Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

У серпні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач просив суд: - зобов`язати [PERSON] за власний рахунок демонтувати балкон на домоволодінні [ADDRESS] ; - зобов`язати [PERSON] за власний рахунок влаштувати організоване відведення з даху будівлі [ADDRESS] згідно висновку експерта Інституту проектування та будівельних експертиз [PERSON] від 16.11.2020; - стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 1\~816,00 грн. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що він є співвласником домоволодіння [ADDRESS] , яке межує з домоволодінням [ADDRESS] . З огляду на те, що відповідачем було прибудовано, до будинку ( [ADDRESS] ), балкон, без наявності відповідних дозвільних документів та не вчинено дій щодо належного формування водостічної системи (водовідводу), що призводить до погіршення майна позивача (сараю) та утворює вирву біля нього, останній вимушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем [PERSON] було подано зустрічний позов, в якому вона просила суд: -зобов`язати [PERSON] та [PERSON] усунути їй перешкоди в користуванні належним їй на праві приватної власності домоволодінням та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , площа земельної ділянки 0,0319 га, кадастровий номер земельної ділянки 1210100000:02:324:0003 шляхом зобов`язання [PERSON] та [PERSON] надавати доступ [PERSON] до підпірної стінки з боку погребу з літ. «ПД» та з боку входу у погреб з літ. «Д» згідно технічного паспорту за адресою: [ADDRESS] , з метою проведення ремонту та обслуговування підпірної стіни домоволодіння та ремонту і влаштування водовідведення поверхневих опадів з даху будівлі; -встановити [PERSON] безстроковий у період з 01.07.до 15.07. безоплатний земельний сервітут на користування частиною суміжної земельної ділянки в межах домоволодіння [ADDRESS] полосою шириною 3 метри уздовж усієї межі між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] , із влаштуванням проходу через земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] , з метою встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту підпірної стіни по всій довжині та висоті, улаштування та організації водовідведення поверхневих (дощових) вод (опадів) в домоволодінні [ADDRESS] ; -вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач, за зустрічним позовом, посилалась на те, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS] та за наявності дозвільних документів нею було проведено реконструкцію будинку розташованого за вказаною адресою. З огляду на те, що земельна ділянка, на якій знаходиться будинок має певні особливості у зв`язку з чим було зведено підпірну стіну, для обслуговування якої необхідним є тимчасове користування частиною земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] , чому перешкоджають відповідачі, [PERSON] вважала за необхідне звернутись до суду з даним позовом. Також зустрічний позов містить доводи щодо безпідставності заявлених [PERSON] позовних вимог. Позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що [PERSON] не було дотримано вимог ДБН В.1.1-25-2009 16 щодо проектування водовідводу. Також зазначив, про те, що відповідач (позивач за зустрічним позовом) не є власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , тому не має законних підстав ставити вимогу про встановлення сервітуту. Відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) [PERSON] надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що у [PERSON] відсутнє право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: [ADDRESS] , а також зазначено аргументи які містяться у зустрічному позову. Відповідачем за зустрічним позовом [PERSON] відзиву не надано. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Лукінової К.С. від 17.09.2021 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. У зв`язку із закінченням відрядження судді Лукінової К.С. до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська справу було передано судді Куцеволу В.В. яким за ухвалою від 17.04.2022 її прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 17.04.2022 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] та об`єднано зустрічний позов [PERSON] в одне провадження із первісним позовом [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.10.2022 виправлено описку в ухвалі від 17.04.2022. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні по суті. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.02.2024 провадження у справі за позовом [PERSON] в частині позовних вимог про: стягнення витрат на проведення технічного нагляду; стягнення витрат за проведення експертиз; стягнення витрат за проведення топографо-геодезичної зйомки ділянки, закрито. У судовому засіданні, представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] , підтримав вимоги за первісним позовом, заперечував проти вимог зустрічного позову. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові [PERSON] . У судовому засіданні, представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] , підтримав вимоги за зустрічним позовом, заперечував проти вимог первісного позову. Надав пояснення аналогічні викладеним у зустрічному позові. У судове засідання, відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , не з`явився, надав заву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання позовних вимог [PERSON] . Від представника КП «Дніпроводоканал» ДМР надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до копії договору дарування від 04.02.1997, [PERSON] передала у дар [PERSON] 9/24 частин житлового будинку [ADDRESS] , що складається з: кухня-2-1, жила кімната 2-2 житловою площею 10,4 кв.м., в сінях а приміщення 2-3, сараї В, И6 вбиральня К, сараї Г, Д. Загального користування огородження 1-4; розташованих на земельній ділянці 569 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка за кадастровим №1210100000:02:324:0003 ( [ADDRESS] ) належить [PERSON] . Згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 01.10.2019, копії декларації про готовність до експлуатації об`єкта, копії акта, копії технічного паспорту, будинок розташований за адресою: [ADDRESS] є готовим до експлуатації. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі (частини перша - п`ята статті 319 ЦК України). Разом з тим, усунення перешкод у користуванні власністю здійснюється у способи, що є ефективними, зокрема: шляхом знесення самочинно збудованого нерухомого майна; зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову; стягнення витрат, пов`язаних із приведенням майна до попереднього стану; відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власника. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Закон України «Про основи містобудування», у статті 5 визначає, що при здійсненні містобудівної діяльності повинна бути забезпечена розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил. Відповідно до ст.16 Закону України «Про основи містобудування», згідно якої будівельні норми, державні стандарти, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини. Відповідно до ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політик у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження, технічні умови, завдання на проектування (ч.1 ст. 29 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»). У п. 3-4 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, який затверджений наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства Україні від 16.05.2011 № 45, також передбачено, що для забезпечення проектування об`єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Згідно п.8 ч.1 ст.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі містобудівні умови та обмеження) документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією. Разом з цим, п. 7.2 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» встановлено, що будівельні роботи на об`єкті будівництва мають здійснюватися на підставі декларативно-дозвільних документів на їх виконання у відповідності з вимогами законодавства. Окрім вищевикладених законодавчих приписів, ст. 34 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовано, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єкту будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затверджених Кабінетом Міністрів України. Виконувати будівельні роботи, без подання відповідного повідомленння забороняється (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дата прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. У розумінні зазначених приписів суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. З огляду\~на те,\~що наявна\~у справі\~копія технічного\~паспорта,\~декларація про\~готовність до\~експлуатації об`єкта\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на якому\~розташований спірний\~балкон та\~про знесення\~якого позивачем\~за первісним\~позовом ставиться\~вимога,\~зареєстрована в\~Управлінні державного\~архітектурно-будівельного\~контролю ДМР,\~що вказує\~на прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, тобто його відповідність вимогам ДБН, позовна вимога щодо знесення не підлягає задоволенню. Отже, вимога про знесення спірного балкону (тераси) не може бути задоволена за наявності чинної декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Окрім цього суд звертає увагу, що стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України). Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст.\~78\~ЦПК\~України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так,\~ст.\~106\~ЦПК\~України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6\~статті\~106\~ЦПК\~України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно ч. 5\~ст.\~106\~ЦПК\~України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. З огляду на те, що наданий позивачем за первісним позовом висновок складений експертом [PERSON] не містить посилання щодо обізнаності останнього про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, вказаний висновок не є належним та допустимим доказом. Висновок з даного питання міститься у постанові ВП/ВС прийнятій за результатами розгляду справи №552/1029/18. Крім того, суд звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази того, що на момент проведення дослідження (26.02.2021), [PERSON] мав повноваження експерта, оскільки відповідно до копії доданого до дослідження свідоцтва його було наділено повноваженнями експерта до 28.04.2020. З огляду на те, що достатніх та допустимих доказів, які б свідчили, що балкон (тераса) виходить за межі земельної ділянки розташованої за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] неналежно здійснено облаштування водовідводу, що призводить до погіршення майна, позивачем не надано. Клопотань про призначення експертизи [PERSON] до суду не подавав. З огляду на відсутність доказів щодо вчинення дій [PERSON] спрямованих на порушення прав позивача за первісним позовом, позовні вимоги про зобов`язання останню влаштувати організоване відведення та демонтувати балкон не підлягають задоволенню. Щодо вимог за зустрічним позовом, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до положень статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом. Згідно ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Статтею 404 ЦК України та статтею 99 ЗК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно висновку до якого дійшла колегія суддів ВС/КЦС у постанові прийнятій за результатами розгляду справи №306/1046/20 від 25.01.2023 закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності неможливо без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому позивачу слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом. З огляду\~на те,\~що матеріали\~справи не\~містять доказів\~того,\~що опорна\~стіна потребує\~ремонту, та відсутня можливість, без вторгнення у мирне володіння відповідачами, за зустрічним позовом, належним їм майном, облаштування водовідведення поверхневих опадів з даху будівлі, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивачів. Оскільки судді [PERSON] було надано день відпочинку - 05.04.2024 року за раніше відпрацьований вихідний день, повний текст рішення складено 08.04.2024 року.

Outcome: dismissed