Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. ТзОВ «Коллект центр» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] за договором надання фінансових послуг. Обґрунтовує тим, що згідно укладеного 20.12.2020 договору фінансових послуг №2035532143616 «Стандартний» ТзОВ «Служба миттєвого кредитування » право вимоги за яким набуло ТзОВ «Коллект центр», з [PERSON] було укладено договір в електронні формі. Відповідач заповнив заяву про надання (отримання) коштів на сайті позикодавця шляхом підписання його електронним підписом з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів своєї банківської картки, на рахунок якої в подальшому позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 4,400 грн. Відповідач, згідно умов договору, зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за його користуванням, нараховані згідно умов договору, додатків та правил. Проте, не виконав кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути з боржника 42171, 64 грн. заборгованості за кредитним договором, судовий збір у розмірі 2684 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 11.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву не надав і з будь-якими запереченнями, клопотаннями до суду не звертався (а.с.50-51). ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 20.12.2020 ТзОВ «Служба миттєвого кредитування та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2035532143616 «Стандартний». (а.с. 6-8). Згідно п.1.1. товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму погоджену в заяві-анкеті, що складає 4400 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно умов договору. [PERSON] заповнила заяву на тримання коштів на сайті позикодавця з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору із зазначенням реквізитів власної банківської картки, а позикодавець на виконання умов договору в подальшому перерахував грошові кошти у розмірі 4,400 грн. на її рахунок, що підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей» про організацію переказу грошових коштів 20.12.2020 на карту [PERSON] (а.с.9) 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТзОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу №1-12 (а.с.12-17) відповідно до умов якого останнє, набувало право вимоги до позичальників ТзОВ «Служба миттєвого кредитування». ТзОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги для ТзОВ «Коллект центр» згідно договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с.18-24), внаслідок чого ТзОВ «Коллект центр» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТзОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023 (а.с.12) та реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору №2035532143616 становить 42171,64 грн., з яких: 4398,75 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням, 37772,89грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. (а.с.24) IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд робить висновок, що 20.12.2020 виникли договірні відносини між сторонами внаслідок підписання договору №2035532143616 та отримання відповідачем [PERSON] кредиту, за яким зрештою право вимоги перейшло до ТзОВ «Коллект центр». Відповідач отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, тож [PERSON] не виконала обов`язку з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідачка заперечень щодо розміру заборгованості та судових витрат не подавала, таким чином суд приймає до уваги розрахунки, що надані позивачем. В підсумку, позов суд задовольняє. Згідно ст.141 ЦПК України документально підтверджені витрати по сплаті судового збору та на правову допомогу необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved