Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Шевченківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 19.04.2023 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Шевченківський районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що з відповідачем [PERSON] проживав як одна сім`я з 2016 року по 2021 рік, без реєстрації шлюбу. Проживали за місцем реєстрації [PERSON] . [INFO] за час фактичних відносин народився син [PERSON] . Позивач [PERSON] був присутній під час пологів [PERSON] . Вказав, що за ініціативою відповіда [PERSON] , у свідоцтві про народження сина було зазначено прізвище відповідача, тобто прізвище « [PERSON] », ім`я « [PERSON] », по батькові « [PERSON] ». Звертає увагу, що дитина зареєстрована по-батькові « [PERSON] », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. Зазначає, що як відповідач [PERSON] , так і позивачу є зрозумілим, що дитина [PERSON] , [INFO] , зачата під час близьких стосунків під час спільного проживання. Вказав, що після народження сина продовжував проживати з відповідачем [PERSON] , проводив час із сином, цікавився й цікавиться його життям, надавав й надає матеріальну допомогу сину. Зауважив, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди у побаченні з дитиною й спілкуванні з нею. Просить суд визнати батьківство відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: До позовної заяви долучено клопотання позивача [PERSON] про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 6-7). 03.07.2023 року на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання начальника Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горинюк-Кожухалової О.Є. про розгляд цивільної справи без представника третьої особи (а.с. 36). 11.07.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання начальника Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горинюк-Кожухалової О.Є. про розгляд цивільної справи без представника третьої особи (а.с. 39). 26.07.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання начальника Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Горинюк-Кожухалової О.Є. про розгляд цивільної справи без представника третьої особи (а.с. 40). 14.08.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Детинич Петра Івановича про залучення у якості третьої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (а.с. 49). 20.11.2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання судового експерта Якимів М. про надання дозволу на часткове знищення об`єктів експертизи та скерування осіб для відібрання зразків і оплати вартості проведення експертизи та роз`яснення обставин справи (а.с. 65-67). 18.01.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшов висновок експерта від 15.01.2024 року №СЕ/19/114-23/22442-БД за результатами молекулярно-генетичної експертизи (а.с. 75-87). Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.05.2023 року, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 14-15). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.09.2023 року, залучено Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу (а.с. 56-59). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.09.2023 року, провадження по цивільній справі відновлено, клопотання судового експерта задоволено (а.с. 68-70). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.01.2024 року, провадження по цивільній справі відновлено, призначено підготовче засідання (а.с. 88). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.03.2024 року, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 95-96). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.08.2017 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, батьками [PERSON] , [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис - 867 (а.с. 5). Згідно з висновком експерта №СЕ/19/114-23/22442-БД від 15.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] може бути біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,9999999%. В судовому засіданні: - позивач [PERSON] пояснив, що знав про дитину з народження, був присутній на родах. З 2017 року по 2023 рік відповідач заперечувала щодо внесення змін до відомостей про батька. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовну заяву. - представник позивача [PERSON] адвокат Детинич Петро Іванович вказав, що позивач та відповідач проживали, як одна сім`я та вели спільне господарство. У позивача та відповідача народився син. У свідоцтві про народження дитини по батькові зазначено ім`я позивача. Висновок судового експерта свідчить, що ймовірним батьком є позивач. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. - відповідач [PERSON] зазначила, що позивач є біологічним батьком дитини, проте не був присутній у житті сина. З народження дитини не перешкоджала позивачу у зустрічах з сином. Вказала, що дитина його любить. Заперечила щодо внесення змін до відомостей про батька дитини. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе позовні вимоги про визнання батьківства задовольнити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з п. 1, 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до абз. 4 п. 7 Постанови, заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК ( 2947-14 ). Згідно з абз. 1, 2 п. 9 Постанови, відповідно до статей 213, 215 ЦПК ( 1618-15 ) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 зазначено, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та доведені в суді, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення» від 26.12.2009 року №14, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, такі доводи в частині доведеності позовних вимог є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У судовому засіданні позивач [PERSON] просив залишити сплату судового збору за ним. ст.ст. 125, 126, 128, 134, 135 СК України, ст.ст. 4, 12, 76, 81, 141, 258, 263, 352, 354, 355, ЦПК України, суд, -

Outcome: approved