Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

21.08.2023 позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить встановити порядок користування гаражем № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, після набрання рішенням законної сили передати гараж строком на п`ять років у користування [PERSON] , а в подальшому користуватись гаражем почергово між співвласниками [PERSON] та [PERSON] , а саме почергове користування терміном на один календарний місяць для кожного з них. Позов обґрунтований тим, що позивачу на праві власності належить 1/2 ідеальна частка гаража № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області. Із 2017 року гараж знаходиться у спільній частковій власності сторін. Не дивлячись на це, спірний гараж весь час знаходиться в особистому володінні та користуванні її колишнього чоловіка [PERSON] . На протязі усього цього часу [PERSON] одноосібно здає даний гараж в оренду, перешкоджає вільному доступу їй, як співвласнику, до даного гаража. На вимогу надати право користування гаражем відповідач реагує агресивно вказуючи, що це його майно і позивачка не має жодного права на нього, не дивлячись на рішення суду та правовстановлюючі документи. Вона не одноразово зверталась до поліції за захистом своїх прав, але ситуація не змінюється. В січні 2023 року позивачка хотіла потрапити в приміщення гаража, але стикнулась із неприємною ситуацією, її ключ не відкрив гараж. Замки в гаражі поміняні та від голови гаражного кооперативу «Гарант» вона дізналась, що даним гаражем користується мужчина на ім`я « [PERSON] ». Отримавши номер телефону, вона йому зателефонувала та який повідомив, що він орендує даний гараж уже на протязі тривалого часу. Показував йому гараж та передав ключі від гаража № [NUMBER] довірена особа власника гаража [PERSON] . Коли вона намагалася владнати дану ситуацію і отримати ключі від своєї власності її попередили, що ключів вона не отримає, а якщо попробує проникнути в гараж та змінити замки, щодо неї буде написана заява в поліцію про викрадення із даного гаража великої суми грошей та іншого цінного майна. Іншого виходу із даної ситуації крім встановлення порядку користування гаражем в судовому порядку вона не бачить, тому просить суд позов задовольнити. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.08.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача, щодо задоволення позовних вимог заперечила, оскільки жодних перешкод позивачу у користуванні гаражем не чиниться, вказані позивачем перешкоди є надуманими та безпідставними. Тому, в задоволенні позову просить суд відмовити. Представник третьої особи - гаражного кооперативу «Гарант», будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Судом встановлено,\~щорішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.06.2016 у справі №607/15252/15-ц визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 ідеальну частку гаража № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с.Байківці Тернопільського району Тернопільської області. 12.12.2017 на замовлення [PERSON] , ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] , гаражний кооператив «Гарант». 12.01.2023 о 12:15 [PERSON] зверталась із заявою про те, що 08.01.2023 невідомий чоловік на ім`я « [PERSON] » перешкоджав у користуванні гаражним приміщенням № [NUMBER] , що розташоване в гаражному кооперативі «Гарант» по вул. 15 квітня, 1, с.Байківці, Збаразького району, що стверджується Талоном-повідомленням Єдиного обліку №1123 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення. В ході вирішення матеріалів ЖЄО зареєстрований в ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за №189 від 12.02.2023 було прийнято протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.01.2024 від [PERSON] та відібрано пояснення у заявника. За результатами розгляду звернення [PERSON] , ДОП відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надано довідку від 29.01.2023, в якій [PERSON] роз`яснено, що для вирішення спірних питань вона має право в приватному порядку звернутися до суду. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до частин другої, третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб чи завдати шкоди довкіллю. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням права в інших формах. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини перша, п`ята статті 319 ЦК України). Відповідно до статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши зібрані в справі докази та надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. За встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне. Предметом спору є гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, який перебуває у спільній частковій власності сторін. Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування гаражем. Згідно з частинами першою, четвертою, сьомою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з частинами першою, другою ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Судом встановлено, що позивач у справі є власником 1/2 ідеальної частки гаража № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області. Іншим співвласником гаража являється відповідач по справі [PERSON] , що визнається сторонами. Частинами 1, 2, 3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В позасудовому порядку сторонами добровільно не досягнуто згоди про порядок користування спільним майном. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що між сторонами не досягнуто згоди щодо користування спільним майном, відповідачем створено перешкоди у користуванні співвласником гаражем, суд вважає за необхідне з урахуванням принципу справедливості, добросовісності та розумності, з метою уникнення можливих суперечок між сторонами, встановити порядок користування гаражем, а саме почергове користування гаражем № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області терміном 30 календарних днів для кожного із співвласника гаража почергово. Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів, що такий порядок користування не відповідатиме його інтересам. Надаючи доступ до належного на праві власності нерухомого майна кожному із сторін суд вирішує, виходячи із основоположного права власника нерухомого майна на володіння та користування ним. З метою\~уникнення конфлікту\~між сторонами,\~щодо почерговості\~користування гаражем,\~Суд вважає\~за необхідне\~встановити,\~що [PERSON] \~розпочинає першим\~користування гаражем\~№ [NUMBER] \~в гаражному\~кооперативі «Гарант»\~в с.\~Байківці Тернопільського\~району Тернопільської\~області починаючи\~із дня\~набрання даним\~рішенням законної\~сили. В подальшому, зобов`язати [PERSON] та [PERSON] до наступного дня після закінчення встановленого терміну користування гаражем для кожного із них, звільнити гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської від власних речей та передати ключі від вказаного гаража іншому співвласнику з метою забезпечення безперешкодного користування гаражем згідно встановленого судом порядку користування гаражем та не чинити перешкод в користуванні гаражем. Суд зауважує, що сторони, маючи такий доступ до своєї нерухомості, повинні проявити виключно законослухняну поведінку та своїми діями не повинні допускати будь-яких порушень прав один одного, як то умисне знищення, пошкодження майна чи створення перешкод в його користуванні. В решті позову [PERSON] , а саме встановити порядок користування гаражем № [NUMBER] в гаражному кооперативі «Гарант» в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, а саме передати гараж строком на п`ять років у користування [PERSON] , а в подальшому користуватись гаражем почергово між співвласниками, Суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено, що відповідач одноосібно користувався гаражем впродовж п`яти років, починаючи з 2017 року. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, суд стягує на її користь із [PERSON] половину понесених нею судових витрат, тобто 536,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial