Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Представник [PERSON] \~ адвокат\~Колєснік Н.В.\~02 лютого 2024 року звернулася у суд з позовною заявою до [PERSON] , у якій зазначила, що позивачка з 26 листопада 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . У даному шлюбі народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між сторонами; стали частими конфлікти через розходження поглядів на сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, утримання та виховання дітей. Сторони не проживають разом як сім`я більше одного року, спільного господарства не ведуть. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, шлюбних стосунків не підтримують. Фактично сім`я припинила своє існування. Вжиття будь-яких заходів примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства, оскільки буде спрямоване на примушування сторін до перебування у шлюбі, якого фактично вже не існує. Оскільки більше року відповідач із сім`єю не проживає, діти повністю перебувають на утриманні позивачки. [PERSON] не подавала позовну заяву до суду щодо стягнення аліментів, сподіваючись на свідоме виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дочок. Однак він самоусунувся від їх виконання, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей тривалий час не надає. Позивачка уважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дочок у розмірі 2500 грн, оскільки він є працездатним, його стан здоров`я дозволяє працювати, він не має на утриманні інших осіб, яких зобов`язаний утримувати. Крім того, [PERSON] тривалий час проживає та працює за кордоном, має заробіток. Вищевказаний розмір аліментів на момент звернення з позовом позивачка уважає справедливим, можливим і таким, що не зашкодить взаємним інтересам сторін. Просить шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірвати та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня звернення із позовною заявою до суду та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 05 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 05 березня 2024 року. У зв`язку з перебуванням 05 березня 2024 року головуючої у відпустці, розгляд справи відкладено на 19 березня 2024 року. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її та позивачки відсутності, відповідач про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У силу ст. 24 ч. 1 та ст. 56 ч. 3 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до припинення шлюбних відносин чи їх збереження не може мати місце. Так, із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 26 листопада 1997 року Ратнівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 70. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Із позовної\~заяви встановлено,\~щозбереження шлюбу між сторонами неможливе внаслідок відсутності взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки, що зумовило фактичне припинення шлюбних відносин. З огляду на категоричне небажання позивачки продовжувати проживати в шлюбі та досягнути примирення, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому вбачає достатні підстави для розірвання шлюбу між подружжям. Крім того,\~установлено,\~що у\~шлюбі в\~сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] [PERSON] , про що свідчать свідоцтва про їх народження: серії [NUMBER] від 14.12.2006 та серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. У силу ст. 141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм\~СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. У силу ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно із\~ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум з 01 січня 2024 року на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Установлено, що відповідач є особою працездатного віку, інших осіб, які перебувають на його утриманні, не має, офіційного заробітку не має, тривалий час працює за кородоном, де отримує заробіток, протипоказання за станом здоров`я щодо працевлаштування останнього відсутні. Вказані обставини відповідачем шляхом подання відзиву не заперечені. Таким чином, на думку суду, відповідач спроможний надавати допомогу дітям у розмірі, заявленому позивачкою. Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8\~ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей, з огляду на значне зростання вартості проживання, з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей у розмірі по 2500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону. Позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі закону, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч. 6 ст. 142 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1211,20 грн судового збору, що становить мінімальний його розмір. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved