Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

01\~грудня 2023\~року позивач\~звернувся до\~суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 6/3154403 від 09.12.2020 року в розмірі 135\~312 грн. 70 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 62\~328 грн. 91 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом 23\~633 грн. 79 коп.; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 49\~350 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 09.12.2020 року між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Креді Агріколь Банк» був укладений кредитний договір № 6/3154403, відповідно до якого (п.1.1. Кредитного договору) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 70 000,00 гривень строком на 72 місяців з 09.12.2020 року по 08.12.2026 року. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором №6/3154403 від 09.12.2020 року належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком Позичальника. Відповідач наразі порушує умови п. 1.1 та п. 2.2 Кредитного договору не здійснює повернення кредиту згідно Графіку платежів по кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору, що є його невід`ємною частиною). 05 серпня 2021 року між Банком та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021. Відповідно до Договору відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» набуло прав\~кредитора до\~ [PERSON] за\~Кредитним договором. У зв`язку з несплатою Відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів на виконання п. 2.3.4. Правил 21.10.2021 року за вих. № 716 Відповідачу було направлено Повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 12.10.2021 року. Зазначене Повідомлення залишилось Позичальником невиконаним, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутись до суду із зазначеною позовною заявою. В судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви останній просив суд про розгляд справи за їх відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідач був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомляв, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку з наступним. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Встановлено, що 09.12.2020 року між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Креді Агріколь Банк» був укладений кредитний договір №6/3154403, відповідно до якого (п.1.1. Кредитного договору) Банк надав, а Позичальник отримав кредитні кошти в сумі 70 000,00 гривень строком на 72 місяців з 09.12.2020 року по 08.12.2026 року (а.с.8) Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту- Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною (а.с.9), як День повернення кредиту, повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п.1.3. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду щомісячно, в розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору встановлено, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Кредитного договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовах страхування життя Позичальника, які є невід`ємною частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua (https://credit-agricole.ua/privatnymkliyentam/informaciya-dlya-kliyentiv-1481261814). Відповідно до п.2.1. Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в Банку. Відповідно до п.2.2. Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків Графіку платежів по кредиту, щомісяця, в День повернення кредиту на Рахунок погашення заборгованості, сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в День повернення кредиту. Відповідно до п.2.4. Кредитного договору встановлено, що Позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. Відповідно до п.2.6. Кредитного договору встановлено, що Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Відповідно до п.3.1. Кредитного договору встановлено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми простроченого платежу. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору встановлено, що шляхом підписання цього Договору Позичальник підтверджує, що він в день укладення Договору особисто отримав свій примірник Договору; умови Договору йому зрозумілі; з Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений, приймає та погоджується; з тарифами Банку ознайомлений і згодний; йому до укладення Договору Банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до п.4.2. Кредитного договору встановлено, що підписанням цього Договору Позичальник надає Банку, у разі відступлення останнім будь-якій третій особі своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу Банком такій третій особі інформації щодо себе. Банк виконав свої обов`язки за Кредитним договором №6/3154403 від 09.12.2020 року належним чином, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] (а.с.16-21). 05 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» був укладений Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 (а.с.31-35). Згідно Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 05.08.2021 року, 12.10.2021 року відбулося відступлення прав вимоги за Кредитним договором №6/3154403 від 09.12.2020 року, що був укладений між Акціонерним Товариством «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] (а.с.27-30). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за Кредитним договором №6/3154403 від 09.12.2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту станом на 12.10.2021 року заборгованість відповідача становить 135\~312 грн. 70 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 62\~328 грн. 91 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом 23\~633 грн. 79 коп.; заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості 49\~350 грн. 00 коп. (а.с.6). 21.10.2021 року ТОВ «ФК «Брайт-К» направило відповідачу [PERSON] повідомлення за вих. №716 про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором №6/3154403, яка станом на 12.10.2021 року складала 15 630 грн. 32 коп., а також попередження про те, що в разі невиконання зобов`язання до погашення простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення у банку є право вимагати дострокове повернення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів та/або комісій, штрафів та пені (а.с.11). 31.10.2023 року ТОВ «ФК «Брайт-К» направило відповідачу [PERSON] вимогу за вих.№2633 про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії у зв`язку з невиконанням зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості за кредитним договором №6/3154403, яка станом на 31.10.2023 року складає 135 312 грн. 70 коп. (а.с.14 на звороті 15). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст.ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Дослідивши надані позивачем розрахунки заборгованості відповідача по кредитному договору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Брайт-К» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 62 328 грн. 91 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 23 633 грн.79 коп. Щодо стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості в сумі 49 350 грн. 00 коп., то суд вважає такі вимоги необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного. Відповідно до п.1.2. Кредитного договору встановлено, що кредит надається Позичальнику на споживчі потреби. Відповідно до п.п.1.3.2. п. 1.3 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,3% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Імперативним приписом третього абзацу частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції чинній на час укладання договору кредитодавцю заборонялося у договорі про надання споживчого кредиту встановлювати будь-які збори, відсотки, комісії, які не є послугами у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою в розумінні цього Закону є нікчемними. Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин про надання споживчого кредиту встановлюються Законом. Оскільки, відповідно до умов кредитного договору, що укладений між сторонами, банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин сторін визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення кредитного договору), кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом (в редакції на час укладення кредитного договору), послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними. За положеннями ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції на час укладення кредитного договору), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положенні договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Крім того, відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно - правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 року за № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. з наступними змінами, у взаємозв`язку з положеннями ч. 4 ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту, що виникають під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Відповідно до частини першої ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину. Частиною 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. При цьому законодавством визначено наслідки невідповідності правочину актам цивільного законодавства, зокрема можливість визнання його недійсним за рішенням суду або його нікчемність у випадках, визначених законом (ст.215 ЦК України). Таким чином, встановлення у кредитному договорі несправедливих умов щодо сплати щомісячної плати (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості, а саме за послуги, які супроводжують кредит як компенсація супутніх послуг банку за рахунок позивача суперечить актам цивільного законодавства, оскільки банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які той здійснює на власну користь, внаслідок чого виникає істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року при розгляді справи № 6-2071цс16, предметом якої був спір про визнання недійсним положення кредитного договору, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та фізичною особою, яким встановлено плату за обслуговування кредиту (комісію). При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив висновок, відповідно до якого, виходячи з положень ст.ст.1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Аналогічна правова позиція висвітлена у Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року № 686/5078/18. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості та заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене, з [PERSON] \~\~на користь ТОВ «ФК «Брайт-К»\~\~ підлягає стягненню заборгованість в сумі 85 962 грн. 70 коп. (заборгованість за тілом кредиту 62\~328 грн. 91 коп. + заборгованість за процентами за користування кредитом 23 633 грн. 79 коп. = 85 962 грн. 70 коп.) Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 1 705 грн. 11 коп.

Outcome: partial