Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м.Черкаси \~із заявою про визнання її батька [PERSON] , [INFO] недієздатним. За наслідками розгляду справи просить призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , особу за поданням органу опіки. Зазначає, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 22.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис N662. Батьки розлучені, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.06.1997 серія [NUMBER] . Батько мешкає за адресою моєї реєстрації місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади. Батько тривалий час хворіє на цукровий діабет і наразі виникли супутні захворювання такі як церебральний атеросклероз дисциркуляторна енцефалопатія НЗ з вираженими когнітивними розладами. Батько не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, окрема були випадки, коли останній забував вимкнути газову плиту, замкнути квартиру, коли ходив на вулицю, такі дії можуть загрожувати його життю та життю інших людей. Батько у своїй власності має квартири та земельну ділянку, тому своїми діями він може оставити себе у скрутний матеріальний стан, стати жертвою недобросовісних людей. Відтак, батько потребує медичного нагляду та постійної сторонньої допомоги і контролю. З цього приводу були неодноразові звернення до психіатра КНП «Черкаський обласний сихоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради». \~Отже, у зв`язку з вищезазначеними обставинами, виникла необхідність у встановленні опіки над [PERSON] . В судовому засіданні представник заявника адвокат Ситник Т.А. підтримав заяву, просив задовольнити. Вказував, що [PERSON] хворіє на цукровий діабет, водночас, з 2019 року стан [PERSON] погіршується, він має періодичні провали в пам`яті, шатання при ходьбі, може втрачати зв`язок з реальністю. Наразі [PERSON] за місцем його проживання опікується брат заявниці, оскільки вона знаходиться за кордоном. У зв`язку з вищезазначеними обставинами, виникла необхідність у встановленні опіки над [PERSON] . \~ Представник Органу опіки та піклування Черкаської міської ради Чуйко В.В. скерував до суду заяву про проведення засідання без його участі, заяву просив задовольнити. Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.03.2024 вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами окремого провадження. 01.04.2024 Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси в задоволенні клопотання заявника про призначення судово-психіатричної експертизи у справі відмовлено. Заслухавши думку представника представника заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного. Статтею 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. У відповідних положеннях підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: ...(e) законне затримання … психічнохворих .... Відповідно до\~Конституції України\~усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга\~статті 55 Конституції України). Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно\~Конституцією\~і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Так,\~судом встановлено,\~що відповідно\~до витягу\~з Єдиного державного\~демографічного реєстру м. Черкаси, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до виписного епікризу з історії хвороби №8755 (період лікування з 23.11.2023 по 30.11.2023) хворий [PERSON] 1951 року народження має основний діагноз: цукровий діабет типу 2 з незадовільним контролем середньої важкості з ускладненнями діабетична полінеропатія, ангоіпатія н/кінцівок 2 ст. Супутні захворювання: гіпертонічна хвороба, церебральний атеросклероз. Крім того, в судовому засіданні була досліджена медична картка амбулаторного хворого, з якої вбачається, що [PERSON] отримав консультативне заключення невропатолога від 01.11.2023 з діагнозом: цереброваскулярна хвороба, неуточнена. Призначено лікування, рекомендовано консультація обласного невропатолога. На запит суду надійшла карта амбулаторного хворого КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради», заведена 24.10.2023, з якої вбачається, що [PERSON] звертався єдиний раз за психіатричним оглядом. Внаслідок звернення встановлено прогресивне зниження пам`яті, діагноз мультиінфарктна деменція, втрата навиків самообслуговування, рекомендовано амбулаторне лікування. Наступний огляд встановлено за потреби. Інших документів, які б свідчили про тривале спостереження [PERSON] у невропатолога, психіатра, перебування на обліку у спеціалізованому медичному закладі та наявність окремої медичної картки із консультативними заключеннями внаслідок системного нагляду у зв`язку із неврологічним, психічним захворюванням, не надано. Суд вважає, що копії виписного епікризу та досліджених в судовому засіданні консультативного заключення невропатолога від 01.11.2023, та огляду лікаря-психіатра диспансерного відділення від 24.10.2023, що надані суду, не в достатній мірі підтверджують обставини, які свідчать про такий психічний розлад здоров`я [PERSON] , який істотно впливають на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно із ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ст. 39 ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється\~ЦПК України. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних закладів. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка (ч.1 ст. 41 ЦК України). Згідно зі ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до\~ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над особами, визнаними недієздатними. У відповідності до положень ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до\~ст.\~300\~ЦПК України,\~суд,\~ухвалюючи рішення\~про обмеження\~цивільної дієздатності\~фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Згідно абз. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу.\~У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними, такий висновок експертизи повинен бути обґрунтованим та мати конкретний характер. При проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров`я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 акцентовано увагу судів на тому, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. З аналізу наведених норм вбачається, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не можуть покладатися докази, які ґрунтуються на припущеннях. Приймаючи до уваги, те, що судом не встановлено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад [PERSON] ,\~відсутністю в справі оригіналів первинної медичної документації стосовно психічного стану особи, доказів\~ хронічного, стійкого психічного розладу, так як \~суд вважає недоведеним, що шляхом проведення періодичного огляду та систематичного лікування під наглядом лікаря неможливо досягти поліпшення стану [PERSON] , а тому передчасним є заявлене клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи та звернення із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Вимога про призначення опікуна є похідною, а тому задоволенню також не підлягає. Водночас, суд звертає увагу, що заявниця в заяві вказуючи на наявність підстав для призначення судово-психіатричної експертизи та задоволення заяви про визнання особи недієздатною внаслідок погіршення стану батька, безпосередньо ним не опікується, так як виїхала за кордон, отже не може знати про покращення чи погіршення його стану, внаслідок призначеного лікування, на момент розгляду справи. За наведених обставин, заява є такою, що\~задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed