Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищенаведеним позовом, вказуючи, що [PERSON] у 2018р. перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кийтранс-2005» (далі - ТОВ «Кийтранс-2005») та працював на посаді водія автотранспортних засобів кат D. 31.07.2018р. близько 14:25 год [PERSON] керуючи технічно справним транспортним засобом марки «БОГДАН», д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по вул. Чорновола, 8-А в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області порушив вимоги п. 2.9б ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного засобу марки «Рута», д.н.з. [NUMBER] . За результатами розгляду адміністративного матеріалу, 08.07.2019р. суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Лисенко В.В. у справі №369/8674/19 було винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн в дохід держави. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 19.07.2019р. В зв`язку із заподіянням матеріальних збитків внаслідок цієї ДТП, власник транспортного засобу марки «Рута», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся з позовом до Святошинського районного суду м. Києва про стягнення матеріальної шкоди з ТОВ «Кийтранс-2005», як володільця джерела підвищеної небезпеки. 13.06.2023р. Святошинським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог та вирішено стягнути з ТОВ «Кийтранс-2005» на користь [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 104\~615, 80 грн, суму моральної шкоди у розмірі 10\~000,00 грн та судовий збір у розмірі 1\~472,73 грн, а всього 116\~088,53 грн. На підставі заяви стягувача та виконавчого листа №759/3140/20 виданого Святошинським районним судом м. Києва, 03.08.2023р. головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бистрицького Т.В. було відкрито виконавче провадження №72440237. 23.08.2023р. за ВП №72440237 було стягнуто з рахунку ТОВ «Кийтранс-2005» на користь Святошинського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ м. Київ 127\~897, 38 грн. Тобто, позивач здійснив відшкодування майнової шкоди [PERSON] спричиненої [PERSON] , відповідно у ТОВ «Кийтранс-2005» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно з ч.1 ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Згідно довідки про доходи від 04.09.2023 №38 середня заробітна плата [PERSON] на день звільнення становила 3\~759,00 грн. Наказом №140 від 28.09.2018р. відповідача було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, а тому, підприємство не має можливості провести відрахування із заробітної плати на підставі наказу для покриття заподіяних збитків. З метою досудового врегулювання спору, 04.09.2023р. відповідачу було направлено регресивну вимогу №332, яка залишена без відповіді, а завдані підприємству збитки так і не відшкодовано. Враховуючи викладене, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та просить\~стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу вартість заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 3 759, 00 грн. та судові витрати, що складаються з суми судового збору у розмірі 2 684,00 грн. Ухвалою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2024 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, надав суду письмову заяву від 15.03.2024р., в якій позов підтримав у повному обсязі, а також просив справу розглянути у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надав. Заяви про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи та їх представників достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказах у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 1\~ст. 76 ЦК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.ч. 1, 2\~ст. 83 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно копії витягу з наказу №55 від 11.03.2011р. відповідач був прийнятий на роботу водієм автотранспортних засобів\~кат «D»,\~з оплатою\~праці згідно\~штатного розкладу у ТОВ «Кийтранс-2005» (а.с.8). У відповідності до ст.130 КЗпП України працівники несуть\~матеріальну відповідальність\~за шкоду,\~заподіяну підприємству,\~установі,\~організації внаслідок\~порушення покладених\~на них\~трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Як слідує із ст.131 КЗпП України працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді. Як вбачається із ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Лисенка В.В. від 08.07.2019р. у справі №369/8674/19 відповідач визнаний\~винним у\~вчиненні правопорушення,\~передбаченого ст.124\~КУпАП та нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн в дохід держави. В тексті даної постанови вказано, що 31.07.2018р. близько 14:25 год в Київській області, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, по вул. Чорновола, 8-А, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «БОГДАН», д.н.з. [NUMBER] , перебуваючи в хворобливому стані, внаслідок чого під час руху втратив свідомість та здійснив виїзд на полосу зустрічного руху, де зіткнувся з маршрутним автобусом «Рута», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався в зустрічному напрямку, котрий в подальшому зіткнувся з маршрутним автобусом «АТАМАН» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що рухався позаду нього. Матеріальну шкоду заподіяно трьом вказаним транспортним засобам та тілесні ушкодження отримали: водій транспортного засобу «БОГДАН», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , водій автобуса «Рута», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , пасажири автобуса «Рута», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.9б ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Постанова набрала законної сили 19.07.2019р. (а.с.11). Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В зв`язку із заподіянням матеріальних збитків внаслідок цієї ДТП, власник транспортного засобу марки «Рута», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся з позовом до Святошинського районного суду м. Києва про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП з ТОВ «Кийтранс-2005», як володільця джерела підвищеної небезпеки. 13.06.2023р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Кийтранс-2005», третя особа: ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» та вирішено стягнути з ТОВ «Кийтранс-2005» на користь [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 104\~615, 80 грн, суму моральної шкоди у розмірі 10\~000,00 грн та судовий збір у розмірі 1\~472,73 грн, а всього 116\~088,53 грн. (а.с. 12-17) На підставі заяви стягувача та виконавчого листа №759/3140/20 виданого Святошинським районним судом м. Києва, 03.08.2023р. головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бистрицькою Т.В. було відкрито виконавче провадження №72440237 та 23.08.2023р. за ВП №72440237 було стягнуто з рахунку ТОВ «Кийтранс-2005» на користь Святошинського ВДВС у м. Києві ЦМУМЮ м. Київ 127\~897, 38 грн., про що свідчить копія платіжної інструкції №72440237 від 23.08.2023р. (а.с. 18). В подальшому, головним державним виконавцем Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бистрицькою Т.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.09.2023р. №72440237 (а.с. 19). Відповідно до витягу з наказу №140 від 28.09.2018р. відповідача було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 9). Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ Відповідно до ч. 1\~ст.\~1172\~ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотної вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1ст. 1191\~ЦК України). З метою досудового врегулювання спору, 04.09.2023р. відповідачу було направлено регресивну вимогу №332, яка залишена без відповіді, а завдані підприємству збитки так і не відшкодовано (а.с.20). Таким чином,\~під час\~розгляду справи\~встановлено та\~підтверджується матеріалами\~справи,\~що відповідач\~перебував у\~трудових відносинах\~з позивачем\~та працював\~водієм автотранспортних\~засобів.\~Відповідачу для\~виконання своїх\~трудових обов`язків\~було надано\~майно позивача\~ автомобіль.\~31.07.2018р.\~відповідач,\~керуючи автомобілем,\~який належить\~позивачу, порушив вимоги п. 2.9б ПДР України, що призвело до пошкодження транспортного\~засобу автобуса «Рута», д.н.з. [NUMBER] .\~За порушення\~вимог ПДР\~України відносно\~відповідача було\~складено протокол\~про адміністративне\~правопорушення за\~ст.124\~КУпАП і\~він постановою\~суду від\~08.07.2019р.\~визнаний винним\~у вчиненні\~зазначеного правопорушення.\~За наслідками\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка сталася\~з вини\~відповідача,\~було пошкоджено\~майно позивача\~(автомобіль)\~та завдано\~матеріальні збитки\~іншим транспортним\~засобам. Крім того, позивач здійснив відшкодування майнової шкоди водію автобуса «Рута», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] на підставі рішення суду, яка була спричинена [PERSON] , а враховуючи, що відповідач звільнився з ТОВ «Кийтранс-2005», позивач не має можливості провести відрахування із заробітної плати відповідача на підставі наказу для покриття заподіяних збитків, відповідно у ТОВ «Кийтранс-2005» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Відповідно до ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку . Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві. Під час розгляду справи встановлено, що відсутні випадки, які вказані в ст.134 КЗпП України, на підставі яких відповідач має нести повну матеріальну відповідальність за завдані ним збитки (відповідних доказів позивач до суду не надав). Згідно копії довідки про доходи від 04.09.2023 №38, середня заробітна плата відповідача [PERSON] на день звільнення становила 3\~759,00 грн (а.с. 10). За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~ Розмір шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача [PERSON] підтверджується наявними у справі доказами. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування шкоди в сумі 3\~759, 00 грн та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Кийтранс-2005» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (у порядку регресу), підлягає до задоволення в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved