Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

I.\~Позиції\~сторін та\~учасників справ,\~заяви,\~клопотання,\~ інші процесуальні дії у справі [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Вельможко Олег Олександрович, звернулась до суду з позовом до Львівської міської ради, у якому просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , [INFO] , оскільки їх матері [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] покликається на те, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] , [INFO] . У встановлений законом шестимісячний строк, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] до Шостої львівської державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 5/2019 за заявою [PERSON] , яка ніяких родинних відносин з [PERSON] не має, але формально може бути спадкоємцем за законом при встановлені певних юридичних фактів судом. [PERSON] стверджує, що є єдиною спадкоємицею 3-ї черги за законом, як двоюрідна сестра померлого, яка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Вказує, що до спадкового майна входить 1/3 частка кварти [ADDRESS] , яка оформлена на ім`я [PERSON] , відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 03.04.1998 р., виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 03.04.1998 р. № 184. [PERSON] вирішила оформити право власності на спадщину, однак, у зв`язку з відсутністю архівних даних про зміну прізвища її матері при укладені шлюбу з [PERSON] на [PERSON] , їй необхідно встановити факт родинних відносин із спадкоємцем у судовому порядку. Зауважує, що документально підтвердити факт наявності родинних відносин між позивачем та померлим, у спосіб необхідний для оформлення спадщини у нотаріуса неможливо. Посилаючись на доводи та мотиви наведені у позовній заяві, заявлені вимоги просить задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.10.2023 відкрито провадження у справі та прийнято рішення про здійснення її розгляду за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано Шосту львівську державну нотаріальну контору Львівської області, подати до Галицького районного суду міста Львова, належним чином засвідчені копії спадкової справи № 5/2019, зареєстрованої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 02.11.2023 від представника Львівської міської ради Процик Ірини Іванівни надійшов відзив на позовну заяву. Зі змісту поданого відзиву вбачається, що відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Стверджує, що у документах долучених позивачем до позовної заяви на підтвердження заявлених вимог є розбіжності. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що власником 2/3 частки у спірній квартирі є [PERSON] . Підставою реєстрації є свідоцтво видане 07.10.2022 державним нотаріусом П`ятої львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М., яке засвідчує, що відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», [PERSON] , 2/3 частки квартири, які належали останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.09.2015, продано та придбано переможцем електронних торгів [PERSON] . Натомість, як вказує представник відповідача, матеріали справи не містять документу, який засвідчував би зареєстроване за [PERSON] право власності на 1/3 частки у спірній квартирі. У зв`язку з наведеним, [PERSON] вказує на необхідність залучення до розгляду справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] , а у задоволенні заявлених вимог просить відмовити. 05.12.2023 протокольною ухвалою суду [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та вирішено здійснити процесуальні дії пов`язані з оповіщенням останнього про залучення його до участі у справі. 03.01.2024 до суду від Шостої львівської державної нотаріальної контори Львівської області надійшли належним чином засвідчені копії спадкової справи № 5/2019, зареєстрованої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник, кожен окремо, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зауважила, що вважає позов необґрунтованим. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до\~ст.128 ЦПК України, що підтверджується матеріалах справи, зокрема рекомендованими повідомленнями. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам у повній мірі реалізувати свої процесуальні права, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до переконання, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. II.\~Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~ Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до\~ст.\~15\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.\~ Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). З матеріалів спадкової справи № 5/2019, зареєстрованої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належним чином засвідчені копії якої подано суду Шостою львівською державною нотаріальною конторою Львівської області, встановлено, що після смерті спадкодавця із заявами про прийняття спадщини звернулися: 21.09.2021 ? [PERSON] та [PERSON] 16.11.2021. . Відповідно положень частини 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2023 вбачається, що 25.04.2023 року на запит суду, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові надіслано копію актового запису про смерть № 281 [PERSON] . Факт смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 62/19 від 18.01.2019, виданим Львівським обласним бюро судово-медичної експертизи. Дата смерті [INFO] . Тобто встановлено, що фактично дата звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини настала після своєї смерті. [PERSON] , листом від 02.11.2022 №865/02-14 Шостої львівської державної нотаріальної контори Львівської області, повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки останньою не подано свідоцтва про одруження її батьків, що свідчить про зміну прізвища матері [PERSON] з дівочого прізвища [PERSON] на [PERSON] , що у свою чергу, позбавляє можливості встановити факт родинних відносин з померлим. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №30 від 30.05.2008, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду від 11 лютого 2022 року у справі № 947/22756/19 сформульовано висновки про те, що доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, по господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Під час судового розгляду було допитано у якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] повідомив, що знав померлого [PERSON] приблизно з 70-х років. Після його смерті, займатися його похованням було нікому, оскільки померлий був одиноким, а тому похованням останнього займався він. Хто був родичами покійного йому не відомо, однак за життя померлий розповідав про наявність у нього родичів, які проживають Сході України. [PERSON] вказала, що [PERSON] знає давно. Їй відомо, що у матері [PERSON] була сестра [PERSON] , яка мешкала у Львові. Дівоче прізвище матері позивача та матері померлого [PERSON] . [PERSON] є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] . [PERSON] повідомив, що померлий [PERSON] є двоюрідним братом його батька [PERSON] . [PERSON] доводиться йому рідною тіткою. Матір`ю померлого [PERSON] є [PERSON] . [PERSON] є його бабусею. Померлого він знав особисто, у 1986 році приїжджав до померлого у гості. [PERSON] вказала, що [PERSON] є тіткою [PERSON] , відповідно остання є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] . Вказала, що померлий проживав у місті Львові, у 1991 вона приїжджала до нього у гості. Архівною довідкою від 18.01.2022 № 3208-т, підтверджується факт народження [INFO] [PERSON] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , місце народження на хуторі при с. Кудіново Ленінської волості, у довідці вказано, що у написанні прізвища матері і віці батьків є розбіжності. Архівною довідкою від 18.01.2022 № 3209-т підтверджується факт народження [INFO] [PERSON] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , місце хутір при с. Кудіново Ленінської волості. Отже, у межах розгляду даної справи судом встановлено, а позивачем доведено, що [PERSON] є двоюрідною сестрою померлого [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Водночас, що стосується позовної вимоги про визнання за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , суд враховує нижченаведене. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( стаття 1262 ЦК України). У третю чергу право на спадщину за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (стаття 1263 ЦК України). У четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ( стаття 1264 ЦК України). У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступень споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї ( стаття 1265 ЦК України). Згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] вказує, що до складу спадщини входить 1/3 частина квартири [ADDRESS] , яка оформлена на ім я [PERSON] .. відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 03.04.1998, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 03.04.1998 № 184. З витягу № 350915162 від 18.10.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що власником 2/3 частки у спірній квартирі є [PERSON] . Підставою реєстрації є свідоцтво видане 07.10.2022 державним нотаріусом П`ятої львівської державної нотаріальної контори Кіріловою Т.М., яке засвідчує, що відповідно до статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», [PERSON] , 2/3 частки квартири, які належали останньому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.09.2015, продано та придбано переможцем електронних торгів [PERSON] . Натомість, розмір частки померлого [PERSON] ? «0». Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження №61-40313св18) вказано, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.» У судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що цілком узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 22.09.2021 року у справі справа № 227/3750/19 (провадження № 61-16069св20). Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до п. 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Беручи до уваги зазначені доводи та зміст наведених норм права, потреба у такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Таким чином, на переконання суду, вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту родинних відносин, тобто те, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , задоволенню не підлягають, оскільки після встановлення судом факту родинних відносин, визнання за позивачем права власності на спадкове майно можливе у позасудовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial