Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Кіцманського районного суду Чернівецької області із позовом до Кіцманської територіальної громади в особі Кіцманської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка згідно Державного акту серії ІІ-ЧВ №012439. Вказує, що спадкоємцями майна за законом першої черги є вони діти померлого [PERSON] та [PERSON] та його дружина [PERSON] , інших спадкоємців та утриманців, передбачених законом, у померлого немає. Також, вказує, що дружина батька [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадкоємці першої черги відсутні. Крім цього, вказує на те, що у встановлений законом строк вони прийняли спадкове майно, постійно проживали з померлим, на час смерті батька являлися неповнолітніми. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не можуть, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та невідповідності в площі земельної ділянки, що зазначена в Державному акті та фактичної площі, що зазначена у Витягу Державного земельного кадастру. За таких обставин, з посиланням на норми закону, просять визнати за ними право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку (а.с.1-30). Відзив на позовну заяву відповідачем у встановлений судом термін не подано. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.02.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 26.03.2024 (а.с.32) У підготовче засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] неприбули, однак 11.03.2024 скерували заяви, в якій позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити позов, крім того просили розглядати справу без їх участі. Представник відповідача Кіцманської територіальної громади в особі Кіцманської міської ради міський голова С.Булега у судове засідання також не прибув, однак на адресу суду 05.03.2024 надійшла заява, у якій не заперечує щодо задоволення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно. Просить суд справу розглянути без їх участі. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1. ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що згідно наявного в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно виконавчим комітетом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 12.09.2023 року, [PERSON] , помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 21 (а.с.10) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ошихлібською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області від 06.06.1987, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого вказаний\~ [PERSON] , мати\~ [PERSON] (а.с.11) Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно Ошихлібською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області від 26.06.2012, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого вказаний\~ [PERSON] , мати\~ [PERSON] (а.с.12) Відповідно до виписки із по господарської книги 2001-2005 роки, від 26.01.2024 № 8/7 книга № 5 особовий рахунок № [NUMBER] [PERSON] , 1956 р. н. помер [INFO] а/з № 21 був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з ним в одному господарстві проживали та були зареєстровані:дружина [PERSON] , 1956 р.н., померла [INFO] , син [PERSON] , 1987 р.н., син [PERSON] , 1988 р.н. (а.с.13) Відповідно до виписки із по господарської книги 2001-2005 роки, від 26.01.2024 № 8/7 книга № 5 особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та згідно архівною земельно-шнурової книги особовий рахунок № [NUMBER] земельна ділянка орієнтовною площею 0,25 га в т. ч. 0,15 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,10 для ведення особистого селянського господарства, земельна частка (пай) площею 1,39 га для товарного сільськогосподарського виробництва, були закріплені за [PERSON] , 1956 р. н., який помер [INFO] а/з № 21 (а.с.14) Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 1,39 га, кадастровий номер 7322587500:03:001:0270 цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області (а.с.23) Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку видно, що земельна ділянка - кадастровий номер: 7322587500:03:001:0270, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,3854 га, власником якої є [PERSON] , нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 80\~666,16 грн.. (а.с.24--30) Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , виготовлений станом на 17.02.2024 та характеристики на будинок, встановлено, що житловий будинок (рік побудови 1950,1991) побудований до 1992 році та складається з:житлового будинку літ. «А», загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., літню кухню літ. Б загальною вартістю 57 949 гривень з урахуванням висновку про вартість майна станом на 03.08.2023 (а.с.15-22) Як вбачається із відповіді, наданої державним нотаріусом Беженар А.М. від 28.02.2024, на запит Кіцманського районного суду Чернівецької області, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилась(а.с.34-35) Норми права, які застосував суд. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як передбачено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його . Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Згідно ч.ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Крім того, згідно із положеннями ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України визначено, що діти спадкодавця та той з подружжя, що його пережив та батьки, відносяться до першої черги спадкоємців за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства яке діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Пунктом 1.3 Тимчасового Положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (втратило чинність 01 січня 2013 року) було передбачено, що Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах встановлених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними д Реєстру прав власності на нерухоме майно. Згідно пункту 1.8 цього Положення реєстр прав власності на нерухоме майно є єдиною державної інформаційною системою, що містить відомості про зареєстровані права, суб`єктів прав, об`єкти нерухомого майна та незавершеного будівництва (далі об`єкти, права щодо яких підлягають державній реєстрації), правовстановлюючі документи та документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва. Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до п.3.1 роз`яснення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.9 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року, право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку на земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у вищезгаданому листі № 24-753/0/4-13 робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05.08.92р., на які спадкоємець не отримав правовстановлюючі документи. Таким чином по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Крім того, згідно роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] побудований у 1950, 1991 році, тобто до 05.08.1992 року, та земельні ділянка розміром 1,3854 га цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до даних, які містяться в матеріалах справи, належали [PERSON] , за наявності на такий будинок відповідної технічної документації БТІ, суд вважає за можливе, за наявності відповідних доказів, визнати право власності, в порядку спадкування, на такий будинок, на який спадкодавці не отримали правовстановлюючі документи. Оскільки прийняття в експлуатацію таких будівель на час збудування житлового будинку (1991р.) час не вимагалося, а записи в погосподарських книгах визнавалися як такі, що підтверджують право власності особи на майно. При цьому, позивач, будучи спадкоємцем за законом (першої черги), спадщину прийняв, оскільки у визначений ЦК України строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документа на будівлі. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивачі позбавлені можливості визнати право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №012439, яка розташована на території Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved