Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

15.01.2024 р. АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, 29.06.2020 р. відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.06.2020 р. та встановивши мобільний додаток monobank отримав розрахункову карту [NUMBER] . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що на момент її підписання ознайомилася із текстом умов і правил, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та іншими додатками. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, ігнорує вимоги банку та добровільно не погашає прострочену заборгованість, яка станом на 07.11.2023 р. становить 22340, 76 грн. Справу передано головуючому судді 23.01.2024 р. 30.01.2024 р. надійшли відомості про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.02.2024 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29.02.2024 р. закрито підготовче провадження у справі. Призначено судове засідання для розгляду справи на 27.03.2024 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про день, час та місце розгляду справи належним чином. В заяві від 29.02.2024 р., зареєстрованій за вх. № 811/24, [PERSON] просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2020 р. відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 29.06.2020 р. цифровим власноручним підписом (а.с. 7). На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі до 100000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4 % річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8%). Свої зобов`язання за договором позивач виконав в повному обсязі, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в зв`язку з чим згідно даних розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25.06.2020 р. станом на 07.11.2023 р. та виписки про рух грошових коштів по картковому рахунку відповідача за період з 25.06.2020 р. до 07.11.2023 р. має заборгованість у розмірі 22340, 76 грн (а. с. 10-12, 29-55). В матеріалах справи наявні виписки по особовим рахункам, що засвідчують користування відповідачем коштами. Суд не досліджує вказані обставини в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач беззаперечно визнала позов. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України та п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 р. № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також невстановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 3028, 00 грн. Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, слід повернути позивачу з державного бюджету. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1342, 00 грн.

Outcome: approved