Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач в особі представника адвоката Кухаренко О.В. звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.03.1992 р., від якого мають спільних повнолітніх дітей. Вказав, що сімейне життя не склалось через систематичні непорозуміння, різні погляди на життя, несумісні звички та характери. Протягом останніх років відносини погіршувалися, що призвело до того, що фактичні шлюбні відносини остаточно припинилися з грудня 2022 р., з вказаного часу кожен з подружжя проживає окремо. Подружжя не підтримує шлюбних відносин та спільного побуту, спільне господарство не ведеться, кожен з подружжя має окремий бюджет, виконання спільних обов`язків подружжя відсутнє. Стосунки між ним та відповідачем стали напружені, погляди на сімейні відносини виявилися різними. Через ескалацію конфлікту щодо поділу майна подружжя позивач та відповідач не спілкуються, що унеможливлює розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Викладені вище обставини свідчать про те, що перебування у шлюбі не відповідає теперішнім інтересам кожного з подружжя. Також позивач вказав, що спір про поділ спільного нажитого майна подружжя існує, але його наявність не перешкоджає розгляду питання про розірвання шлюбу. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені належним чином. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Гаро Г.О. через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій вказала, що її клієнтка [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу, просить не надавати строку на примирення, бажання розлучитися є виваженим та усвідомленим. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що 12.03.1992 р. між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 341, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, Серії [NUMBER] . У відповідності до ч. 1 ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 р. № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи, викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За змістом ч. 2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка. Враховуючи викладене,

Outcome: approved