Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулась до суду з позовом Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Менська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] , забудовником якого був [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача\~належним чином\~оповіщений про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом по справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Корюківка Чернігівської області, де проживає і є зареєстрованою, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 25 грудня 2000 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. \~ \~ \~ \~ Її родове прізвище було « [PERSON] », після укладення з [PERSON] шлюбу, який був зареєстрований 03 жовтня 1981 року виконкомом Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області їй було присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] виданим 10 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Чернігівської області. \~ \~ \~ \~Її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 03 грудня 1960 року м. Корюківа, Корюківська міськрада. \~ \~ \~ \~Її батьки в перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом. \~ \~ \~ \~Рішенням №156 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 10 жовтня 1968 року її батьку [PERSON] була виділена земельна ділянка площею 600 м.кв. по [ADDRESS] для будівництва житлового будинку, між батьком та міською радою був укладений типовий договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності, який посвідчений нотаріально, після чого батьку був виготовлений будівельний паспорт з планом забудови земельної ділянки та наданий дозвіл на проведення робіт по будівництву житлового будинку відповідно до плану забудови земельної ділянки і батько розпочав будівництво житлового будинку, яке було закінчено через декілька років, але батько не здав побудований житловий будинок в експлуатацію і не зареєстрував своє право власності на нього. Їхня сім`я вселилась у побудований батьком житловий будинок, всі члени сім`ї були у будинку зареєстровані, на даний час позивач проживає у даному житловому будинку і є у ньому зареєстрованою, що підтверджується печаткою у її паспорті громадянина України. \~ \~ \~ \~ [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 06 травня 1999 року Корюківським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області. \~ \~ \~ \~Так як у матері було відсутнє спадкове майно, то ніхто не звертався до нотаріальної контори для оформлення спадщини, спадкова справа не відкривалась. [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 25 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корюківського районного управління юстиції Чернігівської області. \~ \~ \~ \~На майно померлого батька, яке складається з незданого в експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] , відкрилась спадщина, батько за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав, на час смерті батько проживав разом з позивачем, тому вона прийняла спадщину після смерті батька, але спадкова справа не відкривалась, інших спадкоємців у померлого не має, крім позивача, спадщину після смерті батька ніхто не приймав. \~ \~ \~ \~Позивач вирішила оформити спадщину батька та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на його майно, звернулась по даному питанню до приватного нотаріуса Гайдук С.В., яка не відкрила спадкову справу, бо питання власності на спадкове майно необхідно вирішувати у судовому порядку, бо на нього відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно дост.ст.182,392 Цивільного кодексу України приватний нотаріус порекомендувала позивачу звернутись з позовною заявою до суду для вирішення права власності на спадкове нерухоме майно, спадщину не відкрив, повідомивши, що загальновідомим фактом є те, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про спадщину за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку зі смертю батька, який був забудовником спадкового житлового будинку, у позивача немає можливості зареєструвати право власності на спадкове нерухоме майно,нотаріус також не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок за відсутності правовстановлюючого документу на це майно, тому позивач звернулась до суду з даним позовом для визнання її власником спірного нерухомого спадкового майна. Відповідно до діючих на час виникнення спірних правовідносин ст.ст.529,548 ЦК України 1963 року, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки; для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Єдиним спадкоємцем померлого батька є позивач, донька померлого, інших спадкоємців не має. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав в державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно п.113 діючої на той час «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом №18/5 Міністерства юстиції України від 18.07.1994 року,доказом вступу в управління або у володіння спадковим майном може бути довідка сільської ради про спільне проживання. На час смерті батька позивач постійно з ним проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою, що підтверджується довідкою №4633 від 30.11.2023 року Корюківської міської ради, отже, позивач прийняла спадщину після смерті батька, бо вона вступила у володіння та управління спадковим майном, господарювала і зараз господарює у спадковому житловому будинку, обробляє присадибну ділянку, сплачує комунальні платежі та земельний податок, ремонтує будинок, є в ньому зареєстрованою. Інші спадкоємці у померлого відсутні. Той факт, що позивач є спадкоємцем майна померлого та власником спадкового житлового будинку [ADDRESS] , підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про смерть матері, свідоцтвом про смерть батька, довідкою КРКП «Рампа» БТІ про спірний житловий будинок з надвірними будівлями - його вартість та стан, її свідоцтвом про народження, її повторним свідоцтвом про шлюб, довідкою Корюківської міської ради про проживання з померлим на час його смерті, справою забудовника, рішенням №156 від 10.10.1968 року Корюківської міської ради про виділення батьку земельної ділянки, планом земельної ділянки, дозволом на виконання робіт виданого батьку, технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами та іншими документами. Згідно довідки КП «Рампа» Корюківське БТІ спадковий житловий будинок закінчений будівництвом, отримав 40% зносу, його загальна площа становить 50,7 м.кв., житлова площа становить 29,7 м.кв., з надвірних будівель є сарай Б, погреб В, загальна інвентарна вартість майна становить 95426 грн. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved