Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з проявом до Миколаївської міської ради, третьої особи - приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ємельянової Н.В. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в два місяці, з часу набрання рішення законної сили. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на квартиру [ADDRESS] , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 10.07.1992. За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів належну йому квартиру - сину [PERSON] , який є громадянином РФ, постійно проживає у м. Москва, на день відкриття спадщини із спадкодавцем не проживав та в установлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся до нотаріуса, а після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, [PERSON] не приїде до України, зацікавленості у прийняття спадщини не виявляв, отже вважається таким, що не прийняв спадщину. Оскільки позивачу було відомо про існування заповіту на ім`я брата, він в установлений законом строк не звертався до нотаріуса, крім того, на день смерті проживав разом і з батьком, тому вважав, що є таким, що прийняв спадщину. В липні 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але йому в цьому було відмовлено через пропуск строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Вважає, що ним вказані обставини є поважними причинами пропущення ним строку на прийняття спадщини. Ухвалою від 17.08.2023 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання, витребувані докази. 18.08.2023 представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення на розсуд суду. 25.08.2023 представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності її та позивача, позовні вимоги підтримала. 31.08.2023 і 27.11.2023 представник позивача подала до суду клопотання про долучення доказів. Ухвалою від 03.10.2023 закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 22.02.2024 третя особа подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом та матеріалами справи встановлено, що\~ [INFO] в м. Миколаєві помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 09.03.2023 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №695. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, останній за життя 12.03.2021 склав заповіт, за яким на випадок своєї смерті розпорядився належною йому на праві власності квартирою [ADDRESS] , заповівши це нерухоме майно своєму сину [PERSON] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою Н.В. Позивач [PERSON] народився [INFO] в м. Миколаєві, його батьками вказані: [PERSON] , мати - [PERSON] , згідно копії свідоцтва про народження, виданого 21. 09.1972 Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис №4306 від 21.09.1972. Отже, позивач є сином померлого [PERSON] та спадкоємцем першої черги за законом. Спадкоємець за заповітом [PERSON] є громадянином РФ, у встановлену законом строк, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Миколаївського місткого нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової Н.В. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право» (частини перша, третя статті 1221 ЦК України). Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22), сформував правову позицію про те, що у випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України і до складу спадщини увійшли права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна в Україні. Якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна в Україні заяву про прийняття спадщини, він не може вважатися таким, який прийняв спадщину. Прийняття спадщини за межами України не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для спадкування права на нерухоме майно, розташованого на території України. Тож за обставин справи, коли спадкоємець за заповітом [PERSON] не звертався в Україні за місцем знаходження нерухомого майна із заявою про прийняття спадщини, він не може вважатися такими, що прийняв спадщину в Україні. \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельянової Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №330/02-31 від 27.07.2023, [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, яке входить до складу спадщини [PERSON] , померлого [INFO] , через пропуск строк на прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України. Відповідно до частини 3\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1\~статті 106 Конституції України,\~Закону України "Про правовий режим воєнного стану",\~Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022\~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат»,\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64\~«Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, пунктом 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок про те, що основним актом цивільного законодавства України є\~Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та цього\~Кодексу\~(далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України\~(частина 2\~статті 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в\~статті 4 ЦК України\~встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім\~Конституції України,\~ЦК України\~та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно\~Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням\~ЦК України\~та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням\~ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення\~ЦК\~або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених\~Конституцією України\~та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Як встановлено судом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] закінчився 04 вересня 2022 року, а до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва позивач звернулася 06.07.2023 року. \~ \~ \~ \~За загальновідомими фактами про введення на території України воєнного стану та веденням бойових дій в Україні, а також загальнодоступної інформації на відповідних сайтах інтернет ресурсів, місто Миколаїв з 24 лютого 2022 року перебувало під майже щоденними обстрілами, оскільки місто Херсон та область були окуповані російськими військами внаслідок збройної\~агресії РФ в Україні, а місто Миколаїв було прифронтовим місцем на незначній відстані. У зв`язку з частими обстрілами, обмежено працювали органи місцевої влади міста, відділення поштового зв`язку, інші державні органи, зокрема й органи нотаріату, мешканцям міста була рекомендована добровільна евакуація. Така ситуація у місті Миколаєві залишалася до листопада 2022 року, коли Збройними Силами України було деокуповано місто Херсон та частина Херсонської області, внаслідок чого місто Миколаїв позбавилось частих обстрілів. Крім того, позивачу було відомо про наявність заповіту на ім`я його брата [PERSON] , проте після повномасштабного вторгнення РФ на територію України, стало зрозуміло, що [PERSON] , який є громадянином РФ, не приїде на територію України та не має зацікавленості у прийнятті спадщини. З огляду на викладене, враховуючи всі зазначені обставини у сукупності, які мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, суд приходить до висновку, що існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки [PERSON] помер [INFO] , а звернувся позивач до суду із цим позовом у серпні 2023 року. Вище викладене є підставою для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved