Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.03.2021 між ТОВ " МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] було укладено кредитний договір №941209676. 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції (копія додаткової угоди та текст нової редакції договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018). 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах боржників. Відповідно до реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 31\~998,00 грн. з яких: 9000,00 грн. сума заборгованості по основному боргу, 22998,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги на відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ні на рахунки попереднього кредитора. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №941209676 в розмірі 31 998,00 грн., з яких: 9 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 22998,00 грн.- сума заборгованості за відсотками. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. 25 січня 2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Сизька Д.Б. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у договорі №941209676 від 27.03.2021 укладеному між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та нібито [PERSON] в розділі «Реквізити сторін» відсутня будь-яка інформація про підтвердження сторонами своїх зобов`язань згідно договору. У додатку №1 до договору №941209676 у «Реквізитах сторін» наявна графа Електонний підпис з одноразовим ідентифікатором, в якому міститься наступна інформація: позичальник: [PERSON] , тел.: [NUMBER] , договір: 941209676 від 27.03.2021, одноразовий ідентифікатор: MNV45Z4G, відправлено 27.03.2021 22:37:43, введено 27.03.2021 22:44:27, строк: 30 днів. Проте, жодним чином не доведено та не додано ніяких документів, які б могли підтвердити, що саме відповідач прийняла оферту укласти договір №941209676 та те, що вказаний у договорі номер телефону дійсно належить відповідачу, оскільки їй зазначений номер телефону не належить та взагалі їй невідомий. Як вказано в позовній заяві ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» згідно договору факторингу №20102022 набула право вимоги до нібито боржника [PERSON] . У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» згідно договору №941209676, відповідно до якого заборгованість станом на 01.06.2021 становила 20\~820,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором №941209676, відповідно до якого заборгованість становила 31\~998,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за договором №941209676, відповідно до якого заборгованість становить 31\~998,00 грн. Згідно вищезгаданих договорів, фінансова установа зобов`язана перерахувати кошти на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти на умовах передбачених договором. Проте, позичальник не повинен повертати кошти, якщо попередньо ці ж кошти не були ним отримані (йому перераховані). Позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості є лише внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Таким чином, з матеріалів справи не вбачається фактичної передачі коштів відповідачу та взагалі того, що згадані в позовній заяві договори дійсно підписувались відповідачем. Оскільки відповідачем не підписувались і не укладались договори, відповідно будь-які зобов`язання перед позивачем у відповідача відсутні, а тому підстави для задоволення позову також відсутні. Згідно п.1.2. договору №941209676 від 27.03.2021 кредит надається строком на 30 днів. Згідно розрахунку заборгованості по даному договору, наданому позивачем, вбачається, що заборгованість нараховувалась і після завершення строку дії договору, хоча враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду заборгованість по відсоткам має нараховуватись тільки за 30 днів, тобто до 26.04.2021. Таким чином, якщо навіть і не враховувати обставини описані у першій частині відзиву, аналізуючи матеріали справи слід дійти висновку, що вимоги про стягнення відсотків за прострочення виконання зобов`язання за договорами не підлягають задоволенню, беручи до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду. Позивачем надані докази щодо укладення договору про надання кредиту, а саме: копія договору №941209676 від 27.03.2021р., додаток №1 до договору, паспорт споживчого кредиту. Проте електронним підписом з одноразовим ідентифікатором нібито відповідача підписано лише Додаток №1. Але, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження ознайомлення відповідача з усіма істотними умовами договору. Тому на даний час взагалі неможливо встановити походження доданих до позову документів, в якості доказів, на підставі яких із відповідача намагаються неправомірно стягнути кошти. 30 січня 2024 року від представника ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" Канак М.С. надійшла відповідь на відзив, згідно якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Щодо тверджень відповідача, про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомив, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з первісними кредиторами кредитних договорів щодо яких виник спір з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану позичальником при укладанні кредитного договору. Ідентифікація позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач. Ні первісні кредитори, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Нарахування відсотків\~за користування\~кредитом є\~абсолютно правомірним,\~яке підтверджується\~умовами кредитних\~договорів та\~доказами кредитної\~заборгованості.\~Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором №941209676\~від 27.03.2021\~відповідач сплатив\~29.04.2021\~на рахунок\~первісного кредитора\~суму в\~розмірі 15,00\~грн. Посилання відповідача на те, що позивачем не наводиться достовірного доведення правомірності нарахування відсотків, спростовуються інформацією, яка наявна в матеріалах справи. Не спростування відповідачем презумпції правомірності кредитного договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов?язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договорів, підлягають виконанню. У судове засідання представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Канак М.С. не з`явилася, але в відповіді на відзив просила розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Сизько Д.Б. у судове засідання не з`явилися, але в письмових поясненнях від 07.03.2024 представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та провести судове засідання без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 27.03.2021 між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та [PERSON] був укладений кредитний договір №941209676. Із матеріалів справи вбачається, що 28.11.2018 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (клієнт) був укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, визначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. 27 березня 2021 року, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір № 941209676, за умовами якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» надало позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 9000,00 грн. 20 жовтня 2022 року між ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (фактор) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (клієнт) було укладено договір факторингу № 20102022, за умовами якого клієнт ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступив, а фактор ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" набуло право вимоги до боржників первісного кредитора, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Представником позивача зазначено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 30.11.2023 утворилася заборгованість за договором у розмірі 31 998,00 грн., з яких: 9 000, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22998,00 грн.- сума заборгованості за відсотками. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною 1\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина 1\~статті 1055 ЦК України). Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та відповідачем [PERSON] був укладений 27.03.2021, тобто після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", за умовами якого клієнт ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" передав фактору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, лише 20.10.2022 на підставі договору факторингу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало фактору ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, однак право вимоги на борги за кредитним договором з [PERSON] в даний пакет не могло входити. Отже, до позивача ТОВ "ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" не перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 941209676, оскільки кредитний договір був укладений 27.03.2021, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто до укладення спірного кредитного договору, а тому суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд приймає рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed