Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

У лютому 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Мицик Ю.С. Позов обґрунтовано тим, з 10.06.2006 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: син - [PERSON] та донька - [PERSON] . Через наявність різних поглядів на життя та ведення спільного господарства сімейні відносини були припинені. Позивачка не має наміру примиритися. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Ухвалою від 29.02.2024 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 27.03.2024 від позивачки до суду надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». 27.03.2024 від відповідача до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. На підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10 червня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 360 (а.с. №11). Під час перебування в шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2949 (а. с. 12); донька - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 3517 (а. с. 14). Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені і на цей час шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки. Суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя подружжя, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, отже, наявні підстави для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.141,142 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачці 50 відсотків судового збору з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved