Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Рудик Іван Іванович звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 76145,42 грн, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.02.2021 об 11 годині 30 хвилин [PERSON] керуючи транспортним засобом Suzuki SX4, реєстраційний номер [NUMBER] , на дорозі М18 км 3, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «суцільна смуга» та перетнув її, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Audi Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України, а саме: «горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил». 05.04.2022 на рахунок [PERSON] зараховано страхове відшкодування на суму 130000 грн. Фактичний розмір шкоди становить 206145,42 грн, а тому, різниця складає 76145,42 грн. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.09.2023 відкрито провадження у справі. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві просив розглядати справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. 25.02.2021 р. о 11:30 год. в Харківській області по а/д М-18 км. 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Suzuki SX4, р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля AUDI Q7, р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 17.05.2021 р. по справі про адміністративне правопорушення №635/1731/21 [PERSON] було визнано винним у вчинені правопорушень за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Полтавського апеляційного суду від 13.06.2023 р. постанову Харківського районного суду Харківської області від 17.05.2021 р. змінено, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито, за ст. 124 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу 850 грн. Судами було встановлено, що [PERSON] , 25.02.2021 об 11 годині 30 хвилин керуючи транспортним засобом Suzuki SX4, р/н [NUMBER] , на дорозі М18 км 3, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1«суцільна смуга» та перетнув її, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем р/н [NUMBER] , який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, судами було встановлено, що з вини [PERSON] було пошкоджено автомобіль AUDI Q7, р/н [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Suzuki SX4, р/н [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно полісу №200372030 від 23.06.2020 р. Ліміт відповідальності страховика - 130 000,00 грн. за шкоду завдану майну. Франшиза за полісом - 0,00 грн. 15.04.2023 р. між [PERSON] та ФОП СОД [PERSON] укладено Договір на проведення експертної оцінки № 262/04-21 щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобілю AUDI Q7, р/н [NUMBER] . Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу AUDI Q7, р/н [NUMBER] . №262/04-21 від 20.04.2021 р.: -Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, становить 398 253,87 грн. -Вартість відновлювального ремонту КТЗ становить 588 724,83 грн. -Ринкова вартість КТЗ до ДТП - 398 253,87 грн. -Вартість КТЗ з урахуванням пошкоджень після ДТП - 192 108,45 грн. Згідно з ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, виходячи із положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб AUDI Q7, р/н [NUMBER] вважається фізично знищеним і в цьому випадку відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Отже, розмір майнової шкоди завданої [PERSON] внаслідок дорожньо- транспортної пригоди становить 206 145,42 грн. Позивач звертався до АТ «СГ «ТАС» з повідомленням про настання ДТП та заявою про страхове відшкодування. 05.04.2022 р. на рахунок [PERSON] було зараховано страхове відшкодування за фактом вказаної ДТП у розмірі 130 000,00 грн. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, в Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу. Так, відповідно статті ЗО цього Закону - транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961- IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість, страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, - це виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми, з урахуванням зносу транспортного засобу та в разі якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. За таких обставин, суд дійшов висновку, що фактичний розмір шкоди складає 206 145,42 грн., а АТ СГ «ТАС» виплачено страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, встановленому в полісі страхування, то різниця у розмірі 76 145,42 грн., що виходить за межі страхової виплати, підлягає відшкодуванню [PERSON] : 206145,42 - 130 000,00 = 76 145,42 грн. Відповідно до платіжної інструкції №59, позивачем понесено витрати по сплаті судового збору на суму 1073,60 грн, а також витрати на проведення експертизи на суму 2500,00 грн., що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.11.2021, адвокат Рудик І.І. зобов`язався надати правову допомогу [PERSON] за даним позовом, а [PERSON] сплатити замовлення. [PERSON] сплатив на користь адвоката Рудика І.І. за договором від 15.11.2021 кошти в сумі 10000 грн., що підтверджується відповідною копією квитанції. На думку суду, зазначені витрати на правову допомогу є співмірними з обсягом надання правової допомоги, наданої позивачу, а тому підлягають стягненню з відповідача. Розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Вказаний висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у справі 640/18402/19 від 28 грудня 2020 р. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved