Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Адвокат Мякота Т. М., що діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Заяву обґрунтувала наступним. Батько заявника [PERSON] , [INFO] , уродженець села Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, помер [INFO] в смт Мангуш Маріупольського району Донецької області. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 06 вересня 2022 року відділом РАЦС Першотравневого районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької народної республіки, актовий запис № 349, копіями лікарського свідоцтва про смерть та довідки про смерть № 291 від 14 квітня 2022 року, виданими Сніжнянським відділом бюро судово-медичних експертиз. Відповідно до вищезазначеного лікарського свідоцтва смерть настала за адресою [ADDRESS] . Родинний зв`язок між [PERSON] та її батьком підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 27 серпня 1960 року НОВОБУРЛУЦЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ ПЕЧЕНІЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, актовий запис №25, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00014035300 від 17 червня 2014 року, свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим 12 травня 2006 року СОЛОНИЦІВСЬКОЮ СЕЛИЩНОЮ РАДОЮ ДЕРГАЧІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, актовий запис № 39. Оскільки в свідоцтві про народження заявниці та у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, її прізвище зазначене як « [PERSON] », то відсутній належним чином підтверджений факт родинних відносин заявника з її батьком. В наявних у заявника свідоцтві про народження батька серія [NUMBER] , виданого 12 серпня 1955 року в селі Новий Бурлук, Печенізького району Харківської області, актовий запис №78 від 13 жовтня 1938 року, та у свідоцтві про шлюб її батьків серія [NUMBER] , виданим 27 листопада 1957 року НОВОБУРЛУЦЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ ПЕЧЕНІЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, актовий запис №25, прізвище батька зазначене як « [PERSON] ». Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується наступним: ідентичністю імені та по батькові батьків заявника, які зазначені у свідоцтві про її народження, в свідоцтві про народження її батька, та в свідоцтві про шлюб її батьків; ідентичністю імені та по батькові її батьків, які зазначені в її свідоцтві про народження в свідоцтві про шлюб батьків та в свідоцтві про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що [PERSON] та [PERSON] дружина та чоловік; ідентичністю місця її народження, місця народження її батька, місця шлюбу батьків, місця| попередньої реєстрації місця проживання, зазначеної в паспорті її батька; ідентичністю імені та по батькові батька, дати та місця його народження, зазначених в свідоцтві про його народження, свідоцтві про шлюб батьків, в паспорті батька та в свідоцтві про права на спадщину; наявністю у неї оригіналів документів батька. На звернення до КРАСНОГРАДСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У КРАСНОГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ для проведення державної реєстрації смерті батька заявниця отримала усну відмову у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з відсутністю оригіналу документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Встановлення факту родинних відносин необхідне їй для встановлення факту смерті батька, [PERSON] . Рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті батька [PERSON] на підставі наявного лікарського свідоцтва про смерть. Ураховуючи те, що факт смерті батька відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення державної реєстрації смерті, відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, тому вимушена була звернутись до суду з даною заявою. Просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , уродженця села Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, який помер [INFO] в смт Мангуш Маріупольського району Донецької області, встановити факт смерті на тимчасово окупованій території селища міського типу Мангуш Маріупольського району Донецької області [PERSON] , [INFO] , уродженця села Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, який помер [INFO] в смт Мангуш Маріупольського району Донецької області. Заявник [PERSON] та її представник Мякота Т. М. у судове засідання не з`явилися, на електронну пошту суду представник надала заяву за вхідним № ЕП-530/24-вх. про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересована особа КРАСНОГРАДСЬКий ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У КРАСНОГРАДСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ не направила свого представника для участі у судовому засіданні, на електронну пошту суду надійшла заява за вхідним № ЕП-533/24-вх. про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [PERSON] народився [INFO] , про що у книзі записів актів громадянського стану про народження 13 жовтня 1938 року зроблено відповідний актовий запис за № 78 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а. с. 15). У той же час, відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 1998 року ПЕЧЕНІЗЬКИМ РВ УМВС УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, [PERSON] народився [INFO] у с. Новий Бурлук Печенізького району Харківської області (а. с. 8). 27 листопада 1957 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що у книзі записів актів громадянського стану про шлюб 27 листопада 1957 року зроблено відповідний запис за № 25 та 27 листопада 1957 року видано свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 15). [INFO] у подружжя народилася дитина [PERSON] , місце народження - с. Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, про що у книзі записів актів громадянського стану про народження 27 серпня 1960 року НОВОБУРЛУЦЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ ПЕЧЕНІЗЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ зроблено відповідний актовий запис № 25 та 27 серпня 1960 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07 грудня 2000 року ФРУНЗЕНСЬКИМ РВХМУ УМВС УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, [PERSON] народилася [INFO] у с. Новий Бурлук Чугуївського району Харківської області (а. с. 4-5). Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № 00014035300 від 17 червня 2014 року НОВОБУРЛУЦЬКОЮ СІЛЬСЬКОЮ РАДОЮ ПЕЧЕНІЗЬКОГО РАЙОНУ 03 жовтня 1981 року було складено актовий запис № 08 про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який ФРУНЗЕНСЬКИМ ВІДДІЛОМ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ ХАРКІВСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ було розірвано 02 листопада 1994 року. Прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON] - [PERSON] (а. с. 13). [INFO] [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 12 травня 2006 року СОЛОНИЦІВСЬКОЮ СЕЛИЩНОЮ РАДОЮ ДЕРГАЧІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ було зроблено відповідний актовий запис № 39 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 14). Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06 липня 2021 року державним нотаріусом ЧУГУЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, виконуючою обов`язки державного нотаріуса ПЕЧЕНІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Дідик С. Г., зареєстрованого у реєстрі за № 44, спадкоємцем 1/6 частки майна [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , є її чоловік [PERSON] , [INFO] , який проживає у [ADDRESS] (а. с. 6). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 264591672 від 06 липня 2021 року [PERSON] є власником 1/6 частки земельної ділянки площею 5,7679 га на підставі свідоцтва про спадщину № 44, виданого 06 липня 2021 року державним нотаріусом ЧУГУЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ Дідик С. Г. (а. с. 7). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Одночасно, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами(п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пункт 7 зазначеної Постанови вказує, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України унормовано, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Частиною 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть (розділ IIІ глави 5 пункт 1 Правил). Статтею 317 ЦПК України, передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , що народився [INFO] в с. Новий Бурлук Печенізького району Харківської області та [PERSON] , що народився [INFO] в с. Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, є однією і тією ж особою. Різне написання прізвища пов`язано з помилкою, що виникла при отримання паспорта громадянина України. Одночасно [PERSON] є батьком заявниці, що підтверджується ідентичністю імені та по батькові батьків [PERSON] , які зазначені в свідоцтві про її народження, в свідоцтві про народження батька, в свідоцтві про шлюб батьків та в свідоцтві про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що [PERSON] та [PERSON] дружина та чоловік; ідентичністю місця народження заявниці, місця народження її батька, місця шлюбу батьків, місця попередньої реєстрації місця проживання, зазначеної в паспорті батька; ідентичністю імені та по батькові батька заявниці, дати та місця його народження, зазначених в свідоцтві про його народження, свідоцтві про шлюб батьків, в паспорті батька та в свідоцтві про право на спадщину; наявністю у [PERSON] оригіналів свідоцтва про народження батька, свідоцтва про шлюб батьків, про смерть батьків та правовстановлюючого документу на майно, належне батькові. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті. На підтвердження факту смерті батька заявницею надано копію «Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 вересня 2022 року відділом ЗАГСу Першотравневого районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» з якого вбачається наступне: « [INFO] в смт Мангуш Маріупольського району Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , уродженець села Новий Бурлук Печенізького району Харківської області, про що відділом ЗАГСу Першотравневого районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки зроблено запис акта смерті № 349 та видано свідоцтво про смерть»; копії «Лікарського свідоцтва про смерть № 291 від 14 квітня 2022 року та довідки про смерть № 291 від 14 квітня 2022 року, з яких убачається, що смерть [PERSON] настала [INFO] , причина смерті - атеросклеротична хвороба серця». Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-1Х від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оброни України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому Указами Президента України, затвердженими Законами України воєнний стан неодноразово був продовжений і діяв в Україні на момент звернення [PERSON] до суду. Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану. Окрім того, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01 липня 2022 року № 143), яким затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення (бойових) дій або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані), станом на момент смерті батька 14 квітня 2022 року Мангушська територіальна громада (Донецька область) є окупованою територією. Також, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, у якому вся територія Маріупольського району за винятком с. Заїченко, с. Пікузи з 05 березня 2022 року значиться як тимчасова окупована Російською Федерацією територія України. Згідно з термінами, визначеними у п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - є частина території України, в межах яких збройні формування Російської Феде зації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України№ 1207-VII, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України № 1207-УІІ будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч. 3 ст. 9 Закону України № 1207-УІІ). Ураховуючи, що смерть [PERSON] сталася на території, на якій введено воєнний стан, а на теперішній час смт Мангуш є тимчасово окупованою територією, заявник з об`єктивних причин не має змоги надати документи, передбачені законом для реєстрації смерті, тобто для проведення державної реєстрації смерті є об`єктивні перешкоди. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів по справі необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, як доказам у справі. За цих обставин, суд приймає надані заявником медичні документи, як доказ смерті [PERSON] , не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території де органи державної влади України на момент смерті тимчасово не здійснювали свої повноваження. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Беручи до уваги, що встановлення факту смерті має юридичне значення для заявника, так як дозволить використати право на реєстрацію смерті та отримання свідоцтва про смерть на території України, де органи влади здійснюють свої повноваження, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved