Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

06 березня 2024 року до суду надійшла вказана заява, яка обґрунтована тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. перебуває на виконанні ВП №69462074 від 20 липня 2022 року, сторонами якого є [PERSON] (боржник) та ТОВ «Вердикт Капітал» (стягувач). Стягнення відбувається на підставі виконавчого напису вчиненого 08 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. на кредитному договорів №2265039 від 05 травня 2021 року укладеного між ТОВ «Маніфою», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] . Всупереч положенням законодавства, боржника не було повідомлено про відступлення права вимоги на користь нового кредитора, а сама сума заборгованості є спірною, що не було перевірено нотаріусом. При вчиненні виконавчого напису нотаріус керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який в свою чергу був внесений в перелік на підставі постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року визнаною судом незаконною та нечинною. Виконавчий напис вчинено на нотаріально не посвідченому договорі. Позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №891 від 08 січня 2022 року вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 08 березня 2024 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому порядку спрощеного позовного провадження. Від приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. витребувано належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №891 від 08 січня 2022 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 18\~835,00 гривень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, 01 квітня 2024 року представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подано, у зв`язку з чим, суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Суд, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 липня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження №69462074 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. №891 від 08 січня 2022 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 18\~835,00 гривень. 08 січня 2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., на підставі, зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинено виконавчий напис на кредитному договорі №2265039 від 05 травня 2021 року укладеного між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . Правонаступником усіх прав прав та обов`язків ТОВ «Маніфою» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу №13/10-2021 від 13 жовтня 2021 року. Строку платежу за кредитним договором настав, стягнення заборгованості проводиться за період з 13 жовтня 2021 року по 02 грудня 2021 року, сума заборгованості складає 18\~835,00 гривень. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №891. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Так, за правилами статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року\~\~№ 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за\~\~\~\~ № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8\~\~Закону України «Про нотаріат»).\~\~ Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18. Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не дотримався всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки сума заборгованості [PERSON] не є безспірною, остання не погоджується із визначеною сумою заборгованості, відповідачем до суду виписки з рахунку [PERSON] не надано, ухвала суду від 08 березня 2024 року в частині витребування у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. витребувано належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис №891 від 08 січня 2022 року залишена останнім без виконання, що позбавляє суд можливості пересвідчитись у її безспірності. Крім того, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Разом із\~цим,\~ухвалою Вищого\~Адміністративного Суду\~України від\~01\~листопада 2017\~року у\~справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса 08 січня 2022 року, постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», втратила законної сили внаслідок визнання судовим рішенням нечинною та незаконною, нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Проте, кредитний договір, за яким стягнено заборгованість нотаріально посвідчений не був, протилежних доказів чого суду не надано, тому суд приймає такі доводи. Викладене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі та визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової допомоги №815 від 09 грудня 2023 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Цокало Т.М. Зокрема, адвокатом Цокало Т.М. відповідно до детального опису робіт (наданих послуг) від 04 березня 2024 року надано обсяг правової допомоги у вигляді усної консультації, надання повторної усної консультації, підготування та написання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, вартість наданих послуг становить 8\~500,00 гривень. Вказаний об`єм правової допомоги отриманий позивачем [PERSON] , що підтверджується підписаним нею 04 березня 2024 року актом приймання-передачі наданої правової допомоги №1 до договору №815 про надання правової допомоги від 09 грудня 2023 року. Адвокат Цокало Т.М. отримала платіж у вигляді гонорару від [PERSON] за договором №815 про надання правової допомоги від 09 грудня 2023 року. Суд звертає увагу, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 8 500,00 гривень, витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати підлягають стягненню з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] .

Outcome: approved