Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

17 серпня 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги\~обґрунтовані\~тим,\~що\~26.03.2023 року о 23.29 у м. Одесі по Фонтанській дорозі, 31 водій [PERSON] керуючи автомобілем BMW Х5 номерний знак [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем AUDI RSQ8 номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого автомобіль AUDI RSQ8 номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження бамперу, крила, підкрилку, капоту, фари, підколісного простору, переднього лівого колеса, лівого порогу , скла та інше. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2023 року по справі №522/6442/23 було визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначив, що відповідно до висновку експерта №23/23-Е транспортно-товарознавчої експертизи КТЗ AUDI RSQ8 номерний знак ВН5232 ТС розмір матеріального збитку, завданому власнику транспортного засобу складає 3\~993\~234, 38 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь [PERSON] у порядку відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди грошові кошти у сумі 3\~993\~234\~гривні 38\~коп.\~матеріальної шкоди та судові витрати. 22 серпня 2023 року ухвалою суду було прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» за правилами загального позовного провадження. 14 вересня 2023 року на електронну адресу суду та 26 вересня 2023 року до канцелярії суду від представника [PERSON] адвоката Швець М.В. надійшов відзив на позовну заяву про відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки вимоги позивача до власника транспортного засобу є необґрунтовані та безпідставні, так як відповідальність в даному випадку покладається саме на водія. 21 листопада 2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача, в судове засідання не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Швець М.В., в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, причини своєї неявки суду не повідомив. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.03.2023 року о 23.29 у м. Одесі по Фонтанській дорозі, 31 водій [PERSON] керуючи автомобілем BMW Х5 номерний знак [NUMBER] не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем AUDI RSQ8 номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п. 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого автомобіль AUDI RSQ8 номерний знак [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2023 року по справі №522/6442/23 було визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже суд при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача [PERSON] у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю марки AUDI RSQ8 номерний знак [NUMBER] . Згідно наданого позивачем висновку експерта №23/23-Е транспортно-товарознавчої експертизи КТЗ AUDI RSQ8 номерний знак ВН5232 ТС вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 3 706214,14 грн., втрата товарної вартості транспортного засобу складає 288\~497,24 грн., розмір матеріального збитку, завданому власнику транспортного засобу складає 3\~993\~234, 38 грн. Відповідно до частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Цивільна-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП не була застрахована. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Підставами відшкодування шкоди за цим деліктом є: а) наявність шкоди; б) протиправна дія заподіювача шкоди; в) наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», в п. 4 зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди. В даному випадку, на момент ДТП [PERSON] перебував за кермом транспортного засобу, мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ. Факт законності передання автомобіля [PERSON] у користування також підтверджує [PERSON] у своєму відзиві, а тому суд приходить до висновку, що обов`язок по відшкодуванню заподіяної позивачу майнової шкоди має бути покладений на [PERSON] . Отже, інший же відповідач на думку суду є неналежним відповідачем. Цивільне судочинство\~здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт завдання шкоди, розмір завданої шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК України). Суд погоджується з визначеним розміром відшкодування матеріальної шкоди позивачу у розмірі 3\~993\~234 грн. 38 коп. Висновок експерта № 22/23-Е транспортно-товарознавчої дослідження автомобілю AUDI RSQ8 номерний знак ВН5232 ТС, від 30.06.2023 року, наданий позивачем відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України, так як, учасник справи має право подати до суду висновок експерта на його замовлення. Розмір заподіяної матеріальної шкоди відповідачами не спростований, а отже наведена сума матеріальної шкоди 3\~993\~234 грн. 38 коп. є доведеною. Тобто позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в частині стягнення вказаного розміру шкоди з [PERSON] Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з\~вимогами ст.ст.\~124,\~129\~Конституції України,\~задачами цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~захисту порушених,\~невизнаних,\~прав,\~свобод та\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави.\~Основними засадами\~судочинства є\~законність,\~рівність усіх\~учасників судового\~процесу перед\~законом і\~судом,\~забезпечення доведеності\~вини,\~змагальність сторін\~та свобода\~в наданні\~ними суду\~своїх доказів\~і у\~доведенні перед\~судом їх\~переконливості,\~гласність судового\~процесу та\~його повне\~фіксування технічними\~засобами,\~забезпечення апеляційного\~та касаційного\~оскарження та\~обов`язковість\~рішень суду\~до виконання. У відповідності до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, доведені та не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині вимог до [PERSON] , а в частині вимог до [PERSON] відмовити. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 13420,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial