Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 30.04.2020 року у Золочівському районному відділі ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя між ними не склалося через відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння. Вказала, що відповідач неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство, у зв`язку з чим вона зверталася з відповідною заявою до правоохоронних органів. Фактично спільне життя з відповідачем стало неможилвим, тому з 21.03.2022 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, кожен з них живе свої окремим життям. Вважає, що даний шлюб суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, порушує її право на особисту свободу, у зв`язку з чим такий слід розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, подавши при цьому заяву, якою просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням про його виклик в суд, розміщеним на сайті "Судова влада". За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. Згідно з ч.1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували такий 30.04.2020 року у Золочівському районному відділі ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено актовий запис №29. З копій свідоцтва про народження, судом встановлено, що у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Окрім того, з копій постанов Золочівського районного суду Львівської області від 12.03.2021 року, 09.08.2021 року, судом встановлено, що відповідач 07.03.2021 року вчиняв домашнє насильство відсно своєї дружини [PERSON] , а 28.07.2021 року вчинив домашнє насильство відносно своєї тещі - [PERSON] , за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, негативна поведінка відповідача. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, проживають окремо. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3,4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. З врахуванням обставин, викладених у позовній заяві, а саме того, що причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між сторонами, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітньої дочки сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, тому доцільно такий розірвати, а позов відповідно задоволити. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витраит по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: approved