Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1928967 від 18.05.2021 року в розмірі 32800,00 грн. з яких: 10000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. В обґрунтування\~позову посилається\~на те,\~що 18.05.2021\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№1928967\~від 18.05.2021\~року про\~надання коштів\~на умовах\~споживчого кредиту,\~який підписаний\~електронним підписом\~позичальника шляхом\~використання одноразового\~ідентифікатора відповідно\~до умов\~якого ТОВ\~«Лінеура Україна»\~надав відповідачу\~у тимчасове\~платне користування\~грошові кошти\~на споживчі\~потреби,\~а відповідач\~зобов`язувався\~повернути наданий\~кредит,\~сплатити проценти\~за користуванням\~кредитом у\~встановлених Договором\~розмірах і\~строках та\~виконати зобов`язання\~за Договором\~в повному\~обсязі.\~В свою\~чергу,\~ТОВ «Лінеура\~Україна» правонаступником\~якого являється\~ТОВ «ФК\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» надав\~відповідачу грошові\~кошти на\~наступних умовах:\~сума виданого\~кредиту \~10000\~грн,\~дата надання\~кредиту \~18.05.2021\~року,\~строк кредиту\~ 30\~днів або\~до повного\~виконання зобов`язання,\~валюта кредиту\~ UAH,\~цільове призначення\~ на\~споживчі потерби,\~стандартна процентна\~ставка \~1,90%\~в день. 24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено Договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-241222001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] . Посилаючись на вказані обставини та не виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32800,00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник позивача [PERSON] , на підставі довіреності від 29.12.2023 року, подав заяву, зареєстровану судом 05.03.2024 року за вх.№2401, про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судові засідання, призначені на 17.01.2024, 29.02.2024 та 18.03.2024 року не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином в розумінні положень п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8,\~ст. 128 ЦПК України, судова повістка направлялась за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повернуті конверти на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві представник позивача. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1\~ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлено, що 18 травня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №1928967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 10000,00 грн., підписаний одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] , в якому зазначено: анкетні дані [PERSON] , її РНОКПП, паспортні дані, адреса місця реєстрації, контактні дані (особистий кабінет, номери мобільних телефонів). Відповідно до п.1.1 кредитного Договору - укладання цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. Згідно п.2.1 кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки або на іншу платіжну картку Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Відповідно до п.1.3 Договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених Розділом 4 цього Договору. Розділом 4 укладеного з ТОВ «Лінеура Україна» договору визначено порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація. Так, за п. 4.1.1., 4.1.2. договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту шляхом укладення додаткової угоди до договору. Пропозиція (оферта) клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «ПРОДЛИТЬ КРЕДИТ/ПРОДОВЖИТИ КРЕДИТ» в особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності - штрафних санкцій). Після отримання товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі наявності останніх), заява клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою. Відповідно до п. 4.2.1. сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п. 4.1.1-4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 договору) ще на 15 днів, що вбачається з п.4.2.2 договору. Згідно з п. 4.2.3. сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою. Відповідно до п. 4.2.5. договору загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п. 1.3 договору та періоди пролонгації). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав. Підписаний договір відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, є належними та допустимими доказами, що підтверджує укладання між сторонами цього правочину, в якому сторони узгодили всі істотні умови розмір кредиту, строку кредитування, відсоткову ставку, порядок нарахування відсотків, в тому числі умови продовження строку користування кредитом (а.с.7-18). Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «Лінеура Україна» 24 грудня 2021 був укладений Договір факторингу №02-24122001, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» за плату відступає ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.20-23). Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу № 02-24122001 від 24.12.2021 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором №1928967 в розмірі 32800,00 грн. з яких 10000,00 грн. борг за основною сумою та 22800,00 грн. заборгованості за відсотками) (а.с.24). Відповідно до положень\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст.1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу.\~\~Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Тобто, за змістом\~ст. 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України). Враховуючи викладене, суд виснує, що ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №1928967 від 18.05.2021 року та надало відповідачу кредитні кошти згідно умов вказаного договору, однак [PERSON] свої зобов`язання за Договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» в сумі 32800 грн., яка складається із: 10000,00 грн. тіло кредиту, 22800 грн. сума заборгованості за відсотками, які нараховані починаючи з 18.05.2021 року за 120 днів (автопролонгації) відповідно до умов договору №1928967 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 18.05.2021 року (із розрахунку 10000 грн. х 1,90 % = 190 грн. х 120 днів = 22800 грн.), а тому позов підлягає задоволенню. За вказаних обставин, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає задоволенню. Окрім того, у відповідності до положень ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь банку підлягає стягненню понесений ним документально підтверджений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача, в силу частини першої\~статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме 2684,00 грн. (1.5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Outcome: approved