Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА 1. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирна Анна Миколаївна, про розірвання договору купівлі-продажу. Позовну заяву обґрунтовує наступним. 07 жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем в м. Першотравенську Дніпропетровської області було укладено договір купівлі-продажу квартири. За умовами договору продавець (позивач) передає у власність (продає), а покупець (відповідач) приймає (купує) у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] і зобов`язується оплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у Договорі. У відповідача на момент укладання угоди не було всієї суми грошових коштів для оплати вартості квартири відповідно до умов Договору, яка була визначена в розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок. У зв`язку з цим, при укладанні Договору відповідачем було сплачено позивачу 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Щодо залишку вартості квартири в розмірі 100000 (сто тисяч гривень) 00 копійок, то в п. 6 Договору було зазначено, що вказана сума буде сплачена покупцем продавцю 01 жовтня 2022 року, що буде підтверджено заявою продавця, справжність підпису на якій повинно бути оформлено нотаріально. Зазначений договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано в реєстрі за №1324. На виконання вимог Договору, позивач передав відповідачу квартиру у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам договору, а також технічний паспорт та інші документи, що стосуються квартири. Проте, 01 жовтня 2022 року відповідачем не було сплачено позивачу залишку вартості квартири в розмірі 100000 (сто тисяч гривень) 00 копійок, як цього вимагали умови договору. На численні вимоги виконати умови договору і сплатити вказану суму відповідач прохала відкласти момент розрахунку на декілька місяців, мотивуючи це відсутністю в неї грошових коштів, а в серпні 2023 року взагалі повідомила, що зазначена квартира їй взагалі не потрібна, і сплачувати грошові кошти за неї вона не буде. Вказані обставини підтверджуються роздруківкою листування між позивачем і відповідачем, яке відбувалося в застосунку «Вайбер». Згідно ч. 2 статті 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення Договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом. Позивач на підставі ч. 2 статті 651 ЦК України просить суд розірвати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] укладений 07.10.2021 року в м. Першотравенськ Дніпропетровської області між позивачем та відповідачем, який посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирною Анною Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за №1324. В судове засідання Позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, у зв`язку з неодноразовою неявкою відповідача просять винести заочне рішення. 2. Стислий виклад позиції відповідача та третьої особи. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи в його відсутність, не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладена та зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 3. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Копією договору купівлі-продажу квартири від 07.10.2021 року, який посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирною А.М. та зареєстрований в реєстрі за №1324 підтверджується, що 07 жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем в м. Першотравенську Дніпропетровської області було укладено договір купівлі-продажу квартири. За умовами договору продавець (позивач) передає у власність (продає), а покупець (відповідач) приймає (купує) у власність двокімнатну квартиру [ADDRESS] і зобов`язується оплатити її вартість за ціною та на умовах, встановлених у Договорі. У відповідача на момент укладання угоди не було всієї суми грошових коштів для оплати вартості квартири відповідно до умов Договору, яка була визначена в розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень 00 копійок. У зв`язку з цим, при укладанні Договору відповідачем було сплачено позивачу 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок. Щодо залишку вартості квартири в розмірі 100000 (сто тисяч гривень) 00 копійок, то в п. 6 Договору було зазначено, що вказана сума буде сплачена покупцем продавцю 01 жовтня 2022 року, що буде підтверджено заявою продавця, справжність підпису на якій повинно бути оформлено нотаріально. На виконання вимог Договору, позивач передав відповідачу квартиру у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам договору, а також технічний паспорт та інші документи, що стосуються квартири. Проте, 01 жовтня 2022 року відповідачем не було сплачено позивачу залишку вартості квартири в розмірі 100000 (сто тисяч гривень) 00 копійок, як цього вимагали умови договору. 06.09.2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом. 4. Оцінка доказів, аргументів учасників справи, норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. До договору купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу (частини друга-четверта статті 692 ЦК України). За змістом частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13 зазначив, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною правовою нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у виді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 199/3846/19 (провадження № 61-11407св20) вказав, що: «істотним є таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, слід встановити: наявність істотного порушення договору та шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може полягати у реальних збитках і (або) упущеної вигоди; її розмір, а також чи є істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона змогла отримати. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу повноважень суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Відповідно до статті 16 ЦК України розірвання порушеного договору є способом захисту цивільних прав, оскільки розірвання кредитором порушеного договору спрямоване на припинення правовідношення у такому договорі. Такий спосіб захисту (1) застосовується у відповідь на порушення боржником договору (2) застосовується з ініціативи кредитора (3) спрямований на захист прав кредитора та (4) позбавляє боржника певних суб`єктивних прав. У такому разі боржник позбавляється права вимагати виконання договору кредитором, оскільки розірвання договору тягне для боржника, який допустив порушення, цілком конкретний негативний наслідок - він позбавляється суб`єктивних прав, наданих йому договором». Разом з тим, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України). Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: dismissed