Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

15 червня 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2021 року відповідач взяв у позивача у борг 3 000,00 доларів США та зобов`язався повернути вказану суму до 01 січня 2022 року, 09 березня 2022 року відповідач взяв у борг, ще 7 100,00 доларів США та зобов`язався повернути кошти протягом місяця, 11 квітня 2022 року відповідач взяв у борг, ще 7 700,00 доларів США та зобов`язався повернути кошти до 25 квітня 2022 року, що підтверджується відповідними розписками власноруч написаними [PERSON] .. Відповідач свої зобов`язання за вищевказаними позиками не виконав, кошти не повернув, чим порушив права позивача, як позичальника, що стало причиною звернення до суду з даним позовом . Крім того, посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних, що відповідно до розрахунку позивача складає 98 доларів США 90 центів: - за розпискою від 05 липня 2021 року, станом на 01 січня 2022 року 3% річних складають 38 доларів США 47 центів; - за розпискою від 09 березня 2022 року, станом на 09 квітня 2022 року 3% річних складають 33 долари США 85 центів; - за розпискою від 11 квітня 2022 року, станом на 25 квітня 2022 року 3% річних складають 26 доларів США 58 центів. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договорами позики на загальну суму 17 800,00 доларів США, 3 % річних за прострочення зобов`язання у сумі 98 доларів США 90 центів, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 5 232 грн. 43 коп. Ухвалою суду від 13 липня 2022 року, задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на незавершене будівництво, житловий будинок, з господарсько-побутовими надвірними будівлями/спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . (а.с. 38-39) Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання. (а.с.51-52) 07 жовтня 2022 року, відповідачем подано відзив на позовну заяву, з запереченнями проти позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині непогашеної відповідачем заборгованості, згідно розписки від 05 липня 2022 року в розмірі 3000 доларів США, в іншій часті позовних вимог просить відмовити. Відзив обґрунтовано тим, що позивач у своїй позовній заяві відверто спотворює обставини взяття та виконання відповідачем боргових зобов`язань згідно наданих розписок, оскільки він дійсно взяв у борг у позивача грошові кошти для завершення будівництва будинку, про що вже після отримання коштів 05 липня 2021 року була складена відповідна розписка. Після складання вказаної розписки, за спільною з позивачем домовленістю, до 10 числа кожного місяця, починаючи з 05 липня 2021 року і до 01 січня 2022 року, відповідач повертав грошові кошти в сумі 10 000грн, беручи їх у бухгалтерії за місцем роботи, де вони з позивачем разом працюють. Згодом у відповідача виникла необхідність у залученні додаткових коштів і позивач, оскільки він вчасно виконував взяті на себе грошові зобов`язання, погодився надати йому додаткові кошти, наполягаючи на тому, що після отримання коштів, в подальшому буде складена нова боргова розписка на більшу суму, яка буде включати і суму зазначену у першій розписці від 05 липня 2021 року, яка буде позивачем анульована. Після введення воєнного стану на території України, у відповідача почались труднощі по виконанню взятих на себе грошових зобов`язань, про що останній повідомив позивача. Натомість позивач, навесні 2022 року почав шантажувати та погрожувати відповідачу тим, що за допомогою суду стягне з нього гроші по всіх боргових розписках без врахування частини повернутого боргу за розпискою від 05 липня 2021 року, яка повинна бути анульованою позивачем після складання розписки від 09 березня 2022 року, а також за фальшивою розпискою про яку відповідач дізнався лише із поданої позовної заяви. Відповідач не заперечує проти виконання взятих на себе грошових зобов`язань, але лише в частині реального боргу тобто в сумі 3000,00 доларів США. Вважає, що позивачем не доведено належними та допустими доказами момент передання грошових коштів, що унеможливлює визначення моменту укладення відповідного договору позики між сторонам. Оскільки позивач не звертався до відповідача з письмовою вимогою, щодо повернення коштів за розпискою від 09 березня 2022 року в якій не визначено кінцевого терміну повернення боргу, вважає заявлені вимоги передчасними та такими, що не підлягають задоволенню. Наголошує, що розписка від 11 квітня 2022 року на суму 7700,00 доларів США надана позивачем є підробкою, вказані у ній кошти він не отримував, і розписки не писав, тому позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволеною. (а.с.56-64) 19 жовтня 2022 року позивачем надано відповідь на відзив в який останній зауважив, що зміст власноруч написаних [PERSON] розписок від 05 липня 2021 року, 09 березня 2022 року та 11 квітня 2022 року, про прийняття грошових коштів у позивача, свідчать про фактичне отримання грошей та про наявність у них зобов`язання їх повернення у строки зазначені у розписках. Зобов`язання повернути отриманні кошти [PERSON] підтвердив своїм підписом у кожній із розписок. Відсутність у розписці прямої вказівки на те, що грошові кошти були взяті у борг не є підставою вважати про відсутність зобов`язань з повернення коштів. Враховуючи викладене, повністю підтримує заявлені позовні вимоги та просить їх задовольнити. (а.с. 74-75) 01 листопада 2022 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній заперечує проти викладених обставин з причин викладених у відзиві на позовну заяву.(а.с.82-84) 08 листопада 2022 року відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з призовом на службу до Збройних сил України. (а.с. 84-85) 14 листопада 2024 року направлено запит до [INFO] , для підтвердження факту проходження військової служби [PERSON] (а.с.87) 09 грудня 2022 року вказаний запит суду направлений повторно. (а.с. 89) Ухвалою суду від 09 січня 2023 року, закрито підготовче провадження по справі, призначено судовий розгляд. (а.с.97-98) 14 березня 2023 року направлено запит до [INFO] , для підтвердження факту проходження військової служби [PERSON] (а.с.113) 10 квітня 2023 року вказаний запит суду направлений повторно. (а.с. 121) 12 квітня 2023 року від [INFO] надійшла відповідь на запит, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , станом на квітень 2023 року на службу до Збройних Сил України не призивався. (а.с. 122, 123) Ухвалою суду 26 червня 2023 року- задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, на час проведення якої зупинено провадження по справі. (а.с.134-135) 11 липня 2023 року від Кіровоградського науково-дослідного експертно -криміналістичного центру УМВС України надійшло клопотання експерта № СЕ-19/112-23/6233-ПЧ від 04 липня 2023 року про надання вільних зразків підпису [PERSON] та уточнення дати спірного документу (досліджуваної розписки). (а.с. 139-140) Ухвалою суду від 11 липня 2023 року, поновлено провадження по справі для розгляду клопотання експерта. (а.с. 142) Ухвалою суду від 27 липня 2023 року, задоволено клопотання експерта, для належного виконання ухвали від 26 червня 2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі, надано судовому експерту Кіровоградського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру УМВС України Луговській О.В. відповідні оригінали документів та умовно- вільні зразки підпису та почерку [PERSON] .. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. (а.с.148-151) 19 вересня 2023 року до суду надійшло повідомлення експертної установи, про неможливість проведення почеркознавчої експертизи у зв`язку з відсутністю оплати послуг експерта за виконання судово-почеркознавчої експертизи. (а.с.155-157) Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року поновлено провадження по справі. (а.с.161) 29 листопада 2023 року, від представника відповідача адвоката Мотельчук Ю.І. надійшло клопотання про відкладення судового засідання по справі, з метою надання можливості відповідачу оплатити послуги експерта щодо проведення судово-почеркознавчої експертизи. (а.с. 171) 15 січня 2024 року, від представника відповідача адвоката Мотельчук Ю.І. надійшло клопотання про відкладення судового засідання по справі, оскільки станом на день судового засідання у відповідача не має можливості оплатити послуги експерта. (а.с.176) В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.129) Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили, про місце та час судового розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, що підтверджується довідками про доставку СМС повідомлення та повернутим до суду поштовим конвертом з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с 185 - зворотній бік, 186). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 05 липня 2021 між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав у борг у [PERSON] 3000.00 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 січня 2022 року. На підтвердження отримання позичених коштів, 05 липня 2021 року [PERSON] власноруч написав розписку.(а.с.69). Крім того, 09 березня 2022 року між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав у борг у [PERSON] 7100.00 доларів США, які зобов`язався повернути впродовж місяця. На підтвердження отримання позичених коштів, 09 березня 2022 року [PERSON] власноруч написав розписку.(а.с.70). Також, 11 квітня 2022 року між позивачем [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав у борг у [PERSON] 7700.00 доларів США, які зобов`язався повернути до 25 квітня 2022 року. На підтвердження отримання позичених коштів, 11 квітня 2022 року [PERSON] власноруч написав розписку.(а.с.71). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За нормами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На час розгляду справи зобов`язання в повному обсязі не виконано, що не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву та представником відповідача. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Виходячи зі встановлених обставин та наявних у справі доказів, суд вважає, що розписки відповідача [PERSON] від 05 липня 2021 року, 03 березня 2022 року та 11 квітня 2022 року, як борговий документ, свідчить про існування між сторонами договірних відносин, а також підтверджує факт укладення договору, і засвідчує отримання боржником від кредитора певної грошової суми. З детального аналізу змісту боргових розписок вбачається, що при її складанні сторонами було дотримано всіх істотних умов, а саме зазначено дату її складання, прізвища, ім`я і по-батькові сторін, валюту позики, підтвердження укладання договору позики, підпис відповідача [PERSON] .. Наявність у позивача оригіналів вказаних боргових документів є належним та допустимим доказом як факту отримання [PERSON] від [PERSON] грошових коштів та його волевиявлення у строк, визначений в них та у відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України повернути борг, так і невиконання відповідачем даного боргового зобов`язання. При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо підробки [PERSON] розписки від 11 квітня 2022 року та часткового погашення боргу оскільки відповідачем не надано жодних достовірних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин. Частиною же 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню, суд бере до уваги розрахунок позивача відповідно до якого загальна заборгованість за розписками складає 17 800,00 доларів США та 3% річних в сумі 98 доларів США 90 центів які складаються з: 38 доларів США 47 центів за розпискою від 05 липня 2021 року; 33 долари США 85 центів за розпискою від 09 березня 2022 року; 26 доларів США 58 центів за розпискою від 11 квітня 2022 року. Враховуючи відсутність доказів про те, що станом на день розгляду справи у суді відповідач виконав умови укладених з позивачем договорів позики, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 5235,43грн. сплаченого під час звернення до суду судового збору. Ухвалою суду від 13 липня 2022 року, задоволено заяву позивача про забезпечення позову, накладено арешт на незавершене будівництво, житловий будинок, з господарсько-побутовими надвірними будівлями/спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . (а.с. 38-39) Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. З огляду на викладене та на наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Світловодського міськрайонного суду від 13 липня 2022 року, залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved