Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Вінницького обласного центру зайнятості, Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, про стягнення нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю, в якому просила стягнути на її користь з Вінницького обласного центру зайнятості та Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості завдану майнову шкоду у вигляді нарахованої, але частково невиплаченої допомоги по безробіттю, що становить у розмірі 5000 гривень. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що в період лютого 2017 року по листопад 2017 року вона була зареєстрована як безробітна в Ямпільському районному центрі зайнятості Вінницької області та отримувала допомогу по безробіттю відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно записів її трудової книжки [NUMBER] , 07.02.2017 року їй була розпочата виплата допомоги по безробіттю, яка припинена 01.10.2017. Допомога по безробіттю виплачувалася Ямпільським районним центром зайнятості Вінницької області за місцем реєстрації її проживання. Відповідачі мають перед нею заборгованість по виплаті соціальної допомоги по безробіттю у розмірі 5000 грн. Проте повну інформацію про розмір заборгованості недоотриманої допомоги по безробіттю в Ямпільській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості їй надавати відмовились, та повідомили, що така інформація є у Вінницькому обласному центрі зайнятості, так як вони проводили акти взаємозвірок по вказаній заборгованості. Вказані вище обставини змусили її звернутися до суду із цим позовом. 05.03.2024 за вхід.№1308 надійшло заперечення відповідача Ямпільського управління Могилів-Подільської філії Вінницького обласного центру зайнятості, в якому зазначено, що позивач в період утворення боргу не перебувала на обліку та не знаходився у правових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості. З лютого 2017 року перебувала на обліку та отримувала нараховані кошти від юридичної особи Ямпільського районного центру зайнятості (базового центру), який припинив свою діяльність 27.07.2023. На даний час Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру - Ямпільського районного центу зайнятості та закрита 17.08.2023, а тому будь-яку відповідальність перед позивачем не може нести. Просив у задоволенні позовних вимог до Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості відмовити. 08.03.2024 за вхід.№1415 надійшов від представника відповідача Вінницького обласного центру зайнятості за довіреністю Сінчака О.В. відзив, в якому зазначено, що ознайомившись із позовною заявою [PERSON] вважають за необхідне подати цей відзив у справі. Щодо залучення до участі у справі як відповідача Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості, повідомили, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості закрита 17.08.2023 (припинена шляхом ліквідації), інформація внесена до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. На даний час діючим підрозділом є Ямпільське управління Могилів-Подільської філії (яка не є юридичною особою відповідно до положень ч.3 ст.95 ЦК України) Вінницького обласного центру зайнятості. Поданий позов [PERSON] у справі №153/221/24 вважають таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив, що на виконання ухвал Ямпільського районного суду Вінницької області від 14.12.2017 та від 12.02.2018 у справі №153/1298/17 та на підставі направлення від 22.01.2018 №63 проведено виїзну позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Ямпільському районному центрі зайнятості за період з 01.01.2015 по 05.09.2017. Ревізію розпочато 23.01.2018 та завершено 19.02.2018. В ході ревізії було встановлено, що сума невиплаченої допомоги по безробіттю [PERSON] склала 2162,23 грн. 09.02.2018 [PERSON] надала особисте письмове пояснення за своїм підписом на ім`я в.о. начальника Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області у якому вона зазначила, що сума невиплаченої їй допомоги по безробіттю складає 2162,23 грн. Відповідно до інформаційної довідки сформованої ЄІАС Державної служби зайнятості та Акту ревізії №15-30/6 від 26.02.2018 вищевказана сума 2162,23 грн. складається із наступних сум; 10.07.2017 - 593,20 грн.; 31.07.2017 - 701,94 грн.; 21.08.2017 - 867,09 грн. Представник вказує, що позивач з 09.02.2018 знала про наявність нарахованої, але невиплаченої їй Ямпільським районним центром зайнятості (діяльність якого на даний час припинено шляхом ліквідації) Вінницького обласного центру зайнятості допомоги по безробіттю у загальній сумі 2162, 23 грн. Представник заявив про сплив строку позовної давності до заявлених у справі вимог позивача [PERSON] , оскільки перебіг строку позовної давності розпочався з 09.02.2018, згідно поданого нею пояснення на ім`я в.о. начальника Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області, та закінчився 10.02.2021, що є підставою для відмови у позові. Просив у задоволенні позову відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності. 14.03.2024 за вх.№1538 представник позивача [PERSON] - адвокат Коваленко М.В., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №43 від 06.02.2024 подав відповідь на відзив. Вважає, що у відзиві представник відповідача Вінницького обласного центру зайнятості не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Твердження представника відповідача є надуманим та не відповідає дійсності, матеріалам цивільної справи, відзиву та додаткам до нього. Зазначив, що у відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено, що ревізію розпочато 23.01.2018 та завершено 19.02.2018, однак жодного підтвердження про те, що позивачу [PERSON] письмово повідомлено про результати ревізії суду не надано. Твердження представника відповідача про те, що 09.02.2018 [PERSON] надала особисте письмове пояснення за своїм підписом на ім`я в.о. начальника Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області у якому вона зазначила, що сума невиплаченої їй допомоги по безробіттю складає 2162,23 грн. є вочевидь надуманими. Так, [PERSON] не мала і не могла мати доступ до будь-яких бухгалтерських документів для визначення суми невиплаченої їй допомоги по безробіттю. Такого пояснення, за твердженням позивача, в дійсності існувати не може. За таких обставин, вважає, що строк звернення до суду позивачем не порушений і питання його поновлення ставитись не повинно. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Звернути увагу на той факт, що у своєму відзиві на позов відповідач зловживаючи правом та бажає домогтися відмови у позові. Заяви та клопотання: заява позивача про усунення недоліків (а.с.15); клопотання позивача про витребування доказів (а.с.26-28); заперечення відповідача (а.с.51); відзив (а.с.55-58); відповідь на відзив (а.с.65-68). Інші процесуальні дії у справі: залишення позовної заяви без руху (а.с.11-12) відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті на 01 квітня 2024 року (а.с.36-39); витребування доказів (а.с.41-42), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії закордонного паспорта (а.с.6) судом встановлено, що позивач народилася [INFO] у Республіці Молдова, зареєстрована у місті по [ADDRESS] з 16.03.2009. Із копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 01.03.2007 (а.с.8) судом встановлено, що позивачеві 07.02.2017 розпочата виплата допомоги по безробіттю згідно п.1,4 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», 01.10.2017 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Із копії акту №15-30/6 від 26.02.2018 (вх..№174 від 28.02.2018) позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Ямпільського районного центру зайнятості за період з 01.01.2015 по 05.09.2017 судом встановлено, що ревізію розпочато 23.01.2018 та завершено 19.02.2018 (а.с.60). Із копії реєстру порівняння сум нарахованої допомоги по безробіттю з сумами виписок (банку) про зарахування коштів допомоги по безробіттю на рахунки громадян (безробітних) що перебували на обліку у період часу з 01.01.2015-05.09.2017 в Ямпільському РЦЗ (а.с.61) судом встановлено, що різниця невиплаченої допомоги [PERSON] складає 2162 гривні 23 копійки. Із копії інформаційної довідки стосовно нарахування та виплати допомоги по безробіттю [PERSON] , яка була зареєстрована як безробітна в Ямпільському управлінні Могилів-Подільської філії Вінницького обласного центру зайнятості з 31.01.2017 по 02.10.2017 (а.с.62) судом встановлено, що 10.07.2017 нараховано 593,20 грн.; 31.07.2017 нараховано 701-94 грн.; 21.08.2017 нараховано 867,09 грн. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків: Відповідно до ст.124 ч.2 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198, що діяв на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про зайнятість населення» та п.5 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] була зареєстрована як безробітна з 07 лютого 2017 року і перебувала у правових відносинах з Ямпільською районною філією Вінницького обласного центру зайнятості, який відповідно до Положення був юридичною особою публічного права, мав самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах. Проте, Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості припинила свою діяльність, що підтверджено копією виписки з ЄДР від 27.07.2023. Згідно п.2 ч.1 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону. Відповідно до абз.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи, як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду. Згідно абзацу 3 ч.2 ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» фонд зобов`язаний виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом. Згідно вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Викладені норми права, що регулюють спірні правовідносини, вказують на те, що дія договору цивільно-правового характеру в період перебування [PERSON] в статусі безробітної є обставиною, яка впливає на умови виплати її допомоги по безробіттю. Згідно ст.39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Згідно ч.2 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - допомога по безробіттю виплачується центром зайнятості, у якому зареєстрований безробітний, через банківські установи в установленому порядку. Згідно ч.1 розділу 8 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.06.2015 №613 - виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду. Видатки бюджету Фонду щодо забезпечення виплати допомоги по безробіттю є захищеними. Фінансування цих видатків проводиться в першочерговому порядку. У той же час, судом встановлено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості не є юридичною особою. Тому, із врахуванням вище викладеного, відсутні підстави для стягнення коштів із Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості. У рішенні Європейського суду по справі «Кечко проти України» від 08 листопада 2005 року зазначено, що поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність». Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу №1. Тому, з вищевикладеного можна зробити висновок, що гроші є майно у розумінні Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому порушене право позивача підлягає захисту, оскільки порушено її право на користування та розпорядження своєю власністю, а саме - грошовими коштами у сумі 2162 грн. 23 коп., що підтверджено копією реєстру порівняння сум нарахованої допомоги по безробіттю з сумами виписок (банку) про зарахування коштів допомоги по безробіттю на рахунки громадян (безробітних) що перебували на обліку у період часу з 01.01.2015 по 05.09.2017 в Ямпільському РЦЗ. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд зазначає, що [PERSON] має право на отримання допомоги по безробіттю, яка була їй нарахована, у повному обсязі, проте, як встановлено судом виникла заборгованість у сумі 2162 грн. 23 коп., яка підлягає стягненню саме з відповідача Вінницького обласного центру зайнятості, який є юридичною особою, і який згідно Положення затверджував кошторис видатків бувшої Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості. Вінницький обласний центр зайнятості є державною установою, яка представляє Державу Україна у даних спірних правовідносинах, а виплата коштів (у даному випадку майна позивача) є позитивним обов`язком Держави у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішень Європейського суду. Тому, суд знаходить підстави для стягнення із відповідача Вінницького обласного центру зайнятості на користь позивача [PERSON] коштів саме у сумі 2162 грн. 23 коп.В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені необґрунтовано. Що стосується заявлених позивачем позовних вимог до Ямпільського управління Могилів-Подільської філії Вінницького обласного центру зайнятості (Ямпільської районної філії Вінницького обласного центру зайнятості), то суд вважає, що у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити, так як встановлено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості ніяким чином не порушила права позивача, так як не є юридичною особою, не є розпорядником коштів та не є правонаступником базового центру - Ямпільського районного центру зайнятості, який припинив свою діяльність. Окрім того, Ямпільська філія Вінницького обласного центру зайнятості не здійснювала нарахування та виплату допомоги позивачеві по безробіттю. Позивачем не доведено, що Ямпільська районна філія Вінницького обласного центру зайнятості порушила її права на отримання нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю. Тому, у задоволені вимог до цього відповідача необхідно відмовити, у зв`язку із недоведеністю. 08.03.2024 за вх..№1415 представник відповідача Вінницького обласного центру зайнятості подав заяву про застосування позовної давності. В своїй заяві посилається на те, що позивач [PERSON] 09.02.2018 надала особисте письмове пояснення за своїм підписом, в якому зазначила, що сума невиплаченої їй допомоги по безробіттю складає 2162,23 грн. Тобто, з 09.02.2018 позивач [PERSON] знала про наявність нарахованої, але не виплаченої їй допомоги по безробіттю у загальній сумі 2162,23 грн. та такий строк закінчився 10.02.2021, що є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що представником відповідача Вінницького обласного центру зайнятості до заяви не подано доказів того, що саме з 09.02.2018 [PERSON] знала про наявність нарахованої, але не виплаченої допомоги по безробіттю, а саме копію пояснення на імя в.о. начальника Управління Північного офісі Держаудитслужби у Вінницькій області від 09.02.2018. З урахуванням наведеного, суд не має підстав для застосування позовної давності. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволено частково, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені - платіжною інструкцією №0.0.3482874654.1 від 19.02.2024, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача - Вінницького обласного центру зайнятості, у сумі 1211 гривень 20 копійок. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і має підстави для задоволення позову частково.

Outcome: partial