Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

13.03.2024 заявниця звернулася до суду з вище вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис [PERSON] строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: - перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - наближення на 50 м до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування вказаних вимог заявниця зазначає, що вона проживає разом з сином [PERSON] , який систематично, будучи в стані алкогольного сп`яніння, чинить на неї психічний тиск, що негативно впливає на її здоров`я. Вона неодноразово зверталася в поліцію, в результаті чого кривдника було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, однак [PERSON] не змінив своєї поведінки, тому вона звернулася з даною заявою до суду. Заявниця в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, пояснила, що син постійно обзиває її, погрожує розправою, в стані алкогольного сп`яніння ця поведінка загострюється. Заінтересована особа проти вимог заяви заперечив, пояснивши, що згоден не контактувати з матір`ю 6 місяців, однак не може залишити наразі її квартиру, бо не має куди йти; шукає роботу, яка була б для нього підходящою за станом здоров`я, однак ще не знайшов. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є [PERSON] , вони проживають спільнопо [ADDRESS] . Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19.10.2023 встановлено, що 26серпня 2023 року, о 16 год. 10 хв. [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання в будинку, [ADDRESS] , вчинив психологічне насильство відносно [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,накладено на нього стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин. Крім того, заявниця неодноразово зверталася в поліцію щодо поведінки сина, вчинення ним домашнього насильства щодо неї, відносно нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення, які перебувають наразі на розгляді суду, а також винесено два термінових заборонних приписи, копії котрих містяться у справі. За таких обставин суд приходить до висновку, що заінтересованою особою вчинено психологічне насильство щодо заявниці. Враховуючи характер і систематичність його вчинення до подання даної заяви до суду, існує висока ймовірність його продовження чи повторного вчинення, зважаючи на дійсні стосунки заявниці і заінтересованої особи. Ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження належними та достатніми доказами, однак беручи до уваги характер домашнього насильства, вимоги заяви слід задовольнити частково видавши обмежувальний припис на строк 3 місяці. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] , він також бажає проживати окремо від матері і впродовж місяця має підшукати собі роботу, аби мати кошти для роздільного проживання, з чого випливає, що тримісячного обмежувального припису достатньо для такої організації свого життя, аби в подальшому добровільно проживати окремо від заявниці. Крім того, житлові відносини між сторонами врегульовані рішенням суду, яке набуло статусу остаточного, сина заявниці ухвалено виселити із її квартири. водночас, саме їй належить право звернення даного рішення до виконання і саме вона продовжує дозволяти сину проживати в квартирі по [ADDRESS] . Вище вказаний тримісячний строк надає заявниці також можливість організації всіх питань, пов`язаних із виконанням даного судового рішення, яким по суті її право вже було захищено. На підставі викладеного,

Outcome: partial