Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном 6 місяців, з дня набрання рішенням суду законної сили. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя склала, яким заповіла їй все своє майно, у тому числі квартиру [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.05.1992 за № [NUMBER] . Вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але їй в цьому було відмовлено через пропуск строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Через військову агресію та воєнними діями на території Миколаївської області та м. Миколаєва вона не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріуса, оскільки вимушена була виїхати до м. Вінниця як внутрішньо переміщена особа. Вважає, що нею було пропущено строк на прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 05.09.2023 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. 04.10.2023 представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, ухвалити рушення на розсуд суду. 18.10.2023 від приватного нотаріуса ММНО Миколаївської області Войтовської Ж.Ф. надійшли до суду матеріали спадкової справи №20/2023. 10.11.2023 до суду надійшла довідка з ММБТІ. Ухвалою від 19.12.2023 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 27.03.2024 позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом та матеріалами справи встановлено, що\~ [INFO] в м. Миколаєві померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина. За життя [PERSON] 15.10.2002 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Міщук О.В., яким все своє мано, у тому числі належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . [PERSON] 01.12.2007 зареєструвала шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1007 та змінила прізвище на Склярська, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Войтовської Ж.Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~20.07.2023 приватним нотаріусом Войтовсько. Ж.Ф. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, визначеного ст. 1270 ЦК України. \~ \~ \~ \~Інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] не звертались. Статтею 1217 ЦК України\~передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті\~1220,\~1222\~ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина 1 статті 1221 ЦК України). Згідно з частиною 1, 2 статті\~1269, частиною першою статті\~1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (1270 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану",\~Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат»,\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64\~«Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, пунктом 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок про те, що основним актом цивільного законодавства України є\~Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу\~(далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України\~(частина 2\~статті 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в\~статті 4 ЦК України\~встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім\~Конституції України,\~ЦК України\~та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно\~Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням\~ЦК України\~та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням\~ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення\~ЦК\~або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених\~Конституцією України\~та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Як встановлено судом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 28.08.2022, а до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва позивач звернулася 20.07.2023, а до суду з даним позовом 29.08.2023. Щодо поважності підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] , суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~За загальновідомими фактами та загальнодоступною інформацією на відповідних сайтах інтернет ресурсів, місто Миколаїв з 24 лютого 2022 року перебувало під майже щоденними обстрілами, оскільки місто Херсон та область були окуповані російськими військами внаслідок збройної\~агресії російської федерації в Україні, а місто Миколаїв було прифронтовим місцем на незначній відстані. З квітня 2022 року у місті Миколаїв внаслідок пошкодження водопроводу, який постачав воду з Херсонської області, оскільки він знаходився на тимчасово окупованій території, у місті зникло централізоване водопостачання. На початку травня 2022 року було відновлено водопостачання технічної води. Міжміське та міжобласне\~транспортне сполучення було призупинено, у перші місяці військової агресії у місті не працювали, а в подальшому у зв`язку з частими обстрілами, обмежено працювали органи місцевої влади міста, відділення поштового зв`язку, інші державні органи, зокрема й органи нотаріату, мешканцям міста була рекомендована добровільна евакуація. Така ситуація у місті Миколаєві залишалася до листопада 2022 року, коли Збройними Силами України було деокуповано місто Херсон та частина Херсонської області, внаслідок чого місто Миколаїв позбавилось частих обстрілів. Через воєнний стан та постійні обстріли м. Миколаєва позивач була вимушена переїхати у квітні 2022 року з м. Миколаєва до м. Вінниця як внутрішньо переміщена особа, відповідно до довідки від 19.04.2023 №529-5001195248. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, а саме, обстрілами міста Миколаєва протягом лютого-листопада 2022 року внаслідок яких мешканці міста були змушені організовувати свою життєдіяльність, коли всі зв`язки та процеси порушені, адаптуватися до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних, тому позивачка вимушена була, як внутрішньо переміщена особа, переїхати до м. Вінниця, також враховуючи суперечливість положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці. Отже всі зазначені обставини у сукупності, на думку суду, мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому, суд також враховує, що Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі\~(SERKOV v. UKRAINE)\~«Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі (CASE OF NOVIK v. UKRAINE)\~«Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhan v. Turkey)\~«Ілхан\~проти Туреччини» від 27 червня 2000 року\~при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, воля спадкодавця на випадок його смерті, викладена у формі заповіту, підлягає обов`язковій реалізації на користь [PERSON] , оскільки свобода та реалізація положень заповіту після відкриття спадщини мають фундаментальне значення у спадкових правовідносинах. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи із існуванням заповіту вказано також у постановах Верховного Суду: від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 (провадження № 61-17072св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21). З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] і таким достатнім строком є три місяці, перебіг якого рахується з дня набрання судовим рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial