Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Представник відповідача, [PERSON] , адвокат Єфименко Наталя Василівна звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №\~495/6157/2021 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Маразліївська ОТГ, Білгород-Дністровський районний ліцей «Пріоритет» Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, а саме просить вирішити питання стягнення з позивача понесених судових витрат у розмірі 8000 гривень на професійну правничу допомогу. В обґрунтування своїх вимог представник відповідача посилається на те, що 7 лютого 2023 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у справі № 495/6157/2021 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Маразліївська ОТГ, Білгород-Дністровський районний ліцей «Пріоритет» Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовлено. Між тим, під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання про судові витрати - понесені відповідачем [PERSON] судових витрат - професійна правнича допомога в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень при розгляді даної справи і про які заявлено у відзиві на позовну заяву, який подано та зареєстровано через канцелярію Білгород-Дністровського міськрайонного суду 07.02.2022 року та до якого долучено усі належні та допустимі письмові докази, що є підставою для ухвалення додаткового рішення суду. Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися, на підставі положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З врахуванням недостатньої кількості суддів в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду заяви по незалежним від суду причинам. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2023 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог Маразліївська ОТГ, Білгород-Дністровський районний ліцей «Пріоритет» Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди було відмовлено (а.с. 181-188). 07.02.2022 року представником відповідача, [PERSON] , адвокатом Єфименко Н.В. був поданий відзив на позовну заяву з доданими до нього матеріалами, зокрема: копією договору про надання правової допомоги № 04-06-21 від 23.06.2021 року, копією квитанції до прибуткового касового ордера № 33 від 23.11.2021 року (а.с. 94-111). Постановою Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 року апеляційна скарга [PERSON] на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.02.2023 року була повернута скаржниці (а.с. 235). Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України). Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи вимоги, викладені у клопотанні, представник відповідача просить вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження наданої відповідачу правничої допомоги до матеріалів справи долучено: копію договору про надання правової допомоги № 04-06-21 від 23.06.2021 року (а.с. 109-110), копію квитанції до прибуткового касового ордера № 33 від 23.11.2021 року на суму 8000,00 гривень (а.с. 111). Положеннями ч. 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У п.п. 113-117 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2021 року у справі № 925/1137/19 зазначив, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19. Крім того, суду змушений зауважити, що відповідно до положень ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно вимог ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Постанова апеляційного суду про повернення апеляційної скарги позивача не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі (оскільки не вирішено спір по суті позовних вимог), а є рішенням, яким розглянуто процесуальне питання, що передбачає повернення апеляційної скарги заявнику у зв`язку з не усуненням тих недоліків, на яких наголошував суд, що фактично унеможливили відкриття апеляційного провадження по справі. Таким чином, при ухваленні судового рішення про повернення апеляційної скарги позивачу, розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснювався, та має бути здійсненим судом, що ухвалив кінцеве рішення по справі по суті спору. Виходячи з предмету та підстав даного позову, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, виходячи також із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачем витрат, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з позивача витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 8000,00 грн. на користь відповідача. Такий розмір витрат, на думку суду, є цілком обґрунтованим та пропорційним до предмету позову.

Outcome: approved