Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

До Оболонського районного суду міста Києва звернувся Житлово-будівельний кооператив «Академічний-6» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. У обґрунтування заявлених вимог вказує, що ЖБК «Академічний-6» надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх членів кооперативу. Відповідач [PERSON] який проживає за адресою: [ADDRESS] , тривалий час безоплатно користується житлово-комунальними послугами, у результаті чого утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги у період з 01.03.2021 по 31.03.2023, яка складається з основного боргу у розмірі 59383,11 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також інфляційні нарахування у розмірі 11841,43 грн, подвійну ставку НБУ у розмірі 23664,21 грн, 3% річних у розмірі 1873,00 грн., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.04.2023 прийнято до розгляду справу та відкрито спрощене позовне провадження у справі. 30.08.2023 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому серед іншого, відповідач визнав позовні вимоги щодо суми заборгованості по квартплаті (з березня 2021 року по 01.04.2023) в розмірі 9475,89 грн, послуг з опалення (з березня 2021 року по 01.04.2023) в розмірі 14 250,46 грн та послуг із вивезення сміття (з березня 2021 року по 01.04.2023) в розмірі 883,75 грн. Крім того, частково визнав заборгованість по сплаті за централізоване водопостачання/водовідведення та гаряче водопостачання/водовідведення, нарахування якої здійснене виключно з урахуванням індивідуальних приладів обліку (лічильника), тобто за фактичне користування наданою послугою у сумі 17093,57 грн. Загальна сума заборгованості, яку визнає відповідач становить 41705,00 грн. При цьому, відповідач звертає увагу суду, що частково сплатив суму заборгованості за наданими житлово-комунальними послугами у розмірі 33086,90 грн (долучено квитанцію). Щодо інших позовних вимог в частині стягнення заборгованості за централізоване водопостачання, гаряче водопостачання, стягнення подвійної ставки НБУ, інфляційних витрат та 3% річних, відповідач не визнає ці вимоги та вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню. Стосовно стягнення заборгованості за централізоване водопостачання, гаряче водопостачання, відповідач вказав, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить деталізованих відомостей, яким чином здійснювались нарахування вказаних послуг та яким чином здійснювався їх розподіл кінцевому споживачу. Крім того, позивач заперечує щодо Актів наданих позивачем у підтвердження проживання у квартирі трьох осіб, вважає їх належними доказами. Щодо стягнення подвійної ставки НБУ, інфляційних витрат та 3 % річних, відповідач зазначає, що розрахунок їх заборгованості складений з порушенням чинного законодавства та містить неточності у періодах нарахування, просить застосувати строки позовної давності до суми нарахованої пені, крім того, посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206, якою заборонено до припинення чи скасування воєнного стану в Україні нараховувати та стягувати неустойку, інфляційні нарахування, проценти річних, у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог у цій частині просить відмовити. 14.09.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній не погоджується з доводами відповідача, з підстав, викладених у відповіді на відзив. 05.10.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання, яким фактично змінено предмет позову, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу у розмірі 38199,02 грн, витрати від інфляційних процесів у розмірі 11884,56 грн, 3% річних у розмірі 1989,00 грн, пеню в вигляді подвійної ставки НБУ в сумі 25444,33 грн. 21.11.2023 до суду представник відповідача подав до суду заперечення на зазначене клопотання, у яких зазначає, що визнає позовні вимоги щодо суми заборгованості: по квартплаті (з 03.2021 по 30.09.2023) - у розмірі 11104,95 грн, по опаленню (з 03.2021 по 30.09.2023) - 14734,38 грн, вивезення сміття (з 03.2021 по 30.09.2023) - 1095,85 грн., послуг з утримання ліфту (з 03.2021 по 30.09.2023) - 673,15грн. Частково визнає заборгованість по сплаті за централізоване водопостачання/водовідведення, нарахування якої здійснене виключно з урахуванням двох зареєстрованих у квартирі осіб за період з 01.03.2021 по 30.09.2023 у сумі 28681,13 грн. Окрім того, відповідач частково визнав суму нарахованої пені за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2021 по 12.03.2022 у сумі 410,08 грн, інфляційні нарахування та 3% річних за період з 01.03.2021 по 24.02.2022 у загальній сумі 1534,16 грн. Таким чином, загальна сума позовних вимог, яка визнається відповідачем з урахуванням частково сплаченої заборгованості у сумі 33086,90 грн., становить 25146,80 грн. Цього ж числа, до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких висловив свої заперечення. Протокольною ухвалою суду від 06.12.2023, прийнято до розгляду разом з первісним позовом вищезазначене клопотання представника позивача. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи, повідомлявся. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. При цьому, 20.03.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи без участі сторони відповідача, просив врахувати заперечення відповідача та правові позиції, викладені у відзиві на позовну заяву, запереченнях. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] з 10.05.1994 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 18.04.2023. ЖБК «Академічний-6» є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує зобов`язання згідно Статуту та протоколів загальних зборів, що забезпечує дотримання інтересів всіх членів кооперативу. Згідно із встановленим Статутом підприємства та відповідними рішеннями загальних зборів за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій при нарахуванні плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за спірний період позивачем було застосовано відповідний тариф. Так, відповідно до виписки з протоколу засідання правління та ревізійної комісії від 11.02.2021 року п.1. Затверджено витрати по управлінню багатоквартирним будинком та вивезенню сміття з 01.01.2021 на рівні: управління багатоквартирним будинком -4.8 грн./м кв., вивезення сміття - 0.7 грн./м кв. - 1 поверх; управління багатоквартирним будинком 6.5 грн./м кв., вивезення сміття - 0.7 грн./м кв.- 2-9 поверхи; до виписки з протоколу засідання правління та ревізійної комісії від 12.02.2022 п.1. затверджено витрати по управлінню багатоквартирним будинком та вивезенню сміття з 01.01.2022 на рівні: управління багатоквартирним будинком -5.8 грн./м кв., вивезення сміття - 0.7 грн./м кв. - 1 поверх; управління багатоквартирним будинком - 7.5 грн./м кв., вивезення сміття - 0.7 грн./м кв. - 2-9 поверхи, виписки з протоколу засідання правління та ревізійної комісії від 12.02.2023 п.1. Затвердити витрати по управлінню багатоквартирним будинком та вивезенню сміття з 01.02.2023 на рівні: управління багатоквартирним будинком -7.1 грн./м кв., вивезення сміття - 0.7 грн./м кв. - 1 поверх; управління багатоквартирним будинком - 8.8 грн./м кв., вивезення сміття - 0.7 грн./м кв. - 2-9 поверхи. Для забезпечення надання житлово-комунальних послуг за адресою м. Київ, вул. Приозерна, буд. 8 житлово-будівельним кооперативом «Академічний-6» було укладено ряд договорів, а саме: договір № 230364 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 08.10.2018; договір про надання послуг з централізованого постачання гарячої води № 023036440000100 від 15.11.2018; додаткова угода до договору від 18.06.1998 №12124 (о/р [NUMBER] ) про постачання електричної енергії від 01.10.2008; договір на послуги водопостачання та водовідведення № 8483/4-12 від 22.09.2000; договір № 442/19 на технічне обслуговування ліфтів від 01.10.2019; додаткова угода до Договору №289/15 від 15.12.2015 на технічне обслуговування ліфтів; додаток №1 до додаткової угоди; додаткова угода до договору №896-Ж-13 від 04.01.2019; додаткова угода до договору №896-Ж-13 від 01.06.2022; договір № 2903 від січня 2020 року на проведення комплексу протиепідемічних заходів (а.с.72-89). Відповідно до актів, складених ЖБК «Академічний-6» від 30.04.2021, 29.09.2021, 25.12.2021, 30.03.2022, 30.06.2022, 30.09.2022, 30.12.2022, 25.03.2023 та підписаних двірником [PERSON] , [PERSON] , сантехніком [PERSON] , бухгалтером [PERSON] та сусідами [PERSON] , [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] , з моменту реєстрації (10.05.1994) власника [PERSON] , разом з ним постійно мешкають громадянка жіночої статі (дружина) та син [PERSON] (з 15.09.2005), тобто три особи. Акти складено для визначення сплати за надання комунальних послуг за фактичною кількістю мешканців. З наданого позивачем розрахунку заборгованості долученого до позовної заяви вбачається, що заборгованість [PERSON] за житлово-комунальні послуги за