Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Немішаївської селищної ради; Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів. 19.03.2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Ільїна Д.В. звернулась до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Немішаївської селищної ради; Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів. В поданій заяві просила стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000 грн. У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.03.2024 року визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року відкрито провадження за заявою та призначено її розгляд без участі сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Зважаючи на те, що розгляд заяви проводиться без участі сторін за наявними матеріалами справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Немішаївської селищної ради; Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів - відмовлено. Згідно з п. 3 ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представник відповідача - адвокат Ільїна Д.В. скористалася правом на подання заяви про ухвалення додаткового рішення, направивши до суду відповідну заяву, в якій просила стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000 грн. Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складає 20 000 гривень на правову допомогу. Як вбачається з положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Конституція України у статті 59 гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 465/3458/15-ц (провадження № 61-19582св20), від 09 листопада 2021 року у справі № 759/14346/16 (провадження № 61-12783св21). У заяві про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просить суд покласти витрати, пов`язані із професійною правничою допомогою на загальну суму 23 000 грн. на позивача. На обґрунтування вимог про стягнення витрат на професійно правничу допомогу суду було надано: - ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1307412 від 23 серпня 2023 року з якого вбачається, що правом представляти [PERSON] у Святошинському районному суді м. Києва наділений адвокат Ільїна Дар`я Валеріївна; - належним чином засвідчену копію договору №49 про надання правничих (юридичних, адвокатських) послуг від 23 листопада 2023 року, укладеного між адвокатом Басараб Наталією Володимирівною та [PERSON] ; - належним чином засвідчену копію Договору про надання правової допомоги № б/н від 01 лютого 2023 року та Додаткової угоди №1 до Договору від 10 червня 2023 року, що укладені між адвокатом Ільїної Дар`єю Валеріївною та [PERSON] ; - належним чином засвідчену копію акту наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № б/н від 11 лютого 2023 року по справі № 759/6806/23 від 14 березня 2024 року з якого встановлено, що [PERSON] та адвокат Ільїна Д.В. склали акт про те, що адвокатом Ільїною Д.В. надано клієнту [PERSON] , а клієнт [PERSON] отримала наступні послуги: юридична консультація - вартість роботи 1 500 гривень; участь у судовому засіданні 08.08.2023 року, 25.09.2023 року, 11.12.2023 року, 14.03.2024 року - вартість роботи у загальному 14 000 гривень; 23.08.2023 року складання та подання до суду відзиву - вартість роботи 6 000 гривень; 27.10.2023 року складання клопотання про долучення додаткових доказів - вартість роботи 1 500 гривень. Загальна вартість наданих адвокатом послуг складає 23 000 гривень; Правовий статус Ільїної Дар`ї Валеріївни , як адвоката, підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5344/10, а повноваження процесуального представника - ордером серії АІ №1307406 від 22 червня 2023 року. Крім того, від позивача не надходили заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Суд звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 643/13728/16-ц (провадження № 61-436св18) в якій зазначено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved