Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2017 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не займається, за рішенням суду аліменти на дітей не сплачує, не спілкується з дітьми, не цікавиться її здоров`ям тощо. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали заяву про розгляд справи на підставі наявних матеріалів, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128, 129 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено наступне. [PERSON] до [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 18.10.2011 року, серії [NUMBER] від 24.06.2009 року, серії [NUMBER] від 20.06.2011 року (а.с.15-17). Згідно заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.01.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.18). Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.03.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.12.2016 року до досягення дітьми повноліття (а.с.24), заборгованість по аліментам станом на 30.06.2023 року становить 347 490,12 грн. (а.с.25, 26, 27,35-36). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.07.2020 року, між [PERSON] та [PERSON] 11.07.2020 року укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.20). [PERSON] , [INFO] , разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками № 3230-5002117993 від 13.09.2022 року, № 3230-5002118041 від 13.09.2022 року, № 3230-5002118197 від 13.09.2022 року, № 3230-5002118270 від 13.09.2022 року, (а.с.19,21-23). Згідно інформації Іванківського ліцею № 2, [PERSON] та [PERSON] навчаються в Іванківському ліцею № 2, батько дітей дітьми не цікавиться, їх вихованням займається мати (а.с.33,34). Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України та Конвенцією про прав дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Положення частини першої статті 165 СК України визначають, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають особа, в сім`ї якої проживає дитина. Судом встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком. Відповідно до інформації Служби у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області, [PERSON] проживає разом з дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вихованням дітей займається мати [PERSON] , діти відвідують навчальні заклади, батько дітей з дітьми не спілкується, його місцезнаходження не відомо. Служба у справах дітей та сім`ї Іванківської селищної територіальної громади Вишгородського району Київської області вважає, що батько дітей [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків (а.с.91). Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач [PERSON] виявляє ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з дітьми, не контактує з ними, не виявляє піклування про дітей. Вихованням дітей у повній мірі займається мати. Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками. З огляду на це, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , буде відповідати в першу чергу інтересам дітей. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн., який на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Outcome: approved