Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

17.05.2021 позивач КП "ХТМ" завернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.10.2011 по 31.03.2021 розмірі 221 379,79 грн, три відсотки річних у розмірі 3698,42 грн, інфляційні витрати у розмірі 8511 грн та судовий збір. Свої вимоги комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" обґрунтовує тим, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01.10.2011 по 31.03.2021 відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 06.07.2021 заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова задоволено позовні вимоги КП «ХТМ», стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість. 29.08.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова заочне рішення скасоване, справу призначено до судового розгляду. 25.09.2023 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова зупинено, у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] , до формування кола спадкоємців після смерті [PERSON] 13.02.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. 05.03.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова замінено відповідача [PERSON] його правонаступником [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судовому засідання підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, у подальшому представник позивача звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти позову, просив застосувати позовну давність, у подальшому у судове засідання не з`явився, уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволені позову просив відмовити та застосовати строки позовної давності. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] та є абонентами КП "Харківські теплові мережі", відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно розрахунку заборгованість за надані відповідачам послуги з теплопостачання за період з 01.10.2011 по 31.03.2021 в загальній сумі становить 221 379,79 грн. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Отже, отримуючи комунальні послуги, відповідачі зобов`язані вносити за них плату, яка відповідно доп.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв. Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630 (які діяли на момент виникнення правовідносин) здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). За вимогами п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 (який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2статті 7Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від09.11.2017№2189-VIII (який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Частина перша статті 322 ЦК України передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 221379,79 грн, яка утворилась за період з. Разом з тим, зматеріалів справи вбачається, що КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом 17.05.2021, заборгованість просить стягнути за період з 01.10.2021 по 31.03.2021. Відповідач [PERSON] та його представником [PERSON] подане клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року. У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), від 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Як встановлено судом КП «Харківські теплові мережі» з березня 2017 року по теперішній час надавались та надаються відповідачам послуги з теплопостачання, які вони повинні оплатити. З відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: [ADDRESS] вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачами оплата послуг не здійснювалася, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 221 379,79 грн. Установивши, що відповідачі фактично отримували житлово-комунальні послуги, проте належним чином не виконували своїх обов`язків щодо оплати наданих КП «Харківські теплові мережі» послуг, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину. У спірних правовідносинах обов`язок споживачів сплачувати за надані позивачем послуги є щомісячним. Отже, позовна давність до вимог про стягнення заборгованості, що існували в межах трирічного строку до дня набрання чинності згаданим Законом № 540-IX - 02 квітня 2017 року, тобто зі строком виконання з 02 квітня 2017 року вважається такою, що не спливла. Отже, заборгованість з відповідачів підлягає стягненню з 02.04.2017 по 31.03.2021. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за період з 02.04.2017 по 31.03.2021 у відповідачів наявна заборгованість у сумі 136 399,19 грн. Вирішуючи питання щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів судом враховано, що відповідач [PERSON] помер, його правонаступником є [PERSON] . Згідно зі ст. 55 ЦПК України - У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Процесуальне правоноступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правоноступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходить усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. За загальним правилом, суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини. З відповідач [PERSON] підлягає заборгованість, яка утворилась за відповідачем [PERSON] за його життя. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за період з 02.04.2017 по 31.03.2021 сума заборгованості становить 136399,19 грн. При цьому, заборгованість кожного з п`яти відповідачів дорівнює 27 279,83 грн (136 399,19 грн / 5). Отже, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід солідарно стягнути заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 02.04.2017 по 31.03.2021 у розмірі 109 119,36 грн (136399,19 грн -27279,83 грн). Де 136399,19 грн - загальна заборгованість, 27279,83 грн - заборгованість відповідача [PERSON] , який помер. А з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість у розмірі 27279,83 грн, як правонаступника [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок 3% річних та інфляційних витрат, який проведено за період з травня 2018 по березень 2021, тобто в межах строку позовної давності та з якого вбачається, що розмір 3% річних становить 3698,42 грн, інфляційні витрати - 8511,47 грн, які також підлягають стягненню з відповідачів солідарно. При цьому, з відповідача [PERSON] підлягає заборгованість, яка утворилась за відповідачем [PERSON] за його життя. Так, загальна сума 3% річних та інфляційних витрат становить 3698,42 грн та 8511,47 відповідно. При цьому, заборгованість кожного з п`яти відповідачів дорівнює: 3% річних - 739,38 грн, інфляційні витрати - 1702,29 грн. Отже, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід солідарно стягнути 3% річних у сумі 2957,52 грн (3698,42 грн - 739,38 грн). Де 3698,42 грн - загальна заборгованість по 3% річних, 739,38 грн - заборгованість відповідача [PERSON] , який помер. А з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість 3% у розмірі 739,38 грн, як правонаступника [PERSON] . Окрім того, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід солідарно інфляційні витрати у сумі 6809,16 грн (8511,47 грн - 1702,29 грн). Де 8511,47 грн - загальна заборгованість по інфляційним витратам, 1702,29 грн - заборгованість відповідача [PERSON] , який помер. А з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість по інфляційним витратам у розмірі 1702,29 грн, як правонаступника [PERSON] . Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог. Так, позивачем було заявлено позовні вимоги на загальну суму 233589,68 грн (221379,79 грн - заборгованість за теплопостачання+ 3698,42 грн 3% річних+ 8511,47 грн інфляційні витрати). Судом частково задоволено позов, а саме 136399,19 грн заборгованість за теплопостачання в межах позовних вимог+ 3698,42 грн 3% річних+ 8511,47 грн інфляційні витрати, на загальну суму 148609,08 грн. Отже, позовні вимоги КП «ХТМ» задоволено на 63,6%, відповідно судовий збір підлягає стягненню у розмірі 63,6%, що становить 2195,80 грн, тобто по 439,16 грн з кожного. При цьому з відповідача [PERSON] , як правонаступника [PERSON] , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 878,32 грн (439,16+436,16).

Outcome: partial