Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» ВАТ Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Філії «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно Наказу від 09.04.2021 року №78-К позивача було прийнято на роботу трактористом 5-го розряду у ДП «Закарпатський облавтодор» філія «Хустська ДЕД» в порядку переведення із філії «Іршавський райавтодор», а Наказом від 28.08.2023 року №20-К звільнено того ж дня на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. Станом на 12.09.2023 року, з боку відповідача була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з серпня 2021 року по серпень 2023 рік, яка складає 115\~400,56 грн., що підтверджується довідкою по заробітній платі №70 від 12.09.2023 року, згідно розрахунку індексація за вказаний період становить - 890,70 грн. Неодноразові звернення до відповідача, стосовно усунення причин заборгованості та виплати заробітної плати, не мають жодних позитивних зрушень і станом на день формування та подання позову до суду, позивачу так і не була виплачена вказана вище заборгованість по заробітній платі. Також, позивач зазначив, що діями відповідача позивачеві завдано і моральну шкоду, яку оцінено в розмірі 20000 гривень. Оскільки, внаслідок затримки виплати заробітної плати, до сьогоднішнього часу позивач, повинен докладати додаткових зусиль для організації свого життя та життя родини. Зважаючи воєнний стан та на економічний стан країни, знецінення гривні, це було досить важко, він вимушений брати кошти в борг від знайомих родичів, яким боргує і станом на теперішній час. Вимушений перед ними виправдовуватися, через те що не може їм вчасно повернути кошти. Внаслідок незаконних дій відповідача позивач зазнав душевних страждань, які виражаються у неотриманні коштів на проживання на протязі певного періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї що принижує його як людину.Тому, просив стягнути з відповідача на його користь: - заборгованість по заробітній платі в сумі 115 400,56 грн. - моральну шкоду в сумі 20000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10300,00 грн. Однак, 26.12.2023 року представник позивача подав до суду клопотання про зменшення позовних вимог, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 115 400,56 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10300,00 грн. В той же час, 26.12.2023 року представником відповідача [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому, представник відповідача, стверджував, що дійсно у підприємства наявна заборгованість по заробітній платі. Погашення заборгованості з виплати працівникам заробітної плати є першочерговим завданням ДП «Закарпатський облавтодор». Однак, зазначила, що постановою державного виконавця по виконавчих провадженнях накладено арешт на всі банківські рахунки підприємства, що частково блокує роботу підприємства та унеможливлює виплату заробітної плати. Заперечила і стосовно вимоги позивача, щодо стягнення моральної шкоди. Оскільки, позивачем не надано жодних доказів спричинення йому моральних страждань та не наведено відповідного розрахунку моральної шкоди. Одночасно не визнала і вимогу стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, оскільки, вважає що, заявлені судові витрати є завищеними та беручи до уваги фінансові можливості підприємства, стягнення завищеної суми витрат на правову допомогу, впливає також і на третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат унеможливлює виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам. На підставі вищенаведеного просила у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди відмовити в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання повісток про виклик до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив, розгляд справи провести без його участі та без участі позивача, зменшені позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, не повідомив про причини неявки, а тому суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, та наведені доводи сторонами по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених зменшених позовних вимог . Щодо стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати, судом встановлено: Згідно Наказу від 09.04.2021 року №78-К позивача було прийнято на роботу трактористом 5-го розряду у ДП «Закарпатський облавтодор» філія «Хустська ДЕД» в порядку переведення із філії «Іршавський райавтодор», а Наказом від 28.08.2023 року №20-К звільнено того ж дня на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін.(а.с. 7) Станом на 12.09.2023 року, з боку відповідача була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з серпня 2021 року по серпень 2023 рік, яка складає 115\~400,56 грн., що підтверджується довідкою по заробітній платі №70 від 12.09.2023 року, згідно розрахунку індексація за вказаний період становить - 890,70 грн. (а.с.8) Неодноразові звернення до відповідача, стосовно усунення причин заборгованості та виплати заробітної плати, не мають жодних позитивних зрушень і станом на день формування та подачі позову, позивачу так і не була виплачена вказана вище заборгованість по заробітній платі. Згідно довідки по заборгованості по заробітній платі позивача, яка видана відповідачем, підтверджено, що на день його звільнення відповідач нарахував останньому до виплати суму 115\~400,56 грн.,(а.с. 8). При цьому, доказів виплати цих чи будь-яких інших коштів у день звільнення, відповідач не надав., тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 115\~400,56 грн. Разом із заявленими вимогами, представником позивача - адвокатом Кавкою І.І. також, було заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10300,00 грн. і такі підлягають до задоволення оскільки стверджуються розрахунком витрат на професійну правничу допомогу (а.с.3-4) та квитанцією (а.с. 11) Згідно з\~ст.21 КЗпП України\~трудовий договір\~це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату. Відповідно до ч.1\~ст.94 цього ж Кодексу\~заробітна плата\~це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами\~ст.21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною першою\~статті 47 КЗпП України\~встановлено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу. Згідно з\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Пояснення представника відповідача у відзиві на позовну заяву, стосовно пропуску строку звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права не грунтується на нормах трудового законодавства. Згідно ст.\~238\~КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком, тому суд критично оцінює твердження на пропуск тримісячного строку з дня коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України\~передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч.ч.2, 3\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивач поніс судові витрати у даній справі, сплативши 10300,00 грн. адвокату за надання йому професійної правничої допомоги.(а.с. 11). Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати у повному обсязі. Також, позивачем заявлено вимогу про допущення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, тому суд дійшов висновку про необхідність допущення до негайного виконання судового рішення в межах одного місяця в сумі 5531,26 грн.

Outcome: approved