Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] 01 травня 2023 року звернулася до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , та просить розірвати укладений між ними шлюб, який був зареєстрований 10 липня 2018 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 159; стягнути з відповідача, [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 10 липня 2018 року. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина, [PERSON] , [INFO] . З 2019 року позивачка проживає з дитиною окремо від відповідача, так як сімейні стосунки останнім часом у них не склалися, постійно виникали сварки, так як кожний має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Тому можливість подальшого спільного життя і збереження шлюбу стало неможливим. В зв`язку з чим, [PERSON] вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 19 травня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що шлюб, зареєстрований 10 липня 2018 року у Подільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 159, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину: сина, [PERSON] ,\~ [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2018, актовий запис № 395). На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, можливість їх відновлення втрачена. Згідно зі\~ст. 112 СК України\~\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.ст. 21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням\~статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивачка вказала, що не бажає відновлювати своє прізвище на дошлюбне, у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачкою прізвища після розірвання шлюбу. Крім того,\~встановлено,\~що малолітня\~дитина, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2023\~рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: в розмірі 2833 гривні. Згідно Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до\~6\~років -\~2563\~гривні; на дітей віком від 6 до 18 років: в розмірі 3196 гривні. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано та беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 01 травня 2023 року. Одночасно суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved