Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представник позивача адвокат Мужик Н.Т., який діє в інтересах АТ „СЕНС БАНК, звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №501352752 від 26.08.2021 у сумі 328667,25 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 26.08.2021 між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №501352752 (кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору, банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувалася в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, остання зобов`язана достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором щодо надання позичальнику кредитних коштів він виконав в повному обсязі. Однак, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 28.08.2023 має заборгованість в розмірі 328667,25 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів Акціонерне товариство «Альфа-Банк» було затверджено рішення про зміну найменування Акціонерне товариство «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. З метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак, відповідачкою вимогу позивача залишено без реагування. Станом на день подання позову відповідачка продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права та інтереси позивача, відтак останній змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 27.02.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 01.04.2024. 18.03.2024 на адресу суду представником відповідачки [PERSON] адвокатом Джурою С.П було подано відзив на позовну заяву, у якому остання позовні вимоги визнає частково, а семе в розмірі 260267,25 грн, що складається із заборгованості по кредиту у розмірі 189111,95 грн та 71155,30 грн по відсоткам. У стягненні комісії у розмірі 68400,00 грн просить відмовити, оскільки нарахування банком такої є нікчемним в силу ст..11 ЗУ «Про захист прав споживачів». У зв`язку з чим просить зменшити також судові витрати. Та зазначає про витрачені нею кошти на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, з проханням задовольнити позовні вимоги та у випадку неявки відповідачки у судове засідання провести заочний розгляд справи. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися Проте, [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у розмірі 260267,25 грн., у стягненні комісії просить відмовити та зменшити судові витрати. Згідно положень ч.3\~ст.211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ст.\~223,\~280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. За правилами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного. З досліджених письмових доказів справи судом встановлено, що 26 серпня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту №501352752, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. За умовами споживчого кредиту банк надав позичальнику «Кредит готівкою» у розмірі 200 000 грн, строком на 60 місяців, фіксована процентна ставка за користування коштами складає 25,00 % річнихта комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,25% від суми кредиту, а також комісійну винагороду за обслуговування (управління) кредиту 1,90% від суми кредиту зазначеної у цій оферті. Дата повернення кредиту 26.08.2026 (а.с.4-5). [PERSON] також підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладання договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» та паспорт споживчого кредиту (а.с.6-8). Вказане свідчить, що відповідачка погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного кредитного договору та погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток № 1 до укладеного між сторонами договору №501352752 від 26.08.2021 (а.с.9-10). Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачкою, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом та інші платежі, суд вважає, що сторони погодили умови укладеного між ними кредитного договору. 12 серпня 2022 року загальним зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №501352752 від 26.08.2021 виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти у сумі 200 000 грн., що підтверджуться меморіальним ордером №499477865 від 26.08.2021 та не заперечується нею у поданому відзиві до суду (а.с.15). Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором №501352752 від 26.08.2021 належним чином не виконала, у зв`язку з чим, за підрахунками позивача, у відподачки станом на 28.08.2023 утворилась заборгованість у розмірі 328667,25 грн, з яких: 189111,95 грн заборгованість за тілом кредиту, 71155,30 грн заборгованість за відсотками, 68400,00 грн заборгованість по комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом та випискою по рахункам за період з 26.08.2021 по 28.08.2023. (а.с.14, 16-27). 12.01.2024 АТ «Сенс Банк» направило на адресу [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вимоги, в якій позивач просив достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, а також комісії, що загалом складає 328667,25 грн, однак відповідачка жодних дій щодо погашення заборгованості не вчинила (а.с.28-32). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України визначено що, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як передбачено п.1 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до умов кредитного договору у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких зобов`язань, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язання з повернення кредиту за договором. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1\~ст.81 ЦПК України). З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач допустила порушенням умов договору щодо своєчасної та повної сплати частини кредиту та плати за користування ним відповідно до погодженого сторонами графіку, в зв`язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення суми кредиту в повному обсязі достроково, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором за тілом кредиту та по відсотках у розмірі 189111,95 грн та 71155,30 грн, що нею також визнається згідно поданого відзиву до суду. Щодо позовних вимог АТ «Сенс Банк» про стягнення з [PERSON] комісії в розмірі 68400,00 грн., в частині стягнення якої позивач просить відмовити, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.08.2022 року у справі №295/3522/20, провадження №61-2009 св21, вказано: … Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України Про споживче кредитування) кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України Про споживче кредитування) до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України Про споживче кредитування) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). 10 червня 2017 року набрав чинності Закон України Про споживче кредитування, у зв`язку з чим у Законі України Про захист прав споживачів статтю 11 викладено у такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України Про захист прав споживачів з набранням чинності Закону України Про споживче кредитування залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України Про захист прав споживачів, визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено комісію за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України Про споживче кредитування. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України Про споживче кредитування загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України Про споживче кредитування до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України Про споживче кредитування безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України Про споживче кредитування та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором. Отже, встановлення банком комісії за обслуговування кредиту, у тому числі комісії за розрахунково-касове обслуговування, відповідає положенням Закону України Про споживче кредитування. Аналогічні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44 цс21)…. В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що при укладенні кредитного договору у вигляді оферти на укладання угоди про надання кредиту №501352752 від 26.08.2021, сторонами даного спору було письмово погоджено всі істотні умови кредитування, зокрема, визначено розмір комісії за обслуговування (управління) кредиту в розмірі 1,90% від суми кредиту (а.с.4). Кредитний договір було укладено 26.08.2021, тобто, після набрання чинності Законом України Про споживче кредитування, який набрав чинності 10.06.2017. Умовами кредитного договору передбачена комісія за обслуговування (управління) кредиту, також відповідна щомісячна комісія передбачена у додатку №1 до кредитного договору, у якому визначений графік платежів із щомісячним розміром комісії. Вказаний документ підписаний\~\~ обома\~\~ сторонами\~\~ договору,\~\~ та\~\~ скріплений\~\~ печаткою (а.с.9-10). Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем (а.с.14), розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем, станом на 28.08.2023, за комісією становить 68400,00 грн. При цьому, необхідно зазначити, що вказаний розрахунок заборгованості проведено відповідно до умов укладеного між сторонами спору договору, і правильності вказаного розрахунку відповідачем по справі не спростовано. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов Акціонерного товариства Сенс Банк (до зміни найменування - Акціонерне товариство Альфа-Банк) підлягає задоволенню у повному обсязі та стягненню з відповідачки на користь позивача заборгованість в тому числі і по комісії у розмірі 68400,00 грн. Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь АТ Сенс Банк підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №501352752 від 26.08.2021 у сумі 328667,25 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 4930,01 грн.

Outcome: approved