Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

І. Зміст позовних вимог У грудні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовом до АБ «Якименка» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., 3% річних 277,00 грн., інфляційні втрати 1 488,52 грн.та 4 000,00 грн. моральну шкоду. Стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 27.07.2021р. між позивачем та АБ «Якименка» в особі керуючого - адвоката Якименка О.В. було укладено договір № 72/2021 про надання правової допомоги. Відповідно до якого АБ «Якименка» мало надати [PERSON] правничу допомогу щодо відшкодування витрат на ремонт транспортного засобу, належного [PERSON] у тому числі написання та подання до відповідного позову. На виконання положень договору [PERSON] була здійснена оплата юридичних послуг АБ «Якименка» про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 72/2021 від 20.07.2021, відповідно до якої АБ «Якименка» було прийнято від [PERSON] 5 000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 72/2021 від 20.07.2021р. З моменту підписання договору [PERSON] неодноразово звертався до керуючого АБ «Якименка» особисто через додаток Вайбер, оскільки на телефонні дзвінки відповідач не відповідав. Позовну заяву до суду не подав. За результатами розгляду скарги КДКА Донецької області було встановлено, що дії адвоката Якименка О.А. є дисциплінарним проступком. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. 20.07.2021р. між АБ «Якименка», в особі керуючого бюро - адвоката Якименка О.В. та [PERSON] було укладено договір № 72/2021 про надання правової допомоги/а.с.8-9/. Відповідно до п. 4.1 договору оплата здійснюється на умовах 100% переоплати, протягом 24 годин з моменту підписання даного договору на поточний рахунок виконавця у безготівковій формі. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 72/2021 від 20.07.2021р. [PERSON] сплачено АБ «Якименка» 5 000,00 грн./а.с.10/. 11.08.2021р. позивач звернувся до відповідача на електронну адресу про надання акту проведених робіт/а.с.11/. Відповідно до листа Харківського районного суду Харківської області від 30.09.2021р. № 11-01/192/2021 повідомлено, що перевіркою відомостей автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» встановлено, що у період з січня 2021р. по 30.09.2021р. позовна заява [PERSON] до [PERSON] не надходила/а.с.12/. Листом Києво-Святошинський районний суд Київської області від 05.10.2021р. № 02-03/425/2021 повідомлено, що відповідно до даних АСДС в період 20.07.2021 до 04.10.2021 до суду не надходила позовна заява [PERSON] до [PERSON] /а.с.13/. [PERSON] звернувся до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури стосовно неправомірної поведінки адвоката Якименка О.В. Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії від 01.04.2023р. притягнуто адвоката Якименка О.В., який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2413, видане КМ КДКА на підставі рішення № 26-42-24 від 15.12.2005р. до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 3,4 ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до ч. 5 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зміст договору про надання правничої допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статей 526, 530, 610 та частини 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1,2 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що стороною позивача підтверджено належними доказами, що відповідачем не виконано умови договору про надання правничої допомоги, а тому вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо моральної шкоди слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктами 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи викладене щодо відшкодування моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору, слід зазначити, що неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо надання правової допомоги у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статтей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] , таким неналежним наданням послуги. Позивач вказує, що оскільки не отримав належного захисту своїх порушених прав адвокатом, (відповідачем), який мав захищати права позивача , сам став порушником цих прав. З викладеного суд вважає можливим частково задовольнити вимогу позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. З цих підстав на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, нараховані три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 277,00 грн. та 1 488, 52 грн інфляційних втрат. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 5 000,00 грн , 3% річних у розмірі 277,00 грн, інфляційні втрати 1 488,52 грн, моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн., а всього 8 765,62 грн. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Також представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 5000,00 гривень. Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч. 2ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів,рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу, позивач надав суду договір про надання професійної правничої допомоги № 22/11 від 22.11.2023 р., акт про прийняття-передачу наданих прослуг та платіжну інструкцію про оплату на суму 5 000,00 грн. Враховуючи, вищезазначене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 000,00 гривень витрат на професійну допомогу. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи викладене з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial