Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

30.11.2023 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства померлої особи. В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначає, що вона народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. В подальшому одружилася та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Її батьки [PERSON] та [PERSON] не перебували в шлюбі, батько не подавав заяву про визнання батьківства під час реєстрації народження дитини, а тому відомості про батька внесені зі слів матері, в свідоцтві про народження батьком вказано « [PERSON] ». Батьки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний побут. [PERSON] завжди визнавав її своєю донькою, виховував та піклувався про неї. [INFO] батько помер, після його смерті відкрилася спадщина, але вона не може її прийняти допоки не буде встановлено факт батьківства. З посиланням на норми ст..ст.55, 128, 135 СК України просить суд встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Уродженець с.Виноград Коломийського району Івано-Франківської області (Отинійський район Станіславської області), який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.12.2023р. у справі за заявою [PERSON] було відкрито провадження. Витребувано з Коломийської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити їх. Додатково пояснила, що вона народилася в с.Виноград Коломийського району Івано-Франківської області 21.05.1985 року і все життя проживала в цьому селі спочатку з батьками, [PERSON] та [PERSON] , по [ADDRESS] в будинку батьків матері, а з 1995 року разом з батьками переїхали в новозбудований будинок по [ADDRESS] , де жили сім`єю: вона, батько [PERSON] , мати [PERSON] та бабуся, батькова мати, [PERSON] . В цьому будинку заявниця проживає по теперішній час з чоловіком та дітьми, а також матір`ю. Заявниця навчалася у Виноградівській школі та закінчила її. Батьки не були одружені, але проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом утримували та виховували її. Батько був інвалідом, тому не працював офіційно, мати працювала на цегельні та доглядала батька. Оскільки ніхто з них нікуди не виїжджав, то не було потреби писати один одному листи, листівки, тож письмових підтверджень визнання батьком свого батьківства вона не має. Проте, батько завжди визнавав своє батьківство перед сторонніми особами, що можуть підтвердити свідки, дуже любив її як доньку, виховував та утримував. Бабуся, [PERSON] батькова мати, за життя склала заповіт на її ім?я, де назвала її своєю онукою, що на її думку також підтверджує визнання батьком свого батьківства відносно неї. Представник заявниці [PERSON] підтримав заяву та просив її задовольнити. В судове засідання заінтересовані особи, не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви, в яких просили судовий розгляд заяви [PERSON] проводити за їх відсутності. При вирішені справи покладалися на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявниці, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Виноград Коломийського району Івано-Франківської області, про що здобрено актовий запис № 27 від 01.06.1985 року Виноградською сільською радою Коломийського району та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.21) Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, за вказівкою матері (а.с.23-24). Відповідно до свідоцтва про одруження, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22.01.2005 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №1, та після одруження подружжя іменуються прізвищем « [PERSON] » (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в с.Виноград Отинійського району Станіславської області, його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.25) Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с.Виноград Коломийського району Івано-Франківської області у віці 52 роки, про що 21.12.2007 року зроблено актовий запис №27 (а.с.26). Відповідно до листа державного нотаріуса № 14781/01-16 від 09.12.2023 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа відсутня (а.с.43, 44) Відповідно до постанови державного нотаріуса другої Коломийської районної державної нотаріальної контори Войташек І.І. №025-361/58 від 19.05.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Причиною відмови стало відсутність документів, що підтверджують родинні стосунки з померлим (а.с.53) Відповідно до листа приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. №31/02-14 від 25.01.2024, [INFO] померла баба заявниці [PERSON] , яка залишила заповіт на ім?я [PERSON] . Через розбіжності в написанні прізвища батька заявниці у свідоцтві про її народження « [PERSON] », а у свідоцтві про його народження « [PERSON] » неможливо підтвердити факт, що [PERSON] є онукою [PERSON] , а тому [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті її баби [PERSON] (а.с.54) Звертаючись до суду із заявою [PERSON] просила встановити факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно неї. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення спадкових прав після смерті батька та баби. За правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. Оскільки [PERSON] народилася [INFO] , то ці відносини регулюються нормами КпШС України. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі № 6-20цс15, від 29.08.2018 у справі 641/9147/15-ц, від 21.11.2018 № 225/6301/15-ц. Відповідно до статті 53 КпШС України Походження дитини\~від батьків,\~які не\~перебувають між\~собою в\~шлюбі,\~ встановлюється\~ шляхом\~ подачі\~ спільної\~ заяви\~ батьком\~і матір`ю\~ дитини\~ в\~державні органи\~реєстрації актів\~громадянського стану. В\~разі народження\~дитини у\~ батьків,\~ які\~ не\~ перебувають\~ у\~шлюбі,\~ при\~ відсутності\~ спільної\~ заяви\~батьків батьківство\~може бути\~встановлене в\~судовому порядку\~за заявою\~одного з\~батьків або\~опікуна \~ (піклувальника)\~ \~дитини,\~ \~особи,\~ \~на \~утриманні \~якої знаходиться\~дитина,\~ а\~також самої\~ дитини\~ після\~ досягнення\~ нею\~повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Отже законом визначаються чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини;\~г) визнання батьківства відповідачем. Згідно роз`яснень, наданих судам у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Згідно з п. 7\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку заявниця вважає своїм батьком, ведення ними спільного господарства до народження дитини, спільне її виховання та утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що померлий [PERSON] є батьком її доньки [PERSON] , заявниці у справі. З ним свідок проживала однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1984 року в [ADDRESS] , в будинку її матері, а з 1995 року спільно переїхали в будинок по [ADDRESS] , де спільно проживали до смерті [PERSON] і продовжують проживати по цей час. До народження дитини свідок та [PERSON] жили сім?єю, вели спільне господарство, в них був спільний бюджет. Чоловік мав ІІ, а згодом І групу інвалідності з дитинства, спочатку підробляв їздовим, потім йому було важко працювати, він не ходив і вона здійснювала постійний догляд за ним. Донька народилася [INFO] , чому він дуже зрадів, дуже любив її, тішився, вони спільно виховували та утримували дитину, дали освіту. Помер чоловік у віці 52 роки, похованням займалася вона та зять, чоловік доньки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що померлий [PERSON] його двоюрідний брат, а заявниця племінниця. Сім?ю їх він знає добре. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу з 1984 року, пізніше уклали церковний шлюб. Жили як чоловік та жінка, вели спільне господарство, від їх стосунків у 1985 році народилася донька [PERSON] , яку вони спільно ростили, виховували, вчили, утримували. [PERSON] був інвалідом з дитинства, але в нього з`явилася родина, дитина, чому він дуже радів, говорив, що це його щастя. Він визнавав своє батьківство по відношенню до [PERSON] , ніколи не сумнівався в цьому, називав [PERSON] донечкою. Свідок часто бував в цій сім?ї в гостях, на святах, оскільки вони родичі, а [PERSON] його похресниця. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою заявниці. В с.Виноград проживає з 1973 року, з дитинства знайома і з матір?ю і з батьком заявниці. Їй відомо, що батьки заявниці, [PERSON] та [PERSON] , почали спільно проживати як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу в будинку батьків [PERSON] , вели спільне господарство, у них народилася донечка [PERSON] . [PERSON] дуже любив донечку, це була його [PERSON] та щастя, як він завжди говорив. Він визнавав своє батьківство завжди. У 1995 році вони побудували будинок по [ADDRESS] , куди всією сім?єю переїхали і жили до смерті [PERSON] . Заявниця з матір?ю, чоловіком та дітьми продовжують проживати в цьому будинку і до теперішнього часу. [PERSON] був інвалідом з дитинства і його дружина [PERSON] допомагала йому в обслуговуванні та догляді. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є сусідкою заявниці, знає її сім?ю з 1995 року. Їй відомо, що [PERSON] був батьком заявниці, а [PERSON] є її мамою. Чи були батьки заявниці в зареєстрованому шлюбі їй не відомо, але те, що [PERSON] батько [PERSON] не викликало сумніву. Він ніколи не висловлював сумніву в своєму батьківстві. Він завжди називав [PERSON] донькою, а вона його татом, вона дуже до нього подібна зовні. В них були люблячі, сімейні відносини. Батьки разом виховували [PERSON] , утримували її, були дуже дружніми, все робили разом, господарювали. Свідок неодноразово була в них вдома в гостях і спостерігала, що вони живуть як сім?я. Відповідно до акту обстеження, №479 від 17.11.2023, складеного діловодом Виноградівського старостинського округу Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області в присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та за підписом старости, обстежено фактичне місце проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON] з [PERSON] проживали спільно без реєстрації з 1985 року по день смерті [PERSON] , [INFO] , а зареєстрована [PERSON] за цією адресою з 25.04.2008 року. [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована з 17.08.2001 року (а.с.27) З довідки, виданої старостою Виноградського старостинського округу №43 від 01.02.2024 вбачається, що 21.07.1999 року [PERSON] спільно з бабусею [PERSON] , батьком [PERSON] та матір?ю [PERSON] прибули з господарства [ADDRESS] (а.с.70) З витягу з погосподарської книги №5 Виноградської сільської ради народних депутатів за 1995-2000 роки вбачається, в ній міститься запис щодо господарства по [ADDRESS] . Головою господарства зазначена [PERSON] , члени господарства - її син [PERSON] , невістка [PERSON] та онука [PERSON] (а.с.71-73) З заповіту [PERSON] , складеному 21.07.1999 року та посвідченому Виноградською сільською радою вбачається, що остання залишила заповіт на випадок своєї смерті на ім?я [PERSON] , своєї онуки (а.с.67) З довідки, виданої адміністрацією парафії УГКЦ с.Виноград Коломийської єпархії Отинійського деканату, вбачається. що [PERSON] та [PERSON] прийняли Св.Тайну Подружжя. Шлюб укладений при парафії Св.Миколая Чудотворця УГКЦ, про що є запис в книзі Вінчань Том1, сторінка 2 (а.с.69) З наданих заявницею фотографій вбачається, що на них зображена родина заявниці, а саме її батьки, баба, вона як в дитячому віці так і в дорослому, її чоловік та інші родичі (а.с.28-29) З витягу із акту огляду МСЕК №007340 від 27.02.1996 року вбачається, що [PERSON] , 1955 року народження, встановлено І група інвалідності з дитинства, потребує догляду (а.с.68) Отже, на підставі доказів, поданих заявницею, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] з огляду на те, що нею надано достатньо належних та допустимих доказів, які з достовірністю підтверджують, що її мати [PERSON] та [PERSON] спільно проживали й вели спільне господарство з 1984 року, тобто до її народження, спільно виховували та утримували її як доньку, а також того, що померлий [PERSON] за життя визнавав заявницю своєю донькою.

Outcome: approved