Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб: [PERSON] просить визнати виконавчий напис № 77460, вчинений 01 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М., таким, що не підлягає виконанню. На обгрунтування своїх вимог вказала, що в листопаді 2023 року від свого роботодавця ПП [PERSON] вона довідалась про постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.11.2023, винесену старшим державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кузівим Р.О., а від державного виконавця - про постанову про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] від 19.07.2022. З автоматизованої системи виконавчого провадження їй стало відомо про те, що 19.07.2022 щодо неї були винесені наступні постанови, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження [NUMBER] щодо стягнення з неї на користь ТзОВ «Аванс» боргу в сумі 72105,62 грн; постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, яким визначено для неї розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 230,00 грн; постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 7210,56 грн; постанова про арешт коштів боржника на суму 79546,18 грн, які вона отримала в листопаді 2023 року. Оскільки вона в повному обсязі виконала зобов`язання за кредитним договором №200083951 від 10.05.2016, укладеним з ПАТ «Банк Михайлівський», то вчинений виконавчий напис №77460 від 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М., вважає таким, що не відповідає дійсним обставинам. Також із даного виконавчого провадження випливає, що відбулась неодноразова зміна кредитора у зобов`язанні, про що вона жодного разу не була повідомлена. У матеріалах виконавчого провадження не містяться документи, які були надані нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Серед копій є заява про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса від відповідача, додатком до якої вказано оригінал виконавчого документа №77460 від 01.06.2021 та оригінал кредитного договору №200083951 від 08.08.2014. Проте, у матеріалах виконавчого провадження у файлі з заявою про примусове виконання рішення від 14.06.2022 міститься тільки копія виконавчого напису нотаріуса. Окрім відсутньої самої виписки з її рахунку про суму заборгованості, у матеріалах виконавчого провадження відсутні також договір про відступлення права вимоги від ТзОВ "Фінансова компанія «Фагор" до відповідача, від ТзОВ «Фінансова компанія «Плеяда» до ТзОВ «Фінансова компанія «Фагор» та від ПАТ "БАНК Михайлівський" до ТзОВ "Фінансова компанія "Плеяда". Оскільки в неї відсутня заборгованість перед відповідачем та у зв`язку з тим, що нотаріусом порушено процедуру вчинення виконавчого напису, адже відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості, кредитний договір №200083951 від 10.05.2016 не був нотаріально посвідченим, тому вважає, що виконавчий напис №77460, вчинений 01.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М., є таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі та за відсутності її представниці - адвоката Кобилинець Т.В. Позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Наслідки такого розгляду їй зрозумілі (а.с. 44). Представник відповідача ТОВ "Авансар" у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду справи, шляхом доставки ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 20.02.2024, в якій визначена дата судового розгляду по суті, до його електронного кабінету, на що вказує відповідна довідка (а.с. 43). Відзив на позов не подавав. Причини неявки не повідомив. Представник третьої особи - Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. у судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку за місцем здійснення їх діяльності, про що свідчать власноручна розписа першого (а.с. 37) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресуц суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 41-42). Причин неявки не повідомили, будь-яких заяв, клопотань не подавали. Спір між сторонами не вирішений. Заяви та клопотання сторін, третіх осіб, процесуальні дії у справі: суд своєю ухвалою від 19.01.2024 відкрив провадження у даній справі та призначив підготовче судове засідання за участю сторін. До участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Є.М. та Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою від 19.03.2024 суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно із виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотарільного округу Остапенко Є.М. 01.06.2021 та зареєстрованим у реєстрі за № 77460, приватний нотаріус пропонує звернути стягненню з [PERSON] невиплачені у строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТзОВ «Фінансова компанія «Фагор» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №27/05/2020-4 від 27.05.2020, якому у свою чергу ТзОВ «Фінансова компанція «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №1 від 20.05.2016, якому у свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу №1905 від 19.05.2016 відступлено право вимоги за кредитним договором №200083951 від 10.05.2016, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] . Також запропоновано задовольнити вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар», стягнути з [PERSON] за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 включно суму у розмірі: 19167,1 грн - заборгованість за тілом кредиту; 51188,52 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 900,00 грн - заборгованість за нарахованою пенею; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача; загальна заборгованість [PERSON] становить 72105,62 грн (а.с. 12). 14.06.2022 директор ТОВ "Авансар" Сосюрко С.Ю. звернувся до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 11). Державний виконавець 19.07.2022 відкрив виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 77460, виданого 01.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Авансар" заборгованість в розмірі 72105,62 грн (а.с. 13), в рамках якого виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 19.07.2022 (а.с.14), постанову про стягнення виконавчого збору від 19.07.2022 (а.с.15), постанови про арешт коштів боржника від 19.07.2022, від 20.11.2023 та від 23.11.2023 (а.с.16, зворотня сторона а.с.16, 17, 18). Як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.11.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кузівим Р.О. при примусовому виконанні виконавчого напису № 77460, виданого 01.06.2021, постановлено звернути стягнення на доходи боржниці [PERSON] , яка отримує дохід у [PERSON] , а саме: здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 20 відсотків доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 79546,18 гривень, в тому числі виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій (а.с. 19). Позивачка заперечує щодо наявності заборгованості перед стягувачем, у зв`язку з чим просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення з боржника [PERSON] заборгованості у сумі 72105,62 грн за кредитним договором № 200083951 від 10.05.2016, який було укладено між позивачкою та ПАТ "Банк Михайлівський", правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 є ТОВ «Фінансова компанія "Плеяда", правонаступником якого на підставі договору факторингу № 1 від 20.05.2016 є ТОВ "Фінансова компанія "Фагор", правонаступником якого на підставі договору факторингу 27/05/2020-4 від 27.05.2020 є ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар». Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.1. п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як визначено ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.2 п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В п.п.3.2. п. 3 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у даному Переліку. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 по справі № 750/1627/18. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказана норма кореспондує 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п. 2.1 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Про те, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи сторін у повному обсязі й установлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин. Наявність спору щодо заборгованості встановлюється судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Всупереч викладеному, приватний нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачкою (боржницею) [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, що призвело до недотримання процедури вчинення напису, передбаченої п.п.2.3 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Жодних доказів про належне повідомлення позивачки про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до неї у відповідача за кредитним договором не долучено і до матеріалів справи, при тому, що останній не був позбавлений можливості надати необхідні докази з даного приводу. Тобто доводи позивачки у цій частині відповідачем не заперечувалися та спростовані не були. Також суду не представлено і детального розрахунку заборгованості, яка стягується з позивачки по виконавчому написі, з якого суд та інші учасники справи могли б пересвідчитись у наявності такої та підстав її виникнення, хоча копію позовної заяви з додатками представник відповідача отримав ще 23.01.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про отримання поштового відправлення (а.с. 29), а відтак мав можливість подати відзив на позов та докази, на підставі яких вчинено виконавчий напис. Крім того з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від ПАТ "Банк Михайлівський" первинні бухгалтерські документи щодо видачі (перерахування) кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Не надав таких документів і приватний виконавець, який вчинив виконавчий напис, проте згідно з відмітками на рекомендованих повідомленнях він відсутній за вказаною адресою (а.с. 32, 41). Таким чином, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Остапенко Є.М. не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Також до матеріалів справи не долучено нотаріально посвідченого кредитного договору № 200083951 від 10.05.2016, який повинен був бути наданий нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису. Суду не надано і копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, що позбавляє можливості пересвідчитись у правомірності вчинення виконавчого напису. Тобто, з установлених судом обставин справи не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивачки надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Натомість, [PERSON] заперечує про існування у неї боргу перед відповідачем та вказує, що з 2016 року до неї жодних повідомлень про наявність заборгованості, її розміру чи заміну стягувача не надходило. Так, у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивачка була повідомлена про зміну кредиторів у зобов`язанні (від ПАТ "Банк Михайлівський" до ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда", від ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" до ТОВ "Фінансова компанія "Фагор", від ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" до ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар»), та не відомо чи були вказані документи представлені і нотаріусу, який вчинив виконавчий напис. Тобто, приватний нотаріус, хоча і посилається на існування таких договорів, однак не представляється можливим встановити чи перевірив він наявність правових підстав у ТОВ "Фінансова компанія "Авансар" стягувати зі [PERSON] суму кредиту, в тому числі звертатися із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки не підтверджено, що такі договори про факторинг надавалися нотаріусу, такі не надано і суду. Не відомо і який саме розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором був переданий від ПАТ "Банк Михайлівський" до ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда", від ТОВ "Фінансова компанія "Плеяда" до ТОВ "Фінансова компанія "Фагор", від ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" до ТзОВ «Фінансова компанія «Авансар». Слід звернути увагу і на положення п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, за яким визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Однак, коли настав такий строк суду не представляється можливості встановити та перевірити це, оскільки у виконавчому написі він не вказаний, натомість зазначено, що строк платежу настав, заборгованість стягується за період з 10.05.2016 по 28.05.2021, хоча, як зазначалося вище, виникнення такої заборгованості не підтверджено жодними доказами, а позивачкою її наявність заперечується. Тобто, ні нотаріально посвідченого кредитного договору, ні розрахунку заборгованості, ні документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника, ні договорів факторингу, ні заяви про вчинення виконавчого напису з вказівкою на документи, які були представлені нотаріусу на його вчинення, суду не надано, хоча відповідач ознайомлений з позовною заявою та долученими до неї доказами, отримавши її як поштовий відправленням, так і в електронному вигляді шляхом доступу до електронної справи, як її учасник. На даний час нотаріус відсутній за місцем вчинення своєї діяльності, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які поверталися з відповідними відмітками, а тому витребувати в нього документи, на підставі яких вчинено виконавчий напис, для суду не представлялося можливим. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивачки, відповідачем суду не надано, хоча згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Своїм правом на подання відзиву ТОВ "Фінансова компанія "Авансар" не скористалося. Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Остапенком Є.М. з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази того, що приватний нотаріус отримав від відповідача нотаріально посвідчений кредитний договір, позивачка отримувала письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № 200083951 від 10.05.2016 чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які слід задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Як визначено ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Таким чином, позивачкою вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть їй можливість поновити її порушені права у спосіб встановлений законом. Отже, позовні вимоги [PERSON] до ТОВ "Авансар", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М., Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягають до задоволення. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, та вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1211,20 грн (а.с. 21) понесених нею витрат на сплату судового збору, розмір якого визначений Законом України "Про судовий збір". На підставі вищевикладеного, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 158, 206, 432 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV, гл.16 р. II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172,

Outcome: approved