Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів. Вимоги обґрунтував тим, що 22.07.2013 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н. Анкета-заява містить анкетні дані позивача та його підпис. Крім того, у ній вказано, що позивач погоджується з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Пам`яткою клієнта і Тарифами які надані йому для ознайомлення. Відповідно до довідки про надані кредитні картки, позивач отримав за весь час користування банківськими послугами АТ «ПриватБанк» всього 6 кредитних карток - останню 05.03.2021 року зі строком дії до 09/24. Позивачем використовувались дані картки, за допомогою яких відбувалося зняття коштів та їх повернення, що підтверджується розрахунками заборгованості за договором № б/н від 22.07.2013 року, укладеним між АТ «ПриватБанк» та позивачем, при цьому, як вбачається з вказаного розрахунку заборгованості, у позивача станом на 23.02.2022 року розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту складає 0,00 грн., так само як і розмір заборгованості за простроченими відсотками, який також станом на 23.02.2022 року складав 0,00 грн. 24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 було введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу. Після початку військової агресії рф у позивача виникли проблеми з погашенням кредиту, так як останній мав евакуюватися з м. Херсона в більш безпечне місто, при цьому він втратив роботу і єдиним джерелом його існування залишилась пенсія по інвалідності та соціальна державна допомога. При цьому, позивач намагався виконувати зобов`язання та вів перемовини з АТ «ПриватБанк» з метою розстрочення сплати заборгованості. Оскільки станом на 24.07.2023 року позивач мав заборгованість за згадуваним вище договором про споживчий кредит за карткою «Універсальна Голд», укладеним до 24 лютого 2022 року у загальній сумі 72331,26 грн. (у тому числі: поточна заборгованість 58511,46 грн., відсотки за кредитом - 13819,80 грн.), тому ним до АТ «ПриватБанк» спочатку 25.07.2023 року на електронну пошту з електронно-цифровим підписом, а потім 26.07.2023 року Укрпоштою було подано заяву про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитними зобов`язаннями, відповідно до якої позивач просив реструктуризувати усе прострочене грошове зобов`язання за його споживчим кредитом (згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.03.2021 року) та відсотками у відповідності до вимог Закону України "Про споживче кредитування", а також просив не пізніше 14 днів з дня реструктуризації, тобто з дня отримання АТ КБ «ПриватБанк» вказаної заяви, здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати йому, як споживачу, на його електрону адресу. У відповідь на вказану заяву позивача, АТ «ПриватБанк» листом від 14-08-2023 р. №20.1.0.0.0/7- 230728/15776 повідомило, що зміна умов надання послуги, за вимогою позивача неодмінно призведе до надання йому необґрунтованих переваг за цією послугою та порушення діючого в Україні законодавства з боку Банку, а тому відповідач відмовив позивачу в задоволенні його запиту щодо реструктуризації заборгованості. Позивач вважає, що зміст листа відповідача від 14-08-2023 р. № 20.1.0.0.0/7-230728/15776 підтверджує, що відмова у проведенні реструктуризації боргу не містить конкретних правових підстав. Тому позивач вважає, що зобов`язання, передбачені кредитним договором, який укладений 22.07.2013 року (з урахуванням останньої заяви позивача про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.03.2021 року) між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», підлягали реструктуризації, тому відповідач безпідставно відмовив у задоволенні заяви позивача про проведення реструктуризації. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати незаконною відмову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», викладену у листі від 14-08-2023 р. № 20.1.0.0.0/7-230728/15776, у проведенні реструктуризації грошових зобов`язань [PERSON] (дата народження: [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний податковий номер): [NUMBER] ) за кредитним договором б/н від 22.07.2013 року (з урахуванням заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.03.2021 року), укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] , за його заявою від 25.07.2023 року про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитними зобов`язаннями з урахуванням положень, на умовах та у відповідності з вимогами п. 7-1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» провести реструктуризацію грошових зобов`язань [PERSON] (дата народження: [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний податковий номер): [NUMBER] ) за кредитним договором б/н від 22.07.2013 року (з урахуванням заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.03.2021 року), укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] , за його заявою від 25.07.2023 року про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитними зобов`язаннями з урахуванням положень, на умовах та у відповідності з вимогами п. 7-1 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», здійснивши всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації та надіславши [PERSON] інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (у тому числі інформацію про всі наявні зобов`язання споживача за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Стягнути з відповідача на користь позивача усі понесені позивачем судові витрати, які складаються з витрат з надання правничої допомоги (послуг адвоката). Ухвалою суду від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 07.03.2024 року відповідачем подано відзив, в якому він просить в позові відмовити в повному обсязі. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позов [PERSON] не визнає у повному обсязі, оскільки вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Станом на 15.04.2023 року [PERSON] має заборгованість 72331,26 грн., яка складається з наступного: 58511,46 грн. - заборгованість за тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 13819,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позичальником подана до банка заява про проведення реструктуризації разом з документами, але банк не може проводити реструктуризацію у разі ненадання споживачем необхідних для проведення реструктуризації документів. [PERSON] послався на те, що підставою проведення реструктуризації для нього є те що: Державна та соціальна матеріальна допомога та пенсійне забезпечення, благодійна допомога, у тому числі виплачена (надана) міжнародними благодійними організаціями (їх філіями, представництвами), є єдиним джерелом його доходу, та доходу його сім`ї (а) підпункті 5 пункту 7-1 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування». Але позичальник не надав в повному обсязі документи передбачені, підпункті 8 пункту 7-1 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а саме: документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві - документи про склад сім`ї. Відсутність документа про склад сім`ї виключає можливість вимагати від позичальника надання документів про доходи членів сім`ї. Таким чином, оскільки [PERSON] не надав до АТ КБ «ПриватБанк» документи, зазначені у підпункті 8 пункту 7-1 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», АТ КБ «ПриватБанк» звільняється від обов`язку проведення реструктуризації на умовах, визначених цим пунктом. АТ КБ «ПриватБанк» заперечує співмірність витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] . В даному випадку вважає очевидним неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів. Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, критерію значимості справи для позивача, а також відсутність підтвердження понесення [PERSON] витрат на правничу допомогу в розмірі 13000 грн., вважаємо вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 13000 грн. безпідставними та такими що не підлягають задоволенню. 11.03.2024 року позивач надав відповідь на відзив. Згідно якої зазначив, що в листі АТ «ПриватБанк» від 14-08-2023 р. № 20.1.0.0.0/7- 230728/15776, який був наданий позивачу у відповідь на його заяву про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитними зобов`язаннями, взагалі жодного слова, жодного разу не вказано про те, що позивач не надав в повному обсязі документи, передбачені підпунктом 8 пункту 7-1 розділу 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», зокрема, і документи про склад сім`ї. В даному ж випаду банк, отримавши заяву позивача про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитними зобов`язаннями, замість того, або вимагати від позивача надати документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї, якщо такі документи все ж необхідні були банку, відразу ж необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його заяви, що свідчить про те, що після відмови, банк наразі втратив своє право посилатись на будь які обставини, окрім тих, що зазначені в листі банку, як на підставу стверджувати про відсутність у банку обов`язку провести реструктуризацію, в тому числі і посилатись на те, що позивачем надано документи не в повному обсязі, адже, якби у відповідь на заяву позивачу, банк зажадав би документи про склад сім`ї позивача, про доходи споживача та членів його сім`ї, то звісно ж позивач би такі документи надав. Крім того, довідка про склад сім`ї скасована згідно з наказом Мінсоцполітики від 17 липня 2019 №1106 «Про внесення Змін до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги». Таким чином (станом на дату подачі позичальником заяви про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитними зобов`язаннями) діючим законодавством України не передбачено отримання довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також не визначено орган, який видає таку довідку. Також, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Позивач зазначає, що його сім`я вже тривалий час складається лише з нього та його матері [PERSON] , які разом мають зареєстроване місце проживання по адресу: [ADDRESS] , при цьому з 02 травня 2022 року вони разом проживають за місцем тимчасової реєстрації, як внутрішньо переміщені особи за адресом: [ADDRESS] . Батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] , а в шлюбі позивач ніколи не перебував та не перебуває. При цьому, відповідно до доданих до цієї відповіді довідки за формою ОК-5 та довідки про доходи вбачається, що мати позивача [PERSON] , яка є єдиним членом його сім`ї, з вересня 2011 року не отримує жодних доходів у вигляді заробітної плати, оскільки з цього моменту не працює, а отримує кошти лише в якості пенсії за віком, що загалом свідчить про те, що державна та соціальна матеріальна допомога та/або пенсійне забезпечення, благодійна допомога, у тому числі виплачена (надана) міжнародними благодійними організаціями (їх філіями, представництвами), є єдиним джерелом доходу позивача, як споживача та членів його сім`ї (його матері, як єдиного члена сім`ї позивача). Що стосується заперечень відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то окрім як посилань на неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу, жодних конкретних доводів з цього приводу банком не зазначено, тобто, в чому полягає така неспівмірність або чому наведені витрати позивача не підлягають стягненню. Позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до положень ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву № б/н від 22.07.2013 року, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору. [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Станом на 15.04.2023 року [PERSON] має заборгованість 72331.26 грн., яка складається з наступного: - 58511,46 грн. - заборгованість за тілом кредита, - 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 13819,80 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до Довідки АТ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на позивача, останньому неодноразово було змінено кредитний ліміт: початковий кредитний ліміт станом на 22.07.2013 року складав 1 000,00 грн., згодом кредитний ліміт було змінено: - 28.11.2015 року збільшено до 25 000,00 грн., 24.05.2017 року збільшено до 50 000,00 грн., 20.12.2018 року збільшено до 56 000,00 грн., 03.05.2019 року збільшено до 57 000,00 грн., 17.05.2019 року збільшено до 57 500,00 грн., а 04.10.2022 року зменшено до 0,00 грн. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Зуб І.Ю. від 31.08.2023 року відкрито провадження у справі №766/1934/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 25.07.2023 року [PERSON] подано до АТ КБ «ПриватБанк» заяву про проведення обов`язкової реструктуризації за кредитними зобов`язаннями, відповідно до якої позивач просив реструктуризувати усе прострочене грошове зобов`язання за його споживчим кредитом (згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.03.2021 року) та відсотками у відповідності до вимог Закону України "Про споживче кредитування", а також просив не пізніше 14 днів з дня реструктуризації, тобто з дня отримання АТ КБ «ПриватБанк» вказаної заяви, здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати йому, як споживачу, на його електрону адресу, яка надіслана на адресу АТ КБ «ПриватБанк» через електронну пошту та рекомендованим листом з повідомленням про вручення та з описом вкладення в цінний лист. До заяви було додано такі документи, як довідку від 02.05.2022 року №3240-7001102196 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; паспорт громадянина України з постійним місцем реєстрації у м.Херсоні; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за ІІ квартал 2023 року; індивідуальні відомості про застраховану особу (Форма ОК-7); довідку про доходи №0227 3526 3945 2212 (пенсія по інвалідності); пенсійне посвідчення; заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 05.03.2021 року. Листом АТ КБ «ПриватБанк» від 14-08-2023 р. вих. №20.1.0.0.0/7- 230728/15776, повідомляє про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з тим, що така заява є зміною умов кредитування та надання необґрунтованої переваги у наданні послуги позивачу. Стаття 3 Закону України «Про споживче кредитування» визначає, що цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою цієї статті. Відповідно до статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту. 02 липня 2023 року набув чинності Закон України від 10 червня 2023 року № 3156-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг», яким Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7-1. Відповідно до підпунктів 1-5 пункту 7-1 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 30 днів після його припинення чи скасування грошові зобов`язання за укладеними до 24 лютого 2022 року з фінансовими установами (крім кредитних спілок) договорами про споживчий кредит підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу споживача або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у такому порядку та з дотриманням таких умов: 1) договір про споживчий кредит не забезпечено заставою (іпотекою); 2) відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення із споживача заборгованості за договором про такий споживчий кредит або відповідне виконавче провадження; 3) місцем постійного проживання або покинутим місцем постійного проживання споживача (зокрема, якщо споживач є особою, яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України) є територія України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку; 4) споживач одночасно відповідає таким критеріям: а) станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг" та станом на дату подання заяви про реструктуризацію у споживача наявне невиконане грошове зобов`язання (прострочене грошове зобов`язання та/або грошове зобов`язання, строк сплати якого не настав) перед кредитором або новим кредитором (далі - кредитор), крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя у зв`язку з виконанням ним зобов`язань споживача; б) станом на 23 лютого 2022 року у споживача відсутнє прострочене грошове зобов`язання, яке споживач згідно з договором про споживчий кредит зобов`язаний сплатити не пізніше 23 лютого 2022 року, або якщо споживачем внесено кошти на погашення заборгованості за договором про споживчий кредит у розмірі простроченої заборгованості, що існувала станом на 23 лютого 2022 року, чи таку прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 5) додатково до критеріїв, зазначених у підпункті 4 цього пункту, споживач на дату подання заяви про реструктуризацію відповідає хоча б одному з таких критеріїв: а) державна та соціальна матеріальна допомога та/або пенсійне забезпечення, благодійна допомога, у тому числі виплачена (надана) міжнародними благодійними організаціями (їх філіями, представництвами), є єдиним джерелом доходу споживача та членів його сім`ї; б) споживач є батьком чи матір`ю багатодітної сім`ї, які отримують субсидію на оплату житлово-комунальних послуг; в) споживач або член його сім`ї є особою з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а нарахований за три місяці до дати подання заяви про реструктуризацію середньомісячний сукупний дохід споживача та членів його сім`ї не перевищує двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, в якому подано заяву про реструктуризацію. Відповідно до підпункту 6 пункту 7-1 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризація грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит здійснюється за заявою про проведення реструктуризації, що подається кредитору у паперовій або електронній формі відповідно до вимог, визначених Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", споживачем або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається реєстрованим поштовим відправленням чи електронною поштою. Згідно з п.п.7 пункту 7-1 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" у заяві про реструктуризацію зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) споживача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий органі мають відмітку в паспорті); найменування кредитора (повне або скорочене); інформація про номер договору (за наявності), дату укладення договору, яким передбачене грошове зобов`язання, про реструктуризацію якого подається заява; інформація про зареєстроване та задеклароване місце проживання споживача; контактна інформація споживача та його представника (у разі подання заяви про реструктуризацію представником споживача) (номер телефону, адреса електронної пошти тощо); інформація про відповідність споживача критеріям, визначеним цим пунктом, які надають право на реструктуризацію грошового зобов`язання за договором про споживчий кредит. За вимогами п.п.8 пункту 7-1 Розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" до заяви про реструктуризацію додаються такі документи: довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для споживача, який покинув місце постійного проживання, розташоване на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України); документи, що підтверджують постійне місце проживання на території України, на якій ведуться (велися) бойові дії, або тимчасово окупованій Російською Федерацією території України; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи споживача та членів його сім`ї - на вимогу кредитора); посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, надане відповідно до пунктів 10-16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (за наявності). Частиною третьою статті 12 та частиною першою, шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] надіслав на адресу АТ КБ «ПриватБанк» заяву про проведення реструктуризації у порядку Закону України «Про споживче кредитування». У заяві вказав усі обов`язкові реквізити, визначені підпунктом 7 пункту 7-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», та долучив документи, які підтверджують такі відомості. Банк листом відмовив у проведенні реструктуризації, вказавши що задоволення такої заяви призведе до зміни умов надання послуги та надасть необґрунтовану перевагу у наданні послуги позивачу. Зміст листа відповідача підтверджує, що відмова у проведенні реструктуризації боргу не містить конкретних правових підстав. Закон України «Про споживче кредитування» визначає вичерпний перелік обставин, за яких кредитор має право відмовити у реструктуризації за договорами про споживчий кредит, що відповідають зазначеним у підпунктах 1-5 пункту 7-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» критеріям та підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у разі у разі ненадання споживачем необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у підпункті 8 цього пункту; подання недостовірних відомостей у заяві про реструктуризацію та документах, що додаються до неї; усі зобов`язання за договором про споживчий кредит реструктуризовано після 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг"; договір про споживчий кредит укладений з метою придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, житлового об`єкта незавершеного будівництва), майнових прав на таке майно та/або автомобіля, за умови що відповідне майно/автомобіль надано в іпотеку/заставу кредитору; реальна річна процентна ставка, визначена в договорі про споживчий кредит, є меншою за облікову ставку Національного банку України, що діє на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей нарахування процентів за споживчими кредитами під час воєнного стану та удосконалення державного регулювання у сфері фінансових послуг", збільшену на 5 процентних пунктів (далі - гранична ставка). За наведених обставин, за змістом пункту 7-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» у АТ КБ «ПриватБанк» не було передбачених законом підстав для відмови позивачу у здійсненні реструктуризації заборгованості за кредитним договором від 22.07.2013 року № б/н. Відповідно до підпункту 14 пункту 7-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» днем проведення реструктуризації вважається день отримання кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя у зв`язку з виконанням ним зобов`язань споживача, заяви про реструктуризацію відповідно до цього пункту. Кредитор зобов`язаний не пізніше 14 днів з дня реструктуризації здійснити всі обчислення, необхідні для проведення реструктуризації, та надіслати споживачу (його представнику), поручителю та іншим зобов`язаним за договором особам реєстрованим поштовим відправленням інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації (у тому числі інформацію про всі наявні зобов`язання споживача за результатами проведення реструктуризації станом на день проведення реструктуризації та новий графік платежів). Відповідна інформація у письмовому вигляді безоплатно надається зазначеним особам на їхню вимогу. Отже, зобов`язання, передбачені кредитним договором, який укладений 22.07.2013 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», підлягав реструктуризації, тому відповідач безпідставно відмовив у задоволенні заяви позивача про проведення реструктуризації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п/п 1,2 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 1211,20 грн. Оскільки за результатами розгляду справи позов підлягає задоволенню, а [PERSON] звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», то з АТ КБ «ПриватБанк» у дохід держави необхідно стягнути судовий збір за подання позову у розмірі 1211,20 грн. При подачі позову позивач вказував на стягнення витрат з надання правничої допомоги в розмірі 13000 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Із матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів [PERSON] здійснював адвокат Гонтаренко Артем Костянтинович на підставі договору про надання правничої допомоги від 22.12.2022 року; додаткової угоди №3 від 01.02.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 22.12.2022 року; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХС №000202 від 10.01.2019 року; ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 14.02.2024 року. В акті №1 від 14.02.2024 року приймання-передачі наданої адвокатської правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 22.12.2022 року та додаткової угоди №3 від 01.02.2024 року зазначений обсяг робіт, наданих адвокатом, на суму 13000,00 грн. Верховний Суд у постанові від 22.01.2021 у справі №925/1137/19 роз`яснив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19. З урахуванням викладеного вище, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Представник відповідача у відзиві щодо розміру заявлених витрат на правничу допомогу зазначив, що вважає неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів. Дослідивши надані докази, враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, розгляду справи у суді без повідомлення сторін, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: approved