Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Представник заявника - адвокат Сікач О.М. звернувся до суду в інтересах заявника [PERSON] з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що він (заявник) проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 2015 року по 2021 рік і в період спільного проживання у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2021 року між заявником та [PERSON] стосунки погіршилися, почалися сварки та суперечки на побутовій основі, у кожного з`явилося власне бачення побудови планів на майбутнє, плани виховання та розвитку дітей, а тому заявник залишив належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться в м. Вишгороді, для проживання в ній [PERSON] з їхніми спільними дітьми, а сам став проживати окремо. Проживаючи окремо, заявник на постійній основі допомагав дітям та забезпечував їх всім необхідним, але починаючи з липня 2022 року поведінка [PERSON] стосовно заявника та їх спільних дітей кардинально змінилася, [PERSON] перестала здійснювати належний догляд за дітьми, займатися їх вихованням, перешкоджала заявнику у зустрічах з дітьми, постійно вигадуючи різні причини; з метою захисту своїх прав на участь у вихованні дітей заявник звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради і рішенням ради йому було встановлено порядок участі батька у вихованні малолітніх дітей, проте [PERSON] систематично порушувала визначений графік зустрічі заявника з дітьми. З 12 листопада 2022 року діти стали проживати із заявником, оскільки [PERSON] привела їх у відділок поліції з вимогою забрати у неї дітей та передати їх заявнику, при цьому діти були налякані. Заявник влаштував дітей до дитячого закладу, де вони отримували належний догляд, але 20 грудня 2022 року [PERSON] забрала молодшого сина з садочку до себе і відмовилася повернути його батьку. Поведінка [PERSON] була незрозуміла, халатна та байдужа по відношенню до дітей, а тому рішенням Бучанської міської ради було визначено місце проживання дітей разом із батьком в [ADDRESS] ; про це рішення заявник повідомив [PERSON] , але вона відмовилася повернути дитину, а заявник на свою адресу почув негативні та образливі слова. В подальшому, з метою убезпечити дітей від негативного впливу матері, у лютому 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про визначення місця проживання дітей з батьком, але навіть після прийняття судом рішення на його користь [PERSON] молодшого сина заявнику не повернула; лише за допомогою працівників поліції вдалося забрати дитину, але все це супроводжувалося агресивною поведінкою [PERSON] , яка постійно висловлювалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою в присутності дітей. Така агресивна поведінка [PERSON] по відношенню до заявника, постійне висловлювання погроз, образ, принижень, влаштування скандалів, а також халатне та безвідповідальне ставлення до дітей, не є характерним для матері, яка також могла агресивно себе поводити і застосувати до дітей фізичне насильство, і, на думку заявника, викликано психічним захворюванням [PERSON] . Просив суд видати обмежувальний припис терміном до 15 вересня 2024 року, яким заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] та неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а також місця навчання, роботи та інших місць їх частого відвідування. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав і викладене підтвердив. Крім того суду пояснив, що [PERSON] поводить себе агресивно, діти не бажають з нею проживати; на даний час діти проживають з ним, відвідують школу та дитячий садок і для їх безпеки просив суд видати обмежувальний припис терміном до 15 вересня 2024 року. Представник заявника - адвокат Сікач О.М. також заяву підтримав і викладене підтвердив. Заінтересована особа [PERSON] суду пояснила, що вона проживала разом з [PERSON] з 2015 року по 2021 рік, вони мають двох спільних дітей; на даний час вони проживають окремо; їй відомо, що є рішення суду про проживання дітей з батьком і діти на даний час живуть з батьком в с. Блиставиці, а саме син [PERSON] проживає з батьком з листопада 2022 року, а син [PERSON] - з лютого 2023 року; у заявника вона вдома була в жовтні 2023 року, заперечень стосовно винесення обмежувального припису щодо заборони їй наближатися до місця проживання заявника вона не має, але її цікавить лише можливість бачитися з дітьми. Вислухавши пояснення заявника [PERSON] і представника заявника - адвоката Сікача О.М., заінтересованої особи [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в місті Ніжині Чернігівської області і зареєстрований в [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України. (а. с. 10-11) Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] в місті Києві, в графі мати зазначена [PERSON] , а в графі батько - [PERSON] . (а. с. 13) З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в місті Києві, і його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а. с. 14) Відповідно до рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18 серпня 2022 року № 164, було встановлено порядок визначення способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з його малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; в додатку до рішення є затверджений порядок визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей з графіком відвідування батьком дітей та рекомендації для батька. (а. с. 28-29) З копій довідок Вишгородського РУП ГУНП в Київській області вбачається, що [PERSON] 23 серпня 2022 року, 07 жовтня 2022 року та 11 листопада 2022 року звертався до поліції з приводу невиконання [PERSON] рішення щодо порядку визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та спілкуванні з ними. (а. с. 31-36) Відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради від 13 січня 2023 року № 33 було визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] та зобов`язано батьків дітей [PERSON] та [PERSON] належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей та не перешкоджати один одному в участі у їх вихованні та утриманні. (а. с. 30) Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року було визначено місце проживання малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . (а. с. 15-22) З копії акта депутата Бучанської міської ради від 25 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] і разом з ним проживають його діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 23) Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 березня 2019 року № 15991843, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . (а. с. 24) З копії психолого-педагогічної характеристики на дитину - [PERSON] , [INFO] , від 09 лютого 2023 року вбачається, що дитина займалася з логопедом і у дитини спостерігаються труднощі, а саме нечітка вимова багатьох звуків, перестановка, заміна їх, словниковий запас нижче вікової норми, повільний темп засвоєння навчального матеріалу, увага не сконцентрована, розсіяна; рекомендовано працювати над накопиченням якісного і кількісного словника, формуванням складової структури слів, розвивати комунікативні навички, фонематичний слуг, слухове сприйняття, навички читання та письма, працювати над розподілом уваги у межах 30 хвилин. (а. с. 25) Відповідно до повідомлення Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 20 листопада 2023 року № 187-аз, за зверненням [PERSON] щодо невиконання [PERSON] рішення Вишгородського районного суду Київської області, відповідно до якого малолітні діти мають проживати з батьком в [ADDRESS] , інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області спільно з нарядом групи реагування патрульної поліції та [PERSON] здійснили виїзд за адресою: [ADDRESS] і під час перебування працівників поліції за цією адресою [PERSON] поводила себе агресивно, висловлювалася відносно [PERSON] нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, також при сварці був присутній малолітній [PERSON] , [INFO] ; працівникам поліції також відомо, що [PERSON] , [INFO] , неодноразово проходила лікування у психіатричних лікарнях. (а. с. 37-38) Згідно з копією листа служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради № 115/01-09 від 27 лютого 2024 року, який адресований адвокату Сікачу О.М., [PERSON] у 2022 році звертався до органу опіки та піклування Вишгородської міської ради з проханням визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з його малолітніми дітьми і рішенням виконавчого комітету було затверджено порядок визначення способу участі батька у вихованні дітей; також відомо, що на [PERSON] складалися матеріали про притягнення її до адміністративної відповідальності; 14 квітня 2023 року [PERSON] прийшла до їх адміністративної будівлі та стала вимагати вжити заходи щодо повернення їй малолітніх дітей, [PERSON] спілкувалася у підвищеному та зневажливому тоні, використовувала ненормативну лексику, погрози, застосовувала непристойні жести; на прохання покинути службове приміщення та звернутися після закінчення обідньої перерви, відреагувала агресивно та почала псувати особисті речі начальника служби, у зв`язку з чим було здійснено виклик поліції. (а. с. 40-42) Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Статтею 21 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Оцінюючи викладене, враховуючи потенційні ризики для [PERSON] та його неповнолітніх дітей внаслідок неправомірної поведінки [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви [PERSON] про видачу обмежувального припису терміном до 15 вересня 2024 року, яким заборонити [PERSON] , [INFO] , уродженці с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а також до місця роботи [PERSON] та місця навчання дітей: [PERSON] і [PERSON] . Вчастині заборони [PERSON] наближатися ближче ніж на 200 метрів до інших місць частого відвідування заявника та його дітей заяву [PERSON] необхідно залишити без задоволення, оскільки обмежувальний припис не може містити невизначене формулювання обмежень прав особи, до якої він застосовується, а в даному випадку заявником [PERSON] не визначено конкретні місця частого відвідування його та дітей. Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: partial