період з березня 2021 року по березень 2023 року становила 59383,11 грн, з яких: 9095,05 грн - квартплата; 11707,80 грн - холодне водопостачання та водовідведення; 14250,46 грн - опалення; 23065,21 грн - гаряче водопостачання та водовідведення; 883,75 грн - вивіз сміття; обслуговування ліфта - 380,84. Нарахування послуг здійснювалося на три особи. Крім того, з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що за період з березня 2021 року по березень 2023 року інфляційні втрати склали - 11841,43грн, 3% річних -1873,00 грн., пеня - 23664,21 грн. Відповідно до поданого до клопотання про зміну предмету позову розрахунку за період з 01.04.2023 по 30.09.2023 розмір заборгованості відповідача становить 11902,81 грн та складається із заборгованості за квартплату у розмірі 2666,40 грн, холодне водопостачання та водовідведення - 3008,04 грн, опалення - 483,92 грн, гаряче водопостачання та водовідведення - 5240,04 грн, вивіз сміття - 212,10 грн, знаття показів, повірка будинкових лічильників - 292,31 грн. Крім того, з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості вбачається, що за період з 01.04.2023 по 30.09.2023 інфляційні втрати склали - 43,13 грн., 3% річних -116,00 грн., пеня - 1780,12 грн. 19.06.2023 відповідачем було сплачено заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 33086,90 грн., що підтверджується квитанцією №4BTC-KE4T-P8P8-XK82 від 19.06.2023, з призначенням платежу : «за спожиті житлово-комунальні послуги за період з лютого 2021 року по березень 2023 року» (а.с.125). З урахуванням зазначеного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу на загальну суму 38199,02 грн, витрати від інфляційних процесів на загальну суму 11884,56 грн, 3% річних на загальну суму 1989,00 грн, пеню на загальну суму 25444,33 грн. Як убачається з матеріалів справи, 27.11.2023 відповідачем [PERSON] було сплачено заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 25146,80 грн, що підтверджується квитанцією від 27.11.2023, з призначенням платежу : «за спожиті житлово-комунальні послуги за період з березня 2023 року по вересень 2023 року» (а.с. 163). У судових засіданнях представник відповідача визнав той факт, що разом з відповідачем у квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані та проживають двоє осіб. Інші мешканці в квартирі не проживають та на не зареєстровані. Відтак, сторона відповідача визнала позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за наданими послугами по квартплаті (утримання будинку), послуг з опалення (теплопостачання) та послуг із вивезення сміття, послуги з утримання ліфту, а також частково заборгованість по сплаті послуг з централізованого водопостачання/водовідведення та гарячого водопостачання/водовідведення. Відповідно до положень ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно із положенням ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.ч. 3-4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду з даним позовом, з урахуванням клопотання про зміну предмета позову позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги надані за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2021 по 30.09.2023 на загальну суму 38199,02 грн. Судом встановлено, що позивачем ЖБК «Академічний-6» надаються житлово-комунальні послуги в будинку за адресою проживання відповідача, який є споживачем цих послуг. З урахуванням того, що відповідач не сплачував грошові кошти на утримання квартири [ADDRESS] утворилася заборгованість, яку він має сплатити на користь позивача. Сторона відповідача не заперечує фактичне надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, вивіз відходів, опалення, постачання та водовідведення, як і якість наданих послуг. Договори укладені між суб`єктами господарювання надавачами послуг та ЖБК «Академічний-6» є діючими, послуги надаються та споживаються. Однак, суд не може погодитися з розміром заборгованості, вказаним в розрахунку позивача, наданому ЖБК «Академічний-6», виходячи з наступного. Як вбачається з розрахунку позивача, житлово-комунальні послуги нараховувалися на трьох осіб, як встановлено актами про фактичне проживання, в той час як встановлено в судовому засіданні та визнала сторона відповідача у квартирі проживають та зареєстровані лише дві особи. Надані суду акти ЖБК «Академічний-6» від 30.04.2021, 29.09.2021, 25.12.2021, 30.03.2022, 30.06.2022, 30.09.2022, 30.12.2022, 15.03.2023, про те, що в квартирі [ADDRESS] з моменту реєстрації (з 10.05.1994) власника [PERSON] разом з ним постійно мешкає громадянка жіночої статі (дружина) та син [PERSON] , тобто три особи, є неналежним доказом на підтвердження факту проживання у спірний період саме трьох осіб, оскільки в них відображено не обставини встановлені під час обстеження квартири відповідача, а обставини, які відомі особам, які їх підписали. З поданих актів таку особу ідентифікувати неможливо, оскільки зазначено лише особа жіночої статі. За відсутності клопотання позивача про допит свідків, які такі акти підписали, обставини викладені в актах щодо постійного проживання трьох осіб є неналежними доказами. Зазначене свідчить про те, що нарахування має здійснюватися на двох осіб. Відтак, суд самостійно здійснивши розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2021 по 30.09.2023, встановив, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 56945,56 грн., з них: - Кварплата у розмірі 11761,45 грн. ( 9095,05 грн. + 2666,40 грн); - Холодне водопостачання та водовідведення у розмірі 9810, 56 грн. (11707,80 грн.+3008,04 грн. /3*2 з урахуванням двох зареєстрованих осіб); - Опалення у розмірі 14734,38 грн. (14250,46 грн. + 483,92 грн.); - Гаряче водопостачання та водовідведення у розмірі 18870,17 грн. (23065,21 + 5240,04 грн. /3*2 з урахуванням двох зареєстрованих осіб); - Вивіз сміття у розмірі 1095,85 грн. (883,75 грн. + 212,10 грн.); - Зняття показів та повірка будинкових лічильників, обслуговування ліфті у розмірі - 673, 15 грн. ( 380,84 грн. +292,31 грн.). При цьому, матеріалах справи містяться квитанції про оплату відповідачем заборгованості за житлово-комунальні послуги на користь позивача ЖБК «Академічний-6» на загальну суму 58233,70 грн (33086,90 грн + 25146,80 грн.). З урахуванням викладеного, у відповідача станом на дату винесення рішення суду відсутня заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг, а тому у задоволенні цих вимог слід відмовити. Що стосується вимог позивача про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних, суд виходить з наступного. Положеннями ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У зв`язку з простроченням оплати відповідачем внесків позивачем заявлені до стягнення 3 % річних у розмірі 1989,00 грн, інфляційні нарахування у розмірі 11884,56 грн. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №58/2023 від 06.02.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №254/2023 від 01.05.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №451/2023 від 26.07.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №734/2023 від 06.11.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №49/2024 від 05.02.2024). На час розгляду справи в суді строк дії воєнного стану в країні триває. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»: В умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановляє: Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Перевіряючи правильність нарахування вищевказаних сум, суд встановив, що позивач при нарахуванні здійснив розрахунки не врахувавши викладене вище. У зв`язку з цим, суд самостійно провівши розрахунок, встановив, що розмір інфляційних втрат зі сплати комунальних послуг за період з березня 2021 року по лютий 2022 року становить 1270,78 грн., 3% річних за період з 01.03.2021 по 23.02.2022 становить 332,16 грн. Стосовно вимог позивача про стягнення пені, суд виходить з наступного. Згідно із Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№ 530-ІХ від 17 березня 2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 27.06.2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Разом з тим, з 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року було запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24 лютого 2022 року в період воєнного стану нарахування та стягнення судом пені - заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період пені є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, як убачається позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у вигляді подвійної ставки НБУ в сумі 25444,33 грн, однак вказана вимога не ґрунтується на нормах закону, що застосовується до даних правовідносин, а тому суд відмовляє у стягненні пені у зазначеному позивачем розмірі. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 332, 16 грн., інфляційні витрати в розмірі 1270, 78 грн. У решті заявлених позовних вимог, слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Outcome: partial