Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області із уточнюючою заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, посилаючись на те, що вона [PERSON] , [INFO] , досягла пенсійного віку та має намір оформитися на пенсію, однак для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою\~про призначення\~пенсії їй\~необхідно встановити\~факт належності\~правовстановлюючих документів,\~а саме: архівної довідки про трудовий стаж № 323 від 30 березня 2021 року виданої трудовим архівом Гусятинської селищної ради, у якій містяться відомості про трудовий стаж « [PERSON] .»; архівної довідки про трудовий стаж № 324 від 30 березня 2021 року виданої трудовим архівом Гусятинської селищної ради, у якій містяться відомості про заробітну плату та трудовий стаж « [PERSON] », « [PERSON] )», « [PERSON] ». Ухвалою судді від 18.12.2023 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами окремого провадження. 27 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій представник заінтересованої особи зазначив, що заявником не доведеного, що архівні довідки про трудовий стаж, факт належності яких просить встановити заявник, належить саме її. Додатково вказав, що із заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту необхідне її для подальшого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України для оформлення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Відтак, представник заінтересованої особи просить суд залишити заяву про встановлення факту без розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви про розгляд справи у її відсутності заявлені вимоги підтримала повністю, просила задовольнити заявлені вимоги з наведених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини відзиву на позовну заяву просив справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі встановив наступні факти. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно видане 23 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області ім`я та по батькові заявниці значиться, як « [PERSON] »(а.с.8) Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 19 червня 2001 року, копії РНОКПП [NUMBER] та копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00038160586 від 17 січня 2023 року заявниця значиться як « [PERSON] , [INFO] ». (а.с.6,7,9) У довідці МСЕК серії 12 ААВ №436865 заявниця вказана як « [PERSON] ».(а.с.10) В архівних довідках: про трудовий стаж за №323 виданої 30.03.2021 року Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» містяться відомості про роботу « [PERSON] з 23 лютого 1987 р. в Оришківському цегельному цеху та про звільнення « [PERSON] »; про трудовий стаж за №324 виданої 30.03.2021 року Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» містяться відомості про роботу у колгоспі «Маяк», селянській спілці «Оришківська» с.Оришківці Гусятинського району: « [PERSON] » - у серпні 1989 року, « [PERSON] » - з жовтня 1990 року по листопад 1990, « [PERSON] » - у серпні 1991 року, з травня 1992 року по грудень 1993 року, « [PERSON] » - з січня 1994 року по вересень 1994 року, « [PERSON] » - у листопаді 1995 року, « [PERSON] » - у 1992, 1993, 1994, 1995 роках .(а.с.11,15) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно із п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України за\~№ 5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» на підставі п. 6 ст.\~273\~ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 12\~серпня 1993\~року №\~637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючих документів, а саме: архівної довідки про трудовий стаж за №323 виданої 30.03.2021 року Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» в якій містяться відомості про роботу « [PERSON] з 23 лютого 1987 р. в Оришківському цегельному цеху та про звільнення « [PERSON] »; архівної довідки про трудовий стаж за №324 виданої 30.03.2021 року Комунальною архівною установою «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» в якій містяться відомості про роботу у колгоспі «Маяк», селянській спілці «Оришківська» с.Оришківці Гусятинського району: « [PERSON] » - у серпні 1989 року, « [PERSON] » - з жовтня 1990 року по листопад 1990, « [PERSON] » - у серпні 1991 року, з травня 1992 року по грудень 1993 року, « [PERSON] » - з січня 1994 року по вересень 1994 року, « [PERSON] » - у листопаді 1995 року, « [PERSON] » - у 1992, 1993, 1994, 1995 роках, а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявниці для проведення дій юридичного характеру. Тому, з метою уникнення порушення прав заявниці, реалізація яких залежить від доведеності факту належності правовстановлюючих документів, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved