Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

У грудні 2023 року позивач через свого представника звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 30.08.2021 року між ТОВ «Мікрокредит» та відповідачем укладено договір №101781, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 7 000 грн. строком до 30.06.2022 року зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 154,761 % річних у розрахунку 0,424% на добу. Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, відповідно до п.5.4 Договору, становить 1599 грн. 31 коп. Крім того, відповідно до п.5.7. Договору загальна сума всіх платежів [PERSON] з урахуванням процентів за користування кредитом становить 15\~993 грн. 10 коп. Зазначав, що на виконання умов договору у період з 08.10.2021 року по 28.01.2022 року відповідачка сплатила позивачу кошти з користування кредитом в сумі 8926 грн. 25 коп., та в подальшому своїх зобов`язань належним чином не виконувала. Станом на 20.12.2023 року відповідачка [PERSON] своїх зобов`язань за договором не виконала, та за нею рахується заборгованість в сумі 7 066 грн., 85 коп., яка складається з наступного: 7000 грн. тіло кредиту, 8993 грн. 10 коп. проценти за користування кредитом за період з 30.08.2021 року по 30.06.2022 року, - 7066 грн. 85 коп. З урахуванням наведеного, посилаючись на норми права та умови договору, просив стягнути з відповідачки вказану вище заборгованість та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась\~у відсутності\~відповідачки,\~яка не\~з`явилася в\~судове засідання\~незважаючи на\~те,\~що вважається\~належним чином\~повідомленою судом\~про час\~та місце\~розгляду справи\~ за\~адресою \~її зареєстрованого\~місця проживання.\~Крім \~того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ ,\~а також\~ інформація\~щодо даної\~справи розміщується\~на офіційному\~веб-порталі\~судової влади\~України в\~мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім того, у встановлений строк відповідачкою не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву. Згідно\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідачки, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст. 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.\~1046\~ЦК України визначено,\~що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, з матеріалів справи убачається, що відповідачка звернулась до позивача із заявою про отримання кредиту та 30.08.2021 року між ними укладено договір №101781, за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 7 000 грн. строком до 30.06.2022 року зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 154,761 % річних у розрахунку 0,424% на добу (а.с.3-8). Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли кредитно-договірні відносини. Так,\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього\~Кодексу\~та інших актів цивільного законодавства, тощо. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до умов\~\~укладеного між сторонами\~\~договору\~\~розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом,\~\~становить 1 599 грн. 31 коп., а\~\~ загальна сума всіх платежів [PERSON] з урахуванням процентів за користування кредитом становить 15 993 грн. 10 коп. Сплата суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку платежів, а саме один раз на місяць до «30» червня 2022 року. Згідно ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. У відповідності до вимог\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачка належним чином своїх зобов`язань за договором не виконала та станом на 20.12.2023 року за нею рахується заборгованість в сумі 7 066 грн., 85 коп., яка складається з наступного: 7000 грн. тіло кредиту, 8993 грн. 10 коп. проценти за користування кредитом за період з 30.08.2021 року по 30.06.2022 року, - 7066 грн. 85 коп.(а.с.10). Даний розрахунок належними доказами не спростовано, а також не надано доказів щодо виконання відповідачем грошових зобов`язань, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вищевказана заборгованість. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved