Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що\~ [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 12.04.2020 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі). Станом на 30.04.2023 року у відповідачки прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 30.04.2023 року направив повідомлення про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідачка на контакт не виходила, та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором, станом на 08.08.2023 року становить 53356,19 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 53356,19 грн. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank», та судові витрати. 17.11.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. 15.01.2024 року до суду від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому, окрім іншого, вказано, що вважає, що між нею та Позивачем відсутній підписаний обома сторонами кредитний договір, яким він має бути в розумінні норм Цивільного кодексу України та Закону України "Про споживче кредитування", а тому вимоги Позивача заявлені з порушенням норм матеріального права. Дійсно, нею 12.04.2020 року було підписано Анкету-заяву, відповідно до якої Банком-позивачем було відкрито поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановлено кредитний ліміт на суму 40000 гривень. Як вбачається з копії Анкети-заяви від 12.04.2020 року, підписаної нею особисто, в ній не вказана ні сума кредиту, ні строк дії кредитного договору, ні розмір процентної ставки. Не визначено і строк повернення кредиту. Позначені в Анкеті-заяві, як додатки до неї, Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Таблиця обчислення вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту також не містять означених умов, які, відповідно до ст.ст.631,632 638 ЦК України є істотними умовами договору, без досягнення згоди сторін з яких договір не вважається укладеним. Матеріали справи не містять доказів того, що надані Позивачем Умови та правила банківських послуг, Тарифи з обслуговування кредитних карт «Monobank», паспорт споживчого кредиту, підписані у спосіб, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» із застосуванням електронних підписів, електронних цифрових підписів, а також інших аналогів власноручних підписів (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису), електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 24 вересня 2014 року (провадження №6-144цс14) щодо форми кредитного договору, зазначивши, що підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися договором приєднання. Позивачем заявлено до стягнення 53356,18 гривень як заборгованість за договором про надання банківських послуг від 12.04.2020 року - загальний залишок заборгованості за наданим тілом кредиту. В обґрунтування позовних вимог, позивачем до позовної заяви надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 12.04.2020 року станом на 08.08.2023 року, з якого вбачається, що станом на 06.01.2021 року обліковується заборгованість по відсоткам та пені в сумі 18 693,84 гривні, яка протягом часу з 06.01.2021 року по 08.08.2023року зросла до 53 356,18грн. шляхом щоденного нарахування 32% річних. Одразу вбачається неузгодженість у визначенні статусу боргу - чи то тіло кредиту (як в прохальній частині позову), чи то заборгованість по відсоткам та пенею (як в графі 3 Розрахунку доданого до позову). Яким чином і за який період, на яку суму тіла кредиту була нарахована початкова сума відсотків - 18693,84грн. - в позовній заяві та розрахунку до неї не зазначено. За відсутності даних про час виникнення заборгованості по процентах неможливо визначити, чи в межах строку позовної давності нарахована первинна сума боргу. Але, беручи до уваги той факт, що в розрахунку сума боргу позначена як борг за відсотками по кредиту, борг за тілом кредиту відсутній. Витяг з Умов та правил від 27.11.2021, наявний у матеріалах справи, не містить (і не міг містити) її підпису, а тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12.04.2020 року шляхом підписання Анкети-заяви. Наданий Позивачем Розрахунок заборгованості за процентами є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Позивача. Дані про борг за тілом кредиту в Розрахунку не зазначені, що свідчить про його відсутність. Позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), а тому немає підстав вважати, що розмір заборгованості перед Позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними. В результаті відсутності первинних документів немає змоги перевірити правильність виникнення та нарахування заявленої суми. Просить відмовити АТ «Універсал Банк» у задоволенні позовних вимог повністю. 19.01.2024 року до суду від представника позивач надійшла відповідь на відзив, у якій, у тому числі, вказано, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 12.04.2020 року підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом Правління №11 від 25.03.2020 р., набули чинності з 30.03.2020 р., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія. Договір є обов`язковим для виконання. Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Кредитний договір між АТ Універсал Банк та Відповідачем, у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого Відповідача. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже Боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank», бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком «Monobank» жодним чином. Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 12 квітня 2020 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Правові висновки викладені у постанові ВП ВС від 03.07.2019 р. по справі №342/180/17 не можуть бути застосовані в межах цієї справи з огляду на відсутність тотожності між ними. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, баланс складає (мінус) - 13\~356,19 грн. Себто заборгованість складає 53356,19 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 40000 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 13356,19 грн. Процентна ставка (поточна) - Базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 року 3,1 % в місяць (37,2 %). Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць ( 74,4%). Тобто у випадку коли Боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 року 3,1 % в місяць (37,2 %). У випадку коли Боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процента (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць ( 74,4%). Розрахунок заборгованості (доданий до позову) зображає наявність обґрунтованої заборгованості. Виконаний Банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою Боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 46255,54 грн. За весь час користування карткою Боржником було проведено витрат по картці на суму 99611,73 грн. Сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 53356,19 грн. (99611,73 грн. 46255,54 грн. = 53356,19 грн.). Виписка є належним доказом заборгованості. Вважає, що присутні правові підстави для стягнення заборгованості з Боржника у повному обсязі відповідно до Анкети-заяви до договору надання банківських послуг, Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК, Тарифів за карткою «Monobank». Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою представником позивача було подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила. Суд, за відсутності підстав для відкладення або оголошення перерви в судовому засіданні, передбачених ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наданих доказів та з урахуванням наданого відповідачкою відзиву і наданих представником позивача відповіді на відзив. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 14.02.2020 року відповідачка звернулася до АТ «Універсал Банк» із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору. Відповідно до п.2 анкети-заяви відповідачка, підписавши заяву погодилася, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати. Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідачка підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідачка погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6 анкети-заяви). Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконав представник банку. Згідно з наданих суду довідок, Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок у гривні, видав картку [NUMBER] , активною до 05/24, на яку первісно встановив кредитний ліміт в розмірі 10000 грн., який в подальшому збільшився до 40000 грн. Наведені обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: анкетою-заявою, розрахунком заборгованості, випискою з особового банківського рахунку, довідками про видану картку та розмір кредитного ліміту, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. Відповідачка не заперечувала проти факту звернення до Банку з анкетою-заявою, отримання картки та встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами. Відповідачка користувалася коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачка має заборгованість за Договором, яка станом на 08.08.2023 року становить 53356,19 грн., і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Із дослідженого розрахунку заборгованості вбачається вирахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків, а саме 37,2%. При ухваленні рішення судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені». Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1\~ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача\~(www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В обґрунтування позовних вимог, Банк додав до позовної заяви Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», паспорт споживчого кредиту «Чорної картки» «Monobank». Вказаними документами визначені права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок нарахування відсотків, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін за порушення зобов`язань. Проте, надані суду документи не містять підпису відповідачки і матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови з додатками є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме їх розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи 14.02.2020 року анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили відповідні умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування. Крім того Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» містять посилання на набуття їх чинності з 27.11.2021 року, анкета заява оформлена 14.02.2020 року. Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20. Доводи представника позивача у відповіді на відзив про те, що в даному випадку правова позиція ВП ВС, викладена у постанові від 03.07.2019 року, не може бути застосована при вирішенні даної справи, оскільки справи не є тотожними за критеріями суб`єктного складу сторін та змісту правовідносин, суд відхиляє, з огляду на те, що зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи. Суд зазначає, що правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові ВП ВС від 03.07.2019р., висвітлює саме обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку та часу укладення такого договору. А тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом позичальником. Дійсно, у тій справі підписання анкети-заяви клієнтом відбувалось у письмовій формі шляхом проставляння письмового підпису, а в цій у тому числі шляхом проставляння електронного підпису, але суть полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом. Підписана сторонами анкета заява не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З виписки про рух коштів по картці та розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідачки відсотки за користування кредитом. Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків, постійно збільшуючи його. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідачки в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з її карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідачки підлягає сума саме неповернутих коштів. З наданих позивачем документів (виписки про рух коштів по картці, розрахунку заборгованості), судом встановлено, що з рахунку [PERSON] списано відсотків на загальну суму 29740,81 грн. Таким чином позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню в сумі 23615 грн. 38 коп. (53356,19 грн. 29740,81 грн.), яка становить неповернуті кредитні кошти. Відповідачкою у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання, і не погашення кредитних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Суд вважає, що відповідачка фактично отримала та використовувала кошти надані банком, але не повернула їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог,\~

Outcome: partial