Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 23 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Артеміського районного управління юстиції м. Луганська з відповідачем зареєструвала шлюб, від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя між ними не склалося, з серпня 2022 року проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить розірвати шлюб. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно поданої позовної заяви просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, причину неявки до суду не повідомив/а.с.34/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 23 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Артеміського районного управління юстиції м. Луганська позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 375 що підтверджується копією свідоцтва про одруження/а.с.2/. Подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Згідно ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сімейним кодексом України\~передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1\~ст. 112 СК України). Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2\~ст. 112 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім`ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved