Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

До суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень на утримання доньки [PERSON] , а також стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень на утримання сина [PERSON] .. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона з відповідачем уклала шлюб. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року шлюб між ними розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем по справі позивачка не проживає, вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей, а також виконувати інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання спільних дітей . Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутності, подавши клопотання в якому просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи відповідачем надіслано клопотання про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог щодо стягнення аліментів в загальній сумі 8000, грн.. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі, суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме: Як слід з копії паспортів сторін як позивачка так і відповідач є громадянами України (а.с.5-10) З рішення Баришівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року слід, що 24 жовтня 2023 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.13-15) Згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12) Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Так, ч.1 та ч.2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За ч.3 ст.11\~Закону України\~"Про\~охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1ст.75 СК України дружина, чоловік повинен матеріально підтримувати один одного. В ч.2 статті 150\~СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч.1ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами статті 200\~СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ст.182 СК України\~визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В ч.2 ст.182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У пункті 13 постанови Кабінету Міністрів України N 146 від 26.02.93 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб передбачено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Відповідно до пункту 17 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України N\~3\~від 15.05.2006\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, було доведено, що позивачка має сумісних дітей з відповідачем, які знаходяться на утриманні позивачки та проживають з нею разом. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання їх сумісної дитини. Відповідач на утриманні інших малолітніх дітей не має, стосовно здоров`я та інших обставин, які б мали істотне значення для вирішення питання щодо розміру аліментів до суду не повідомив та погодився з сумою стягнення аліментів. З таких обставин позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню оскільки у суду не виникло сумніву у їх незаконності. Згідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються до рішення суду від дня пред`явлення позову. Як слід з п.1 ч.1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір розміщується на стороні пропорційного розміру задоволених позовних вимог. У разі, якщо на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на заявку осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсує рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі звинувачення звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно з п.3 ч.1ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за стягнення сплати аліментів, індексацію аліментів. чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів. За ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні ціни до позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи виправляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік"\~зазначено, що з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн. Враховуючи викладене, підлягає стягненню судовий збір у розміром 1211,20 гривень на користь держави.

Outcome: approved