Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] . Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 16.05.2004 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №32. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Вказуючи на те, що спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. Судові витрати залишити за нею. Ухвалою суду від 23.02.2024 відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін, та роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, що відповідач отримав копію ухвали суду від 23.02.2024 та позовну заяву з додатками 05.03.2024. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] , 16.05.2004 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №32, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ). (а.с.7) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач та відповідач вказані батьками спільної доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.8) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач та відповідач вказані батьками спільної доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] встановлено, що позивач та відповідач вказані батьками спільного сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.10) Згідно витягу №94/07-09-12 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 24.05.2023 встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та за даною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.11) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] тривалий час спільного господарства\~не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. Між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, що є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не підтримують сімейні та подружні стосунки, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною другою статті 112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду даної справи встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем та переконана в неможливості їх примирення. В свою чергу, відповідач не подав заперечень щодо розірвання шлюбу та не виявив наміру зберегти сім`ю. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі ст.56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved