Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" у грудні 2023 звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитиним договором 03.08.2019-100001739 від 03.08.2019 у розмірі 21 360 грн та суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2 147 грн 20 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] 03.08.2019 укладено кредитний договір (оферти) 03.08.2019-100001739. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 12 000 грн строком на 14 днів шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, на умовах строковості, платності та поворотності. Відповідно до квитанції відповідачем 03.08.2019 отримано кредитні кошти у розмірі 12 000 грн. ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим на дату подання позову утворилась заборгованість у розмірі 21 360 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 000 грн, процентам в розмірі 3 360 грн та штрафу в розмірі 6 000 грн. 07.02.2024 від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, вдіповідно до якої ТОВ "Споживчий центр" змінює розмір позовних вимог із 21 360 грн до 15 360 грн, тобто просить стягнути тіло кредиту та проценти за користування коштами. Ухвалою суду від 25.01.2024 відкрито провадження у справі і призначений розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 05.02.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що починаючи з 2022 року проходить військову службу, а 02.08.2023 отримав посвідчення учасника бойових дій. Таким чином, на думку відповідача, на нього розповсюджуються положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого відсутні підстави для стягнення з нього відсотків, штрафних санкцій, пені та інших плат за невиконання зобов`язання за користування кредитом з початку і до закінчення особливого періоду, який діє по теперішній час. Представник позивача не був присутнім в судовому засіданні, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач також не з`явився в судове засідання, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03.08.2019 року [PERSON] погодив пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти), відповідно до пункту 1.1 якої кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.3 визначено, що сума кредиту, термін повернення кредиту, строк користування кредитом, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. 03.08.2019 року [PERSON] підписав одноразовим ідентифікатором заявку ТОВ «Споживчий центр», якою визначено: суму кредиту - 12 000 грн; строк користування кредитом - 14 календарних днів з дати отримання; проценти 3 360 грн, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка; графік платежів: сума кредиту 12 000 грн та проценти 3 360 грн сплачуються до 16.08.2019 включно. [PERSON] підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №03.08.2019-100001739 від 03.08.2019, з яким попередньо уважно ознайомився. Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується копією чеку №158663701 від 03.08.2019 за договором №03.08.2019-100001739, відповідно до якого ТОВ "Споживчий центр" перерахував на картку [NUMBER] суму в розмірі 12 000 грн. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Частиною 1 ст.1055 ЦК України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 3-6, 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч.12 ст.11 вказаного Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором належним чином, тому утворилась заборгованість по кредитному договору №03.08.2019-100001739 від 03.08.2019, яка станом на дату подання позову становить : 12 000 грн - заборгованість за кредитом, 3 360 грн - заборгованість за процентами, які нараховані за період з 03.08.2019 по 16.08.2019, що підтверджується довідкою про стан заборгованості. З огляду на викладене, оскільки доказів про повернення взятих в кредит коштів відповідачем до суду подано не було, з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість за кредитним договором №03.08.2019-100001739 від 03.08.2019 в загальній сумі 15 360 грн на користь ТОВ «Споживчий центр». Заперечення відповідача про те, що він є військовслужбовцем, а тому на нього поширюються положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", в даному випадку не є підставою для відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», що закріплює гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. Так, ч. 15 ст. 14 зазначеного Закону встановлено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та або/автомобіля. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Відповідно до постанови Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 05/1993/17-ц особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідно до довідки з військової частини [NUMBER] від 06.10.2023 майор [PERSON] , начальник групи цивільно-військового співробітництва штабу військової частини [NUMBER] проходив службу в зазначені у цій довідці періоди, зокрема 07.05р.-10.06р. - військова частина [NUMBER] . Звільнений з військової служби у запас у зв`язку зі скороченням штатів. Далі проходив службу в такі періоди: 02.22р. -01.23р., 01.23р. - по т.ч. - військова частина [NUMBER] . Оскільки проценти за кредитним договором були нараховані за період з 03.08.2019 по 16.08.2019, тобто коли відповідач був звільнений з військової служби, підстави для звільнення його від сплати процентів за невиконання зобов`язання відсутні. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 360 грн підлягають задоволенню. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] , виданого 02.08.2023, а отже звільняється від сплати судового збору. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2 147,20 грн компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved