Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

07.02.2024 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від позивача до відповідачів, в якій позивач просить визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , та зняти їх з місця реєстрації. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 09.12.2011 р. було отримано свідоцтво про право власності на буд. [ADDRESS] , де власником будинку стала Гончарівська територіальна громада в особі Гончарівської селищної ради. В липні 2020 р., при перевірці житлового фонду було виявлено, що в кв. [ADDRESS] ніхто не проживає. Після подальшого розгляду було встановлено, що за вищезгаданою адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно ордера № 4748 від 17.09.1986 р. Договір найму житла з КП «Гончарівське» не укладався, а відповідно до довідки Форма-3 Гончарівської селищної ради, на даний час відповідачі зареєстровані за вказаною адресою. 07.07.2020 р., комісія, складена для проведення перевірки житлового фонду, встановила факт не проживання відповідачів за адресою: кв. [ADDRESS] та склали відповідний акт. Пізніше, 17.01.2024 р., комісія КП «Гончарівське» провела повторну перевірку факту не проживання відповідачів та встановила, що за період з липня 2020 р. по січень 2024 р., відповідачі жодного разу не з`являлись у кв. [ADDRESS] , особисті речі відповідачів відсутні. Також, за свідченнями сусідів, відповідачі ще приблизно в 1998 р. виїхали на постійне проживання до російської федерації, а тому позивач звертається з даним позовом до суду задля визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом та зняття їх з реєстраційного обліку. Ухвалою судді від 13.02.2024 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням підготовчого засідання. Ухвалою судді від 06.03.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Відповідачі в судове засідання не з`явились, на адресу: [ADDRESS] , були направленні листи з місцем проведення, датою та часом судового засідання кожному з відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності сторін. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що власником буд. [ADDRESS] в особі Гончарівської селищної ради, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 09.12.2011 р. (а.с.3). Відповідно до рішення 11-ої сесії 5-го скликання Гончарівської селищної ради від 18.12.2007 р., КП «Гончарівське» є балансоутримувачем та головним розпорядником житлових будинків, що знаходиться в смт. Гончарівське, які передані позивачу у повне господарське відання, в тому числі буд. [ADDRESS] , що підтверджується актом прийняття-передачі основних засобів (а.с.4-8). Згідно із ордером № 4748 від 17.09.1986 р. виданий [PERSON] із сім`єю, яка складається з: дружини - [PERSON] ,1857 р.н., доньки - [PERSON] , 1978 р.н., встановлено, що даним ордером [PERSON] надано право заняття двух кімнат, площею 25,45 кв. м. в кв. [ADDRESS] (а.с.9). Беручи до уваги довідку № 1721 від 19.12.2023 р. наданою Гончарівською селищною радою, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: дружина - [PERSON] , 1957 р.н., донька - [PERSON] , 1978 р.н., син - [PERSON] , 1987 р.н. Власник особового рахунку - [PERSON] , голова сім`ї, знятий з реєстрації з вищезгаданої адреси 17.07.1991 р. (а.с.10). Відповідно до акту перевірки не проживання від 07.07.2020 р., встановлено, що станом на дату перевірки, комісія встановила факт не проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). 17.01.2024 р. за результатами огляду квартири та допиту сусідів, а саме: сусідки з кв. [ADDRESS] , [PERSON] , сусіда з кв. [ADDRESS] , [PERSON] , комісія встановила: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за вищевказаною адресою зареєстровані, але не проживають тривалий термін, щонайменше десять років, що підтверджується актом перевірки не проживання від 17.01.2024 р. З моменту останньої перевірки 07.07.2020 р., відповідачі за адресою: [ADDRESS] не з`являлися (а.с.12). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно із ст. 71 ЖК України, відсутність наймача в житловому приміщенні без поважних причин понад 6 місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєтсрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з аналізу зазначеної норми власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь- який час. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту порушених прав позивача. Так, наданими позивачем доказами підтверджується факт не використання житла відповідачами, за призначенням, при цьому доказів поважності причин невикористання житла, відсутності осіб за місцем реєстрації протягом тривалого часу суду не надано. За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин не проживання відповідачів у наданому житловому приміщенні та зібрані у справі докази, їх оцінка свідчать про фактичне таке не проживання і наявні підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved