Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє її представник адвокат Крамар В.П., 24 листопада 2023 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Львівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити [PERSON] додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] , який помер [INFO] , в нотаріальну контору. В обгрунтування позову покликається на наступне. Вказує, що [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] . За час життя, спадкодавцем був складений заповіт на користь [PERSON] . За фактом смерті [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. зареєстрована спадкова справа № 16/2023. Спадкодавець за життя мав у своїй власності нерухоме майно. Позивачу, яка одна проживає із маленькою дитиною було важко виїхати в іншу область (Львівська область) для подання заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дати відкриття спадщини, що не означає її повну та беззаперечну відмову від прийняття спадкового майна. 22 червня 2023 року позивач звернулася на адресу приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. із завою по прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся [PERSON] , однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса в оформленні спадкових прав [PERSON] відмовлено у зв`язку із пропущенням строків для прийняття спадщини. Зазначає, що у зв`язку неспровокованою агресією російської федерації проти України та введенням в Україні воєнного стану (Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та його продовженням) прийнято Постанову Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №3164 «Деякі питання в умовах воєнного стану», у пункті 3 якої вказано, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. З урахуванням вищевказаного, строк для прийняття спадщини відкритої 24.09.2022 (дата смерті спадкодавця) припиняється 24.07.2023 року, що виключає відмову нотаріуса, надану станом на 23.06.2023 року у задоволені заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] . Зважаючи на вищевказане, у зв`язку із неможливістю в інший спосіб отримати задоволення та реалізацію своїх спадкових прав, позивач змушена шукати їх захисту в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Крамар В.П. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позов підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позвній заяві. Представник відповідача Львівської міської ради в судове засідання не прибув, однак від представника (відповідно до витягу з ЄДР) [PERSON] надійшла заява, в якій просить розгляд даної справи проводити без участі представника Львівської міської ради та прийняти законне та обгрунтоване рішення. Проти задоволення позову не заперечив. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подану представником відповідача заяву про розгляд справи у його відсутності, висловлену позицію у справі. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Суд враховує, що відповідач фактично не заперечує проти позовних вимог, а від так визнає такі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. 24 вересня 2022 року у віці 84 роки помер дідусь позивача - [PERSON] ( [INFO] , спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконавчим комітетом Купчинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області серії [NUMBER] від 28.09.2022 року, актовий запис № 44. За час життя, спадкодавцем був складений заповіт на користь [PERSON] ( [INFO] ), згідно із змістом якого все належне йому майно на день смерті має успадковуватися лише позивачем. Заповіт посвідчений [PERSON] , спеціалістом І категорії Ішківського старостинського округу Купчинецької сільської ради Козівського району Тернопільської області 22.11.2019 року за реєстровим № 2-122. За фактом смерті [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. зареєстрована спадкова справа № 16/2023, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72933085від 22.06.2023 року. Спадкодавець за життя мав у своїй власності нерухоме майно, а саме: садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (номер витягу: 12843869), виданим обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 11.12.2006р. та земельну ділянку за кадастровим номером 4622782300:11:000:0326 площею 0,0537 га, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.01.2017 року (індексний номер витягу: 77780459). Станом на день смерті дідуся [INFO] (адреса реєстрації на дату смерті: [ADDRESS] ) [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] (перебуває у лавах Збройних Сил України із 24.07.2022 року і по теперішній час, що підтверджується довідкою начальника військової частини [NUMBER] від 06.09.2023 року № 6877), та проживала/є одна із малолітньою донькою [PERSON] ( [INFO] ) за адресою відмінною від адреси спадкодавця ( [ADDRESS] ). Відтак, позивачу, яка одна проживає із маленькою дитиною (менше 3-х років, додалися ще і сезонні хвороби осінь-зима 2022-2023 року) було важко виїхати в іншу область (Львівська область) для подання заяви про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дати відкриття спадщини. 22 червня 2023 року позивач звернулася на адресу приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. із завою по прийняття спадщини за заповітом після смерті дідуся - [PERSON] . Однак, листом-відповіддю приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Н.С. від 23.06.2023 року в оформленні спадкових прав [PERSON] відмовлено у зв`язку із пропущенням строків для прийняття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду із відповідною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, те, що у позивача були реальні перешкоди для реалізації свого права на прийняття спадщини у межах шестимісячного строку, а саме, факт самостійного виховання малолітньої дитини, що виключало можливість вільно переміщуватися в межах різних областей, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, а саме чотири місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved