Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

07.11.2023 року [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу, у якому просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Стислий виклад позиції позивача Позивач свою заяву обґрунтовує тим, що 13 грудня 2000 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, оскільки у кожного з подружжя різні погляди на життя та різні характери. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Позивач переконаний, що збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, а подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам. Спору щодо майна на момент розгляду справи у сторін немає. Процесуальні дії у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 08.11.2023 року по вказаній справі було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження та призначена дата судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, адвокат Шаркевич В.Т., який діє від імені [PERSON] , надав суду заяву, якою вказав, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення смс-повідомлень про виклик до суду та судових повісток, причини неявки суду не повідомив та відзиву не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 2000 року у виконкомі Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що було складено відповідний актовий запис № 14 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від вказаного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2006 року та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.07.2013 року відповідно. Спільне життя не склалося, оскільки у кожного з подружжя різні погляди на життя та різні характери. Сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Позивач переконаний, що збереження шлюбу з відповідачем є неможливим, а подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить його інтересам. Спору щодо майна на момент розгляду справи у сторін немає. Отже, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені, а шлюб існує лише формально. Нормативно-правове обґрунтування Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд бере до уваги той факт, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки позивач наміру не має, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе та доцільне розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved