.04.2023 року, отже сума грошового зобов`язання за невиконаним грошовим зобов`язанням, що виникло на підставі рішення, складає 89\~058,23 грн. Так за період з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року слід стягнути 3 % річних у розмірі 1\~068,70 грн. (89\~058,23 (сума боргу) х 3% : 365 (кількість днів у році) х 146 (кількість днів прострочення у періоді), а також інфляційних втрат у розмірі 4\~725,37 грн. (Сукупний індекс інфляції = 100,90% х 100,80% х 100,60% х 101,30% х 101,60% = 105,306% (за період Жовтень 2021 - Лютий 2022). Інфляційні нарахування = 89 058,23 грн. (сума боргу) х 105,306% (сукупний індекс інфляції) : 100% - 89 058,23 грн. (сума боргу) = 4 725,37 грн.) Отже, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує солідарно з відповідачів на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат, які розраховані за період з 01.10.2021 року по 23.02.2022 року, у загальному розмірі 5\~794,07 грн., де 1\~068,70 грн. це сума 3% річних за час прострочення виконання грошових зобов`язань, а також 4\~725,37 грн. інфляційні втрати. В задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи, які наведені у позові, не впливають на висновок суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010). Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 326,80 гривень, по 108,93 грн. з кожного.

Outcome: partial