Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 39\~694,63 грн. В обґрунтування своїх вказує на те, що 06.05.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 400684325. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 20.10.2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон плюс» укладений договір факторингу №20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 39\~694,63 грн., з яких: заборгованість по кредиту 11\~098,75 грн., заборгованість по відсотках 28\~595,88 грн. З моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій чи відсотків. Станом на момент подання позову до суду сума боргу не погашена. Відповідач у відзиві на позов заперечив проти вимог позивача у повному обсязі, вказавши на те, що він не укладав договору із первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», адже підтверджень цього (заповнений формуляр заяви відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» та первинних бухгалтерських документів про перерахування грошових коштів). Також відповідач вказує на відсутність належного розрахунку суми боргу в частині періоду та застосованої процентної ставки. Крім того, відповідач ставить під сумнів можливість передачі права вимоги, яка виникне у майбутньому. Позивач у відповіді на відзив вказав на те, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір в електронній формі та під час його укладення у повному обсязі дотримана, визначена Законом України «Про електронну комерцію». Також позивачем надано копію платіжного доручення від 06.05.2021 року про зарахування грошових коштів у сумі 11\~100 грн. на платіжну картку [PERSON] , а також розрахунок заборгованості здійснений первісним кредитором. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.10.2023 року відкрито спрощене провадження у справі. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судові засідання призначені на 05.01.2024, 09.02.2024, 28.02.2024 та 02.04.2024 не з`явився, будь-яких заяв з цього приводу суду не надав. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. 06.05.2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір № 400684325. За умовами вказаного договору відповідач отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти у сумі 11\~100 грн. строком на 15 днів під 602,25%, та зі сплатою 839,5% річних протягом 90 днів після закінчення 15-денного строку у разі нездійснення повного погашення боргу. Факт надання грошових коштів відповідачу підтверджується платіжним дорученням від 06.05.2021 року про зарахування грошових коштів у сумі 11 100 грн. на платіжну картку [PERSON] . Того ж дня відповідач підписав паспорт споживчого кредиту та графік платежів до договору. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) ТОВ «Таліон плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон плюс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 20.10.2022 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон плюс» укладений договір факторингу №20102022, за умовами якого ТОВ «Таліон плюс» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 39 694,63 грн., з яких: заборгованість по кредиту 11 098,75 грн., заборгованість по відсотках 28 595,88 грн. 21.05.2021 року (в останній день дії кредитного договору) [PERSON] здійснено погашення суми боргу у розмірі 2747,25 грн. 20.06.2021 року відповідач сплатив ще 5\~527,50 грн. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до п.1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 513 ЦК України\~правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень ч. 2 ст. 1078 ЦК України майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Положеннями ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст.\~1049\~ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі із застосуванням електронного підпису із одноразовим ідентифікатором відповідача. Відтак, суд відхиляє доводи відповідача про те, що він не укладав та не підписував кредитний договір. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що за умовами кредитного договору строк кредитування становить 15 календарних днів. Частиною першою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Положеннями статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Для договорів кредиту однією з істотних умов є умови щодо строку надання кредиту. Угода про зміну істотних умов договору має укладатись у такий самій формі, як і основний договір. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що положення пункту 1.3 кредитного договору № 400684325 від 06.05.2021 року в частині необмеженого продовження строку кредитування без додаткового укладення відповідних угод суперечать положенням Цивільного кодексу України, а відтак є недійсними в силу приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України і не можуть бути застосовані судом при розрахунку суми заборгованості. Крім того, позивачем не надано й доказів того, що відповідач активував будь-яку функцію в «особистому кабінеті», чи взагалі має такий «особистий кабінет». Судом встановлено, що в останній день дії договору 21.05.2021 року [PERSON] здійснено погашення суми боргу у розмірі 2747,25 грн., які зараховані первісним кредитором в рахунок повного погашення суми нарахованих відсотків, а також у сумі 75 копійок в рахунок погашення суми основного боргу. В подальшому, відповідач здійснив ще один платіж у сумі 5\~527,50 грн. на користь первісного кредитора. Оскільки з урахування вищенаведених висновків суду строк дії договору сплив 21.05.2021 року, подальше нарахування кредитором відсотків є безпідставним, а тому суд вважає, що вказана сума є погашенням основного боргу. Відповідно до ч. 1ст. 610\~ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Враховуючи встановлений судом факт неповного виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати суми кредиту, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача у розмірі 5\~571,25 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, наведене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 376,71 грн.

Outcome: partial