Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог та процесуальний рух справи У 2021 році Яремчанська міська рада Івано-Франківської області звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2611091501:16:001:0066, площею 1,5 га, яка розташована за межами села Микуличин, підлягала обов`язковій передачі в комунальну власність Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Однак, в період проведення заходів з інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення для передачі в комунальну власність територіальних громад, остання передана Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області у приватну власність відповідачу 2 [PERSON] без дотримання процедури надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, а саме без погодження органу місцевого самоврядуванняу у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою. Вказане призвело до передачі у приватну власність земельної ділянки, що десятки років знаходиться у постійному користування мешканців місцевості та порушує право громади в особі Яремчанської міської ради реалізувати свої повноваження як законного власника землі. Ухвалою суду від 11.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13.05.2021 заяву Яремчанської міської ради Івано-Франківської області про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт\~на земельну\~ділянку з кадастровим номером:\~2611091501:16:001:0066, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства,\~площею 1,5\~га, яка на праві власності зареєстрована за [PERSON] . Заборонено суб`єктам\~державної реєстрації\~прав (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним реєстраторам прав на нерухоме майно) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки; заборонено [PERSON] вчиняти дії, спрямовані на зміну цільового призначення цієї земельної ділянки, її поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї. Ухвала суду від 13.05.2021 року оскаржувалася в апеляційному порядку. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25.08.2021 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду від 13.05.2021 року без змін. Ухвалою суду від 28.09.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні\~позивача[PERSON] . Ухвалою суду від 14.02.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. У період з 07.02.2024 по 06.03.2024 відбувся судовий розгляд справи по суті. 2. ПОЗИЦІЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ 2.1. Позиція позивача Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Позивач зазначає, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2611091501:16:001:006, площею 1,5 га, яка розташована за межами села Микуличин підлягала обов`язковій передачі в комунальну власність Яремчанської міської ради. Однак, в період проведення заходів з інвентаризації земельних ділянок сільськогосподарського призначення для передачі в комунальну власність територіальних громад, остання передана Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області в приватну власність відповідачу 2 [PERSON] . Так, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2020 року № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (далі Постанова КМУ №\~1113) Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру зобов`язано забезпечити передачу з 17 листопада 2020 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність. 11.12.2020 та 18.12.2020 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області видано накази №50-ОТГ та №58-ОТГ, якими Яремчанській міській раді передано земельні ділянки державної власності у комунальну власність, згідно актів приймання-передачі. Зареєструвавши комунальну власність на отримані згідно актів приймання-передачі земельні ділянки, позивачем Яремчанською міською радою встановлено, що ряд земельних ділянок, які охоплені, зокрема, генеральним планом села Микуличин, були попередньо проінвентаризовані органами місцевого самоврядування та підлягали передачі з державної в комунальну власність, в комунальну власність відповідачем 1 ГУ Держгеокадастром не передані. Серед них і земельна ділянка з кадастровим номером 2611091501:16:001:0066, яка надана ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області в приватну власність відповідачу 2 [PERSON] на підставі наказу про надання у власність від 17.12.2020 року №9-2090/15-20-СГ. Представник позивача вказує, що для отримання громадянами у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 1113 - є обов`язкова наявність сукупності таких умов: отримання фізичною особою дозволу на розроблення документації із землеустрою до 16.11.2020 та подання фізичною особою на затвердження до територіальних органів Держгеокадастру документації із землеустрою до 15.12.2020. В той же час, до дозволів на розроблення документації із землеустрою (які громадяни отримали до 16.11.2020) застосовувався порядок їх отримання, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31 січня 2018 р. № 60-р. Вказаним Розпорядженням встановлювалося під час передачі у власність таких земельних ділянок, обов`язкове погодження з об`єднаними територіальними громадами, шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Така ж процедура погодження передбачена рішенням колегії Державного агентства земельних ресурсів від 14.10.2014 № 2/1 «Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», у відповідності до якого, під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності необхідно надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. Позивач зазначає, що отримання погодження органу місцевого самоврядування, виходячи з вимог законодавства, є передумовою надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, якщо особа бажає отримати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Проте,\~Відповідач 1\~не звертався\~до Микуличинської\~сільської радиза погодженням надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо земельної діялнки з кадастровим номером 2611091501:16:001:0066. Спірна земельна ділянка перебуває в постійному корисуванні понад 20 років місцевого жителя [PERSON] . Останній має дозвіл на виготовлення проекту відведення спірної земельної ділянки, який не має обмежень в часі його дії. У 2008 [PERSON] вживав заходи для оформлення права на земельну ділянку в рамках діючого на той час законодавства, ним було надано план земельної ділянки та схему її розташування, а також в процесі виготовлення ним проекту відведення було складено акт узгодження та встановлення меж земельної ділянки, в якому є відомості про суміжних землекористувачів. Позивач вважає, що Відповідачем 1 не було дотримано вимог законодавства щодо передачі спірної земельної ділянки державної форми власності у приватну власність [PERSON] , що відбулося поза визначеною процедурою. Надання у приватну власність Відповідачу 2 земельної ділянки, яка мала бути передана у комунальну власність порушує право громади в особі Яремчанської міської ради реалізувати свої повноваження як законного власника землі. Оскільки при передачі земельної ділянки в приватну власність відповідач 1 діяв всупереч вимогам Закону, то наказ від 17.12.2020 №\~9-2090/15-20-СГ, яким надано у власність [PERSON] спірну земельну ділянку є недійсним та підлягає скасуванню. Також Позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності відповідача 2 [PERSON] на спірну земельну ділянку, оскільки така проведена на незаконній підставі та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області передати цю земельну ділянку у комунальну власність Яремчанської міської ради. Представник позивача просила задоволити позов у повному обсязі. 2.2. Позиція Відповідача 1 Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Відповідач 1 вважає доводи позовної заяви безпідставними та необґрунтованими, виходячи з такого. На виконання Указу Президента України від 15 жовтня 2020 р. № 449 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 р. № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, на підставі наказів від 11.12.2020 р. № 50-ОТГ та від 18.12.2020 р. №28-ОТХ передано Яремчанській міській раді Івано-Франківської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, площею 797,8407 га та площею 88,7916 га, які розташовані за межами населених пунктів Яремчанської міської територіальної громади. Разом з тим, ще до передачі земель з державної форми власності у комунальну, 29.10.2020 року громадянином [PERSON] у відповідності до вимог статей 118, 122 Земельного кодексу України, подано до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,5000 га, яка розташована за межами населеного пункту села Микуличина Яремчанської міської ради для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні. Так, протягом місячного терміну Головним управлінням вживалось ряд заходів щодо розгляду вказаного клопотання заявника, зокрема, звернення до державного кадастрового реєстратора за місцем знаходження запитуваної земельної ділянки від 03.11.2020 № 2996/3-20-0.332. Згідно інформації Міськрайонного управління у Надвірнянському районі та м.\~Яремчому, оспорювана земельна ділянка згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 «Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель» відноситься до Земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код класифікації 16.00). При цьому, позивачем зазначено, що спірна земельна ділянка перебуває в постійному користуванні жителів с.Микуличин більше 20 років та використовується для випасання великої рогатої худоби та овець. Землі для випасання худоби згідно Класифікації видів цільового призначення земель мають інший код класифікації, а саме 18.00 Землі загального користування (землі будь-якої категорії, які використовуються як майдани, вулиці, проїзди, шляхи, громадські пасовища, об`єкти загального користування, а також інші землі, якщо рішенням відповідного органу державної влади чи місцевого самоврядування їх віднесено до земель загального користування). Більше того, позивачем не надано жодних доказів напідтвердження перебування спірної земельної ділянки в постійному користуванні жителями села Микуличин. Відтак, за результатами розгляду клопотання та долучених до нього матеріалів, Головним управлінням, відповідно до вимог законодавства видано наказ № 9-1720/15-СГ від 13.11.2020 року, яким надано [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Щодо доводів позивача про те, що при наданні дозволу на розробку проекту землеустрою Головне управління не зверталося за погодженням до Микуличинської сільської ради, тобто відсутня позиція органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, то відсутність позиції органу місцевого самоврядування не визначена земельним законодавством як самостійна підстава для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тому твердження позивача про прийняття Головним управлінням наказу всупереч чинному законодавству є безпідставним. Аргументація Позивача про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів у зв`язку з відсутності погодження Микуличинської сільської ради при наданні Головним управлінням дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою [PERSON] є необґрунтованою і абсолютно невірною. Дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було надано [PERSON] наказом Головного управління від 13.11.2020 року № 9-1720/15-СГ, який не скасований, не є предметом оспорення в даній справі, є актом індивідуальної дії та вичерпав свою дію, оскільки проект землеустрою виготовлено, відведена по ньому земельна ділянка є сформованою як об`єкт цивільних прав. Після розроблення проекту землеустрою, його було направлено на погодження. Вказаний проект землеустрою за принципом екстериторіальності потрапив на погодження до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області. Висновком про розгляд документації із землеустрою від 04.12.2020 р. № 23432/82-20 погоджено поданий проект землеустрою. 11.12.2020 [PERSON] звернувся через Центр надання адміністративних послуг до Головного управління із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність, тобто в межах визначеного Постановою №\~1113 строку, а саме до 15.12.2020 року. Оскільки зазначений проект був погоджений у встановленому законом порядку, інших підстав для відмови не було, Головне управління 17.12.2020 року видало наказ № 9-2090/15-20-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». Відповідач 1 вважає, що оспорюваний наказ є законним, а доводи Позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси. Стосовно доводів позивача, про те, що спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні жителів села [PERSON] та використовується для випасання великої рогатої худоби та овець, то представник відповідача стверджує, що згідно інформації про оспорювану земельну ділянку, наданої Міськрайонним управлінням у Надвірнянському районі та м.\~Яремчому, оспорювана земельна ділянка згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» відноситься до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код класифікації 16.00), а землі для випасання худоби згідно Класифікації видів цільового призначення земель мають інший код класифікації, а саме 18.00. Частиною сьомою статті 118 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Використання земельної ділянки для випасання великої рогатої худоби та овець не визначено самостійною підставою для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тому твердження позивача про прийняття Головним управлінням наказу про надання у власність [PERSON] спірну земельну ділянку всупереч чинному законодавству є безпідставним. Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, то представник відповідача зазначає, що Держгеокадастр та його територіальні органи не є суб`єктами реєстрації речових прав та відповідно не може скасувати державну реєстрацію права власності. Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання Головного управління передати в комунальну власність Яремчанській міській раді спірну земельну ділянку, то оскільки згідно з пунктом 24 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України з 27.05.2021 землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, то на даний час, Головне управління не має права розпоряджатись землями сільськогосподарського призначення, розташованими поза межами населеного пункту, оскільки такі землі вважаються землями комунальної власності. Відповідно, задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головне управління передати спірну земельну ділянку у комунальну власність є такою, що суперечить чинному законодавству. Представник відповідача зазначає, що Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України, а відтак вимоги позовної заяви є безпідставними та не підлягають до задоволенню. 2.3. Позиція Відповідача 2 [PERSON] Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не з`явився. У зв`язку з чим судові засідання відкладалися неодноразово. [PERSON] повідомлявся за адресою вказаною у позовній заяві поштовим зв`язком та на сайті судової влади України. З матеріалів справи вбачається, що судові повістки були вручені особисто, зокрема, про це свідчить трекінг Укрпошти (т.1, а.с. 188). Крім того, частина судових повісток поверталися не врученими із зазначенням причин: «за закінченням терміну зберігання» (т.2, а.с. 49-50), або адресат відсутній за вказаною адресою (т.2, а.с. 77-78). Інтереси відповідача [PERSON] представляв адвокат Говзан М.М. на підставі Ордеру ІФ№ 0091081 на надання правової допомоги. Останній був присутній у судових засіданнях 14.02.2022 та 06.06.2023. В інші судові засідання представник відповідача не з`являвся. У заяві від 28.09.2021 просив розгляд справи проводити у його відсутності (т.1, а.с. 169). Також представник відповідача адвокат Говзан М.М. неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи, які задовільнялися судом (заяви від 22.11.2021 року (т.1, а.с. 226), від 17.05.2022 (т.2, а.с. 9), від 10.10.2022 (т.2, а.с. 36). Ухвалою суду від 29.01.2024 року клопотання про участь в режимі відеоконференцзв`язку адвоката Говзана М.М. було задоволено, однак, участь у судових засіданнях 07.02.2024 та 06.03.2024 не брав, зв`язок з ним був відсутній. Письмова позиція щодо позовних вимог відповідача [PERSON] у матеріалах справи відсутня. Враховуючи тривалість розгляду справи, те, що судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача та його представника про день та час розгляу справи, зважаючи на те, що у матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують обізнаність відповідача [PERSON] про те, що він є учасником цього провадження, а також те, що у Сторони відповідача було достатньо часу для надання відзив уна позов чи письмових пояснень, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача [PERSON] на основі наявних у справі матеріалів, оскільки надмірне затягування розгляду справи нівелює засади цивільного судочинства. 2.4. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 28.09.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Однак, останній у судове засідання не з`явився жодного разу, причини неявки суду не відомі, письмової позиції не подавав відносно позовних вимог. Повідомлений належним чином, згідно вимог законодавства. 3. ПОЗИЦІЯ СУДУ Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у своїй сукупності та співставленні приходить до висновку. Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства. Одними із принципів земельного законодавства, зазначених у статті 5 ЗК України є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю. Статтею 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності (стаття 80 ЗК України). Згідно з частиною першою статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до частини першої статті 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Однією із підстав набуття громадянами України власності на земельні ділянки є безоплатна передача останніх із земель державної і комунальної власності (пункт б частина перша статті 81 ЗК України). Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 ЗК України). Так, 31 січня 2018 р. Кабінетом Міністрів України прийнято Розпорядження «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» № 60-р (далі Розпорядження КМУ № 60-р), яке діяло до 17.11.2020. Відповідно доабзацу другого вказаного Розпорядження КМУ № 60-р на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 1 лютого 2018 р. покладено ряд обов`яків. А саме, забезпечити з 1 лютого 2018 р. формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України. Крім того, за змістом абзацу четвертого Розпорядження КМУ № 60-р на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру покладався також обов`язок з 1 лютого 2018 р., до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність, розпоряджатися землями вказаної категорії, в тому числі, на час передачі у їх власність фізичним чи юридичним особам, за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні). В подальшому, Указом Президента України від 15 жовтня 2020 р. № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (далі Указ № 449/2020) доручено Кабінету Міністрів України активізувати діяльність із передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність, а також вжити в установленому порядку заходів щодо врегулювання питання забезпечення набуття гарантованого права громадян на землю під час передачі у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких громадянам надано дозволи на розроблення документації із землеустрою. З метою забезпечення виконання вказаного вище Указу № 449/2020, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 16 листопада 2020 р. № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» (далі Постанова № 1113). Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 1 Постанови № 1113 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру було покладено обов`язки забезпечити: 1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності; 2) передачу з 17 листопада 2020 р. земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України. Пунктом 4 Постанови № 1113 рекомендовано органам місцевого самоврядування зареєструвати право комунальної власності на отримані земельні ділянки сільськогосподарського призначення у порядку, встановленому законом. На виконання Постанови № 1113, 10.12.2020 Яремчанською міською радою Івано-Франківської області, як правонаступником Микуличинської сільської ради, прийнято Рішення від 10.12.2020 №\~15-1/2020, яким ініційовано передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність Яремчанської територіальної громади в межах території Микуличинської сільської ради (т.1, а.с. 11). Вказане рішення надіслано Головному управлінню Держгеокадастру в Івано-Франківській області. 11.12.2020 та 18.12.2020 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області прийнято накази № 50-ОТГ та №58-ОТГ, відповідно до яких Яремчанській міській раді Івано-Франківської області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 797, 8407 га та площею 88, 7916 га, що розташовані за межами населених пунктів Яремчанської міської територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області, згідно з актами приймання-передач. (т.1 а.с. 61-70). Однак, Позивач Яремчанська міська рада зазначає, що не всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які підлягали передачі, були передані. Зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером 2611091501:16:001:0066, яка охоплюється генеральним планом села Микуличин, в період проведення заходів з інвентаризації земельних ділянок сільськогогосподарського призначення для передачі в комунальну власність територіальних громад, Відповідачем 1 ГУ Держгеокадастру передана у приватну власність фізичній особі Відповідачу 2 [PERSON] . Як вбачається з викопіювання з Генерального плану села Микуличин орінтовне розташування вказаної земельної ділянки: село Микуличин, урочище «Печенівська» (т.1, а.с. 10). Позивач вважає, що така передача земельної ділянки є незаконною, оскільки надана у приватну власність Відповідачу 2 без погодження із органом місцевого самоврядування в всупереч визначеному законодавством порядку. Аналізуючи законність та підставність надання у приватну власність ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області відповідачу 2 [PERSON] спірну земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, Суд виходить з такого. Зі змісту Постанови № 1113 вбачається, що передачі у комунальну власність підлягали всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, окрім тих, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою та щодо яких до 15 грудня 2020 р. подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру документацію із землеустрою (пункт 4 Постанови № 1113). Отже, фізична особа могла отримати у приватну власність земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності за наявності двох умов: 1)якщо особа отримала дозвіл на розроблення документації із землеустрою та 2)до 15 грудня 2020 року особа подала на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру документацію із землеустрою. Статтею 118 Земельного кодексу України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, складовою якого є отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Так, відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Аналіз системи спеціальних підзаконних нормативно-правових та локальних актів свідчить, що процедура розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою саме відносно земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, деталізована у рішенні Колегії Державного агентства земельних ресурсів України 14.10.2014 № 2/1 (далі Рішення Колегії Держземагентства №\~2/1), яке введено в дію наказом Державного агентства земельних ресурсів № 328 від 15.10.2014, і з того часу діє по даний час. Так, за змістом пункту 2 рішення Колегії Держземагентства № 2/1, головні управління Держземагентства в областях за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, зобов`язані забезпечити обов`язкове надіслання органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки, запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. Надіслання таких запитів має мати місце на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Згідно з пунктами 2.3, 2.4. Рішення Колегії Держземагентства № 2/1, у разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання. У разі якщо у десятиденний строк відповідний орган місцевого самоврядування письмово або за замовчанням погодив (не надав мотивованих заперечень) надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності або надав заперечення, які суперечать вимогам чинного законодавства, забезпечувати у встановленому порядку розгляд клопотань заявників з урахуванням зазначених обставин. Відповідно до пункту 2.2. Рішення Колегії Держземагентства № 2/1, відсутність протягом десятиденного строку мотивованих заперечень органу місцевого самоврядування є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою. Таким чином, однією із підстав надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності є отримання згоди органу місцевого самоврядування у письмовій формі, або мовчазна згода відсутність будь-якої відповіді органу місцевого самоврядування протягом десятиденного строку з приводу зазначеного. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2611091501:16:001:0066 відносилася до земель сільськогогосподарського призначення, перебувала у державній власності та була розташована за межами населеного пункту с.\~Микуличина Надвірнянського району Івано-Франківської області, що вбачається з інформації про земельну ділянку з викопіювання з Публічної кадастрової карти. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером 2611091501:16:001:0066 є відповідач 2 [PERSON] . З Державного реєстру речових прав вбачається, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку 28.01.2021. Підставою для реєстрації права власності є наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 9-2090/15-20-СГ, виданий 17.12.2020, законність якого оспорюється Позивачем. Відтак, передача Відповідачу 2 спірної земельної ділянки у приватну власність мала місце після 17 листопада 2020 р., тобто, у період передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність. 29.10.2020 року відповідач [PERSON] звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогогосподарського призначення державної власності, площею 1, 5000 га з кадастровим номером 2611091501:16:001:0025, яка розташована за межами населених пунктів Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області з метою подальшої передачі вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається, на час подання відповідачем [PERSON] вказаної заяви, відносно зазначеної категорії земель діяли спеціальні вимоги, які стосувалися обов`язкового отримання згоди від органу місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою (Рішення Колегії Держземагентства № 2/1) та необхідність погодження Держгеокадастром з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні) питання надання у приватну власність земельну ділянку вказаної категорії та форми власності (Розпорядження КМУ № 60-р). Матеріали справи\~свідчать,\~що Наказом\~від13.11.2020 № 9-1720/15-20-СГ Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області надало дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1, 5000 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Микуличин Яремчанської міської ради Надвірнянського району, з метою подальшої передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства; здійснено поділ земельної ділянки державної власності сільськогосподпарського призначення площею 19,5472 га (кадастровий номер 2611091501:16:001:0025) відповідно до статті 56 Закону України «Про землеустрій». Разом з тим, у матералах справи відсутні докази про звернення ГУ Держгеокадастру для погодження/отримання позиції органу місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою відносно спірної земельної ділянки до Микуличинської сільської ради на етапі надання цього дозволу [PERSON] . Сторона позивача також вказує, що запиту від ГУ Держгеокадастру про висловлення позиції відносно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] , Микуличинська сільська рада не отримувала. На спростування такої позиції Позивача, представник відповідача 1 ГУ Держгеокадастру ні у судовому засіданні, ні до письмових пояснень у справі не надав інформації та підтверджуючих документів про відправлення запиту Микуличинській сільській раді, а також докази отримання Микуличинською сільською радою такого запиту. Разом з тим, у судовому засіданні представник відповідача 1 зазначив, що отримання такого дозволу не є обов`язковим. Таким чином, у ході судового розгляду з`ясовано, що надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки відбулося без погодження Микуличинської сільської ради. Відтак, орган місцевого самоврядування не висловив жодної позиції відносно зазначеного у межах десятиденного строку, визначеного Рішенням Колегії Держземагентства № 2/1. Представником ГУ Держгеокадастру неподано ні запиту до органів місцевого самоврядування, ні згоди від органу місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою. Відповідно до частин першої-третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя-четверта статті 12 ЦПК України). Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що у матеріалах справи відсутні, і в ході судового розгляду не долучені, докази про надіслання і отримання Микуличинською сільською радою Листа від Відповідача 1 ГУ Держгеокадастру щодо висловлення позиції відносно можливості надання дозволу [PERSON] на розроблення документації із землеустрою на спірну земельну ділянку, і сам представник відповідача 1 зазначає, що отримання згоди органу місцевого самоврядування не є обов`язковим, Суд приходить до висновку, що Відповідачем 1 не дотримано процедури надання дозволу відповідачу [PERSON] на розроблення документації із землеустрою, визначеної у Рішенні Колегії Держземагентства № 2/1,яке введене в дію наказом Державного агентства земельних ресурсів № 328 від 15.10.2014, що є нормативно-правовим актом. Однак, незважаючи на відсутність позиції Микуличинської сільської ради відносно можливості надання дозволу [PERSON] на розроблення документації із землеустрою на спірну земельну ділянку, ГУ Держгеокадастру, як уже зазначалося наказом від 13.11.2020 №\~9-1720/15-20-СГ надало дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а 17.12.2020 прийняло оспорюваний наказ №\~9-2090/15-20-СГ, яким затвердило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] та надало у власність спірну земельну ділянку останньому, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населеного пункту с. Микуличин Яремчанської міської ради Надвірнянського району. Позивач зазначає, що прийняття вказаних наказів призвело до передачі у власність [PERSON] земельну ділянку, яка понад 20 років перебуває у користуванні третьої особи [PERSON] . Як вбачається з рішення Микуличинської сільської ради від 07.10.2008 № 147-21/2008, Микуличинська сільська рада погодила надання дозволу на виготовлення проекту відведення [PERSON] , жителю села [PERSON] , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0.7413 га, розташованої за межами населеного пункту с. Микуличин Яремчанської міської ради Надвірнянського району на участку Печенівська. Однак, предметом цього судового розгляду не є встановлення права користування третьої особи [PERSON] на зазначену вище земельну ділянку. Ці питання мали бути перевірені та враховані відповідачем 1 ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області на стадії надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою відносно спірної земельної ділянки та передачі у власність. Предметом цього спору є оспорення правомірності надання ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку. Встановлені по справі обставини свідчать, що спірна земельна ділянка була передана відповідачу [PERSON] без отримання згоди органу місцевого самоврядування на надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки [PERSON] , за відсутності будь яких доказів дотримання процедури отримання дозволу. Відтак, Суд приходить до висновку, що надання у приватну власність відповідачу [PERSON] спірної земельної ділянки відбулося з порушенням встановленої законодавством процедури, а відтак, наказ від 17.12.2020 № 9-2090/15-20-СГ, яким надано у власність [PERSON] спірну земельну ділянку є недійсним та підлягає скасуванню. Щодо твердження Сторони відповідача про те, що Наказ Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 13.11.2020 № 9-1720/15-20-СГ, на підставі якого надало дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ніким не оспорюється та не визнаний у встановленому законодавством порядку недійсним, то суд,

Outcome: partial