Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] , посилаючись на таке. Заявник з 2014 року по даний час проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у її житловому будинку заявника за адресою [ADDRESS] . Протягом тривалого часу [PERSON] зловживає спиртними напоями та вчиняє відносно неї психологічне домашнє насильство, що підтверджується терміновим заборонним приписом від 28.11.2023 р, винесеним уповноваженим працівником Вижницького РВП ГУНП у Чернівецькій області, постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 27.12.2023 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУПАП, згідно якої слідує, що [PERSON] вчиняв відносно заявника домашнє насильство 26.11.2023 року, 27.11.2023 року та 28.11.2023 року. Крім того, 04.01.2024 року [PERSON] знову вчинив домашнє насильство (так званий побутовий конфлікт) відносно заявника, що підтверджується постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 16.01.2024 року. Крім того, внаслідок вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] 04.01.2024 року уповноваженим працівником Вижницького РВП ГУНП у Чернівецькій області було винесено терміновий заборонний припис. Заявник зазначає, що на даний час існує реальна загроза продовження домашнього насильства щодо неї з боку [PERSON] , та вважає, що існують обґрунтовані ризики настання більш тяжких наслідків для її здоров`я. Виходячи з викладеного заявник просить суд видати обмежувальний припис, яким: - заборонити [PERSON] протягом шести місяців наближатися до неї на відстань ближчу, ніж 50 метрів, де б вона не знаходилася, у тому числі і за місцем її проживання; - заборонити [PERSON] протягом шести місяців в будь-який спосіб спілкуватися зі мною (у т.ч. і засобами телефонного зв?язку); - заборонити [PERSON] відвідувати її місце проживання за адресою [ADDRESS] та будь-коли заходити на територію вказаного домогосподарства (навіть і під час її відсутності). Заява надійшла до суду 18.03.2024р. та ухвалою суду від 18.03.2024р. було відкрито провадження у справі призначено заяву до розгляду 20.03.2024 на 13:40 год. В судовому засіданні заявник заяву підтримали частково. Просили суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] р.н. Вважали можливим розглянути справу у відсутності заінтересованої особи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений шляхом розміщення оголошенням на офіційному сайті судової влади України у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. Суд, заслухавши думку заявника та його представника, зважаючи на скорочені строки розгляду справи, вважає можливим розглянути справу у відсутності заінтересованої особи. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Заявник [PERSON] являється власником житлового будинку в [ADDRESS] . Вказане підтверджується копєю свідоцтва про право на спадщину. Постановою Вижницького районного суду від 27.12.2023 [PERSON] визнано винуватим за те, що він, будучи особою, відносно якої було встановлено заборонний припис 28.11.2023, по місцю проживання в [ADDRESS] 26.11.2023, 27.11.2023 та 28.11.2023 вчинив суперечку зі своєю співмешканкою [PERSON] , під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. З термінового заборонного припису від 28.11.2023 серії АА №379957 вбачається, що він виданий відносно [PERSON] у зв`язку зі вчиненням ним домашнього насильства, а саме, що [PERSON] 28.11.2023 о 16:00 год. по місцю проживання в [ADDRESS] вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] . З термінового заборонного припису від 04.10.2024 серії АА №381956 вбачається, що [PERSON] 04.01.2024 о 17:00 год. по місцю проживання в [ADDRESS] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] . Разом з тим з постанови від 16.01.2024 Вижницького районного суду по справі №713/85/24, ухваленої за наслідком розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] відносно продій, які мали місце 04.01.2024 о 17:00 год. по місцю проживання [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] вбачається, що суд закрив провадження у справі відносно [PERSON] за ч.2 ст.173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю його діях події та складу адміністративного правопорушення. При цьому суд прийшов до такого рішення, врахувавши і наявність термінового заборонного припису від 04.01.2024. Іншої постанови від 16.01.2024 до матеріалів справи не додано. Вказане означає, що під час конфлікту, який мав місце 04.01.2024 між заявником та заінтересованою особою, домашнє насильство не було вчинено. Зважаючи на ту обставину, що вказана постанова суду від 16.01.2024 прийнята також з врахуванням термінового заборонного припису від 04.01.2024, тому суд знаходить, що наявність вказаного припису від 04.01.2024 самостійно - не є достатнім доказом для підтвердження факту домашнього насильства 04.01.2024 між заявником та заінтересованою особою. У зв`язку з цим, на думку суду, посилання заявника на постанову від 16.01.2024 та на терміновий заборонний припис від 04.01.2024 як на доказ наявності психологічного домашнього насильства відносно заявника, яке мало місце 04.01.2024 - є безпідставним та голослівним. Крім того, не знайшло своє підтвердження в судому засіданні, також, і твердження заявника про те, що заінтересована особа [PERSON] регулярно вживає спиртні напої, після чого застосовує до заявника домашнє насильство. Отже, як вбачається з викладеного, заявник [PERSON] та [PERSON] проживали спільно однією сім`єю без реєстрацію шлюбу в будинку, що належить [PERSON] в [ADDRESS] . 26.11.2023, 27.11.2023 та 28.11.2023 вчинив [PERSON] вчинив відносно заявника домашнє насильство. Разом з тим, з того часу [PERSON] жодних дій, які б свідчили про вчинення домашнього насильства відносно заявника не вчиняв, до відповідальності за вчинення домашнього насильства чи іншої протиправної діяльності відносно [PERSON] - не притягувався. При цьому надаючи оцінку постанові Вижницького районного суду від 16.01.2024 року про закриття справи відносно [PERSON] за ч.2 ст.173-2 КУпАП та терміновому заборонному припису від 04.01.2024 щодо подій, які мали місце 04.01.2024 між заявником та [PERSON] суд знаходить, що постанова суду від 16.01.2024 має вищу юридичну силу, оскільки в ній оцінюються як обставини опій між заявником та [PERSON] , так і наявність між ними ознак домашнього насильства. Зважаючи на те, що суд закрив провадження у справі, дана постанова не скасована та вона підлягає виконанню, тому між заявником та [PERSON] 04.01.2024 відбулась суперечка, але не було діянь, що свідчать про домашнє насильство тому суд даному випадку не знаходить При цьому факт звернення [PERSON] в поліцію щодо вчинення відносно неї домашнього насильства [PERSON] 04.01.2024 - не свідчить про наявність в діях [PERSON] вчинення домашнього насильства чи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП, та наявність ризиків вчинення відносно неї домашнього насильства. Але це свідчить про наявність сварок та непорозумінь між ними. Та такі обставини не можуть бути підставою для застосування до заінтересованої особи обмежувального припису. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі № 761/49109/19 (провадження № 61-9144св20). Крім того, факт сварок і непорозумінь між заявником та [PERSON] на побутовому ґрунті свідчить про наявність конфлікту між ними та не підтверджує факту вчинення заінтересованою особою домашнього насильства, що є необхідною умовою застосування судом спеціальних заходів. Аналогічна позиція викладена постанові Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 545/744/19 (провадження № 61-13514св19) Крім того, згідно постанови Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (касаційне провадження № 61-19328св18) базовим нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Виходячи зі змісту вказаних норм, суди під час розгляду такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав стосовно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. За таких обставин, зважаючи на те, що [PERSON] після 28.11.2023 насильства відносно [PERSON] не вчиняв, тому відсутні ризики продовження вчинення у майбутньому домашнього насильства [PERSON] у будь-якому його прояві відносно [PERSON] . При цьому суд звертає увагу заявника, що в заяві вона посилається на те, що з [PERSON] з 2014 року проживає спільно однієї сім`єю без реєстрації шлюбу. Тому, у випадку, якщо [PERSON] порушує її право на користування житлом - вона може звернутись до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житлом. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed