Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

06.03.2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району, СТОВ «Агрофірма «Гречани» про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що відповідно до відомостей його трудової книжки, він: 15.03.1991 року був призначений на посаду головного інженера колгоспу ім. Леніна с. Грузевиця; в 1992 році колгосп ім. Леніна реорганізоване у КСП с. Грузевиця; 30.04.1996 року КСП с. Грузевиця реорганізоване в АТЗТ «Гречани»; 26.01.1999 року виробничій підрозділ с. Грузевиця відокремлено від АТЗТ «Гречани» утворено сільськогосподарський виробничій кооператив «Грузевиця»; 27.02.1999 року звільнений з посади за власним бажанням. З відповіді на адвокатський запит, наданої ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що КСП «Гречани» Грузевицької сільської рад отримали державний акт на право колективної власності на землю 13 квітня 1998 року. Як вбачається з цієї ж відповіді, безпосереднє розпаювання відбулося у 2000 році. З доданого списку членів КСП «Гречани», які мають право на паювання земельних фондів вбачається, що його не включено до переліку осіб, які мають право отримати земельну частку (пай), хоча на момент отримання державного акта на право колективної власності він був членом КСП та працював на посаді головного інженера. З листів Відділу №1 та №2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що додаток до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Гречани» с.Грузевиця Хмельницького району Хмельницької області у відділі відсутній. Таким чином, на момент видачі Державного акта на право колективної власності він був членом КСП «Гречани» та мав право на земельну частку (пай), що відповідає Указу Президента України йід 08 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та статтям 22, 23 ЗК України, проте не отримав відповідний правовстановлюючий документ, який посвідчує таке право - сертифікат на земельну частку (пай). Оскільки право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективи власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним, строк на його реалізацію законодавством не встановлено, а відтак воно підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. З врахуванням наведеного позивач просить: визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель КСП «Гречани» (с. Грузевиця Чорноострівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області). Ухвалою суду від 17.05.2023р. до участі у справі залучено в якості співвідповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Гречани» (ЄДРПОУ 05529646). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. В подальшому в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та відсутності позивача. Представник відповідача Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, просив вирішити справу на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник відповідача СТОВ «Агрофірма «Гречани» в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила встановити факт відсутності правонаступництва СТОВ "Агрофірма "Гречани" щодо прав та обов`язків КСП с.Грузевиця, та відмовити в позові. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу зборів колгоспників колгоспу ім.Леніна від 17.11.1992 року було прийнято рішення припинити дію колгоспу ім.Леніна і його Статуту і на його основі створити КСП с.Грузевиця з 17.11.1992р. Відповідно до протоколу загальних зборів працівників КСП с.Грузевиця від 30.04.1996р., збори постановили із 25.04.1996р. КСП с.Грузевиця вливається в склад акціонерного товариства закритого типу "Гречани" із своїми майновими і земельними паями, які є власністю членів КСП с.Грузевиця в розмірах, які наділені при злитті цих господарств. Згідно протоколу зборів уповноважених членів Акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу "Гречани" Хмельницького району Хмельницької області від 30.05.1998р. було вирішено ліквідувати АСП "Гречани", затвердити створення КСП "Гречани". Також на вказаних зборах було вирішено розподілити майно та землі на частки (паї) між членами КСП та пенсіонерами. В подальшому на загальних зборах працюючих членів КСП "Гречани" від 08.06.1999р. було вирішено реорганізувати КСП "Гречани" у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани". Відповідно до листа ГУ Держгеокадасту у Хмельницькій області №464/281-23 від 15.02.2023р., КСП "Гречани" Грузевицької сільської ради видавався державний акт на право колективної власності на землю 13.04.1998 року. Розпаювання СТОВ "Гречани" відбулося в 2000 році. Згідно технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам на території Грузевицької та Стуфчинецької сільських рад та Хмельницької міської ради Хмельницького району Хмельницької області прізвище позивача у Списку членів сільськогосподарського підприємства "Гречани" Хмельницького району Хмельницької області м.Хмельницький, які мають право на паювання земельних фондів, відсутнє. Відповідно до листа Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницькій області №1278 від 10.08.2022р., надати витяг з протоколу розподілу земельних ділянок між громадянами - власниками земельних часток (паїв) по с.Грузевиця Хмельницького району в частині розподілу частки (паю) [PERSON] немає можливості, так як відповідно до протоколу розподілу даний громадянин не приймав участі у розподілі (жеребкуванні). Також згідно листа ГУ Держгеокадасту у Хмельницькій області № 817/281-22 від 11.02.2022р., в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області КСП "Гречани" с.Грузевиця відсутній запис про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] . Згідно трудової книжки на ім`я [PERSON] серія [NUMBER] він: 04.08.1988р. був прийнятий в члени колгоспу ім.Леніна с.Залужжя, з якого вибув 10.02.1991р.; 15.03.1991 року був призначений на посаду головного інженера колгоспу ім. Леніна с. Грузевиця та прийнятий в члени колгоспу ім.Леніна с.Грузевиця; в 1992 році колгосп ім. Леніна реорганізоване у КСП с. Грузевиця; 30.04.1996 року КСП с. Грузевиця шляхом злиття перейменовано в АТЗТ «Гречани»; 26.01.1999 року виробничій підрозділ с. Грузевиця відокремлено від АТЗТ «Гречани» утворено сільськогосподарський виробничій кооператив «Грузевиця»; 27.02.1999 року звільнений з посади за власним бажанням. Вказані обставини підтверджуються: протоколом зборів колгоспників колгоспу ім.Леніна від 17.11.1992 року; протоколом загальних зборів працівників КСП с.Грузевиця від 30.04.1996р.; протоколом зборів уповноважених членів Акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу "Гречани" Хмельницького району Хмельницької області від 30.05.1998р.; статутом КСП "Гречани"; протоколом загальних зборах працюючих членів КСП "Гречани" від 08.06.1999р.; листами ГУ Держгеокадасту у Хмельницькій області №464/281-23 від 15.02.2023р., № 817/281-22 від 11.02.2022р.; копією технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам; листом Чорноострівської селищної\~ради Хмельницького\~району Хмельницькій\~області №1278\~від 10.08.2022р.; трудовою книжкою на ім`я [PERSON] серія УКР №2427648 Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 №720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) згідно з пунктом 2 Указу Президента України №720/95 мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України, в редакції від 22 червня 1993 року, та зазначеного Указу Президента України особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акту. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже,\~з досліджених\~в судовому\~засіданні доказів\~встановлено,\~що [PERSON] \~був членом\~КСП с.Грузевиця, яке шляхом злиття увійшло в склад Акціонерного товариства закритого типу "Гречани" із своїми майновими і земельними паями, яке в свою чергу було реформовано в КСП "Гречани". Відповідачами не\~надано суду\~належних та\~допустимих доказів\~на підтвердження\~виключення [PERSON] \~з членів\~КСП на\~момент видачі\~КСП "Гречани"\~Грузевицької сільської\~ради Державного\~акту на\~право колективної\~власності на\~землю 13.04.1998\~року.\~У зв`язку\~з наведеним,\~суд приходить\~до висновку\~що позивач\~мав право на земельну часку (пай), однак він не був включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю та сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. Разом з тим, суд вважає за необхідним зазначити наступне. Відповідно до пункту 6\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року,\~правила цього\~Кодексу\~про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню правила про позовну давність, визначені ЦК УРСР. Згідно зі\~ ЦК Української РСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до\~статті 75 ЦК Української РСР\~позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Згідно з вимогами\~статті 76 ЦК Української РСР\~перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і переривання перебігу строків позовної давності встановлюються і статтями\~78\~і\~79\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~статті 80 ЦК Української РСР\~закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту про право колективної власності. Як встановлено з досліджених в судовому засіданні доказів КСП "Гречани" Грузевицької сільської ради видавався державний акт на право колективної власності на землю 13.04.1998 року і прізвище позивача, як особи, що має право на земельну частку (пай),\~ в ньому відсутнє. Відповідно таке право позивача і не могло бути оспорене. З часу видачі державного акта на право колективної власності на землю позивач міг дізнатися про порушення свого права. З огляду на те, що право на позов у позивача виникло ще у 1998 році, то трирічний строк позовної давності, встановлений ст.71 ЦК УРСР, минув ще до набрання чинності ЦК України 2003 року, а тому суд зобов`язаний самостійно застосувати наслідки його спливу, без подання відповідної заяви відповідачем. Отже, у позивача була об`єктивна можливість дізнатися про своє порушене право, оскільки\~ст.76 ЦК УРСР\~містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало відомо про порушене право, покладається на позивача. Позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в позові, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Outcome: dismissed