Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] правовстановлюючого документу - Договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. від 27 жовтня 1995 року та зареєстрований в реєстрі за № 3211. В обґрунтування заяви зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27.20.1995 року. При укладанні договору купівлі-продажу квартири була допущена помилка, яка перешкоджає йому володіти, користуатися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в договорі купівлі-продажу квартири првзвище заявника вказано як « [PERSON] », що не збігається із записом у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України, 12.11.1997, де його прізвище вказано, як « [PERSON] ». На час укладання договору купівлі-продажу квартири від 27.10.1995 він не звернув уваги на правильність написання свого прізвища, і лише після підготовки документів для відчуження цієї квартири виявив наявність помилки у своєму прізвищі. Вважає, причина неправильного написання свого прізвища виникла у зв?язку з неправильним переведенням його прізвища з російської на українську мову. Внаслідок такої помилки, в нього на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був складений на його ім?я. У зв?язку із чим, виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу квартири. Ухвалою від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами окремого провадження із викликом сторін. Окрім того, ухвалою суду від 15 лютого 2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - Кас? [PERSON] . Заявник [PERSON] до суду надав заяву та просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особп Кас? [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник заінтересованої особи КП «БТІ» ДОР в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника підприємства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст. ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. В підтвердження того, що даний договір купівлі-продажу належить саме заявнику ним надано наступні письмові докази, які досліджено судом. Так заявник [PERSON] , особа якого встановлена на підставі паспорта серії [NUMBER] , виданого Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області, 12.11.1997 року, відповідно до якого останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-6). Згідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, вбачається, прізвище, ім`я та по-батькові заявника українською мовою зазначено як « [PERSON] » (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що в договорі купівлі-продажу на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] від 27.10.1997 року, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., та зареєстрований в реєстрі за №3211, прізвище покупця вказано « [PERSON] » (а.с.8, 9). Окрім того, судом встановлено що після оформлення вищевказаного договору купівлі-продажу та згідно даних паспорту заявника серії [NUMBER] , виданого Саксаганським РВ Криворізького УМВС України в Дніпропетровській області, слідує, що заявник був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 30.12.1997 року. Відповідно до ч.1 п.6 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Виходячи зі змісту п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судом розглядаються справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали). Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу. Суд вважає, що [PERSON] доведено належність йому договору купівлі-продажу квартири, у якому його прізвище помилково зазначено як « [PERSON] », що підтверджено дослідженими судом доказами. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для розпорядження та користування належним йому мойном. З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved