Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» в інтересах якого діє представник Кузеванова Р.Р. звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» (код за ЄДРПОУ: 41697872, м. Київ, Малевича Казимира, буд.86, корп.. «И», поштовий індекс 03150) заборгованість за договором кредитної лінії №00-7155401 від 12 березня 2023 року у розмірі 18225 грн., що складається з основної заборгованості в сумі 8505 грн. та суми заборгованості за процентами 9720 грн.) та суму понесених Позивачем судових витрат, що складається з судового збору у розмірі 2 147,20 грн., а також 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Посилаючись на те, що 12 березня 2023 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ та [PERSON] укладений договір кредитної лінії №00-7155401, відповідно до якого сума кредитного ліміту складає 8505 грн. За користування кредитними коштами передбачено сплату процентів за кожен день користування кредитом. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 01.04.2023 протягом дії кредитної лінії. Договір укладено в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Так позичальник через особистий кабінет на веб-сайті кредитодавця подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав для себе зручними шляхом використання калькулятора на сайті кредитодавця, ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який відправлено на телефон позичальника і введено останнім в окреме поле для підтвердження підписання Договору. Позивач виконав свої зобов`язання за договором. Термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, а саме не повернув отримані на підставі договору кошти та не сплатив відсотки, має заборгованість у розмірі 18225 грн., з яких 8505 грн. - основна заборгованість, 9720 грн. - сума заборгованості за процентами. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, сплачений судовий збір та витрати на юридичну допомогу в сумі 8000,00 грн.. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 січня 2024 року, прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі про стягнення заборгованості. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін. В судове засідання сторони не викликались. Відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідачу встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12 березня 2023 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] укладений Договір кредитної лінії №00-7155401, відповідно до умов якого відповідач отримала 8505 грн. на строк 120 днів, зобов`язався повернути кредит 10 липня 2023 року або достроково. Відповідно до п.1.3.1 договору Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати -01 квітня 2023 року, протягом дії кредитної лінії, Позичальник зобов`язана сплачувати проценти на кожний 20 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами В п.1.4. Договору вказано: Тип процентної ставки фіксована. Знижена процентна ставка становить 1,25% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Стандартна процента ставка складає 2,50% від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення Кредиту. Договір складено в електронній формі та підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Також сторонами підписано паспорт споживчого кредиту, який містить основні умови укладеного договору: тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту 8505 грн, строк кредитування 120 днів, процентна ставка 1,25% в день в перші 20 днів, 2,50% в день починаючи з 21 дня по дату повернення; комісія за надання кредиту 405 грн., загальні витрати за кредитом 14580 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту 22680 грн., реальна річна процентна ставка 2191,43 грн.. Як видно із доданого до позовної заяви детального розрахунку заборгованості, 12.03.2023 року було видано відповідачу кредит у розмірі 8505 грн., здійснювалось щоденне нарахування відсотків в сумі 101,25 грн. в день, тобто за ставкою 1,25%.. 12.05.2023 заборгованість у розмірі 8505 грн. та відсотки в розмірі 2430 грн. - перенесені в протерміновані. З 12.05.2023 року нарахування відсотків здійснювалось в розмірі 121,50 грн. в день, тобто за ставкою 2,50 %.. Через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором, утворилася заборгованість в розмірі 18225 грн., з яких 8505 грн. - основна заборгованість, 9720 грн. - сума заборгованості за відсотками. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитом, а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зокрема у визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ч.ч.1, 3ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Встановлено, що між сторонами в електронній формі укладено договір кредитної лінії та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором. Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульованоЗаконами України «Про електронну комерцію»та «;Про електронний цифровий підпис». Із прийняттямЗакону України «Про електронну комерцію»на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомуст. 12 цього Закону. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з абзацом 2 ч. 2ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставіЦивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем укладений сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогамЦК УкраїнитаЗакону України «Про електронну комерцію». За приписамист. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Так, сторонами були визначені істотні умови договору, в тому числі: сума кредитного ліміту, розмір відсотків (знижена та стандартна процентна ставка), строк дії кредитної лінії, дата повернення коштів. Відповідач визнає факт укладення кредитного договору з позивачем, факт отримання коштів від позивача не заперечує. Доказів на спростування твердження позивача щодо надання їй кредитних коштів на умовах кредитної лінії не надала. Із п.2.2 цього Договору видно, що кредитодавець здійснює перерахування із свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 8505 грн на карту позичальника № [NUMBER] , яка зазначається у форматі ХХХХХХ****ХХХХ, емітовану банком України. Крім того, факт надання відповідачу кредиту за кредитним договором №00-7155401 від 12 березня 2023 року у сумі 8100 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картку, визначену відповідачем для зарахування коштів, підтверджується відповідним повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз фінанс» від 28.11.2023 року, що є свідченням виконання з боку кредитора покладених на нього зобов`язань перед позичальником. Також слід зазначити, що ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» код ЄДРПОУ 41697872, є юридичною особою та фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії ФК №В0000479 від 31.12.2021. Ліцензія на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, видана розпорядженням №520 від 11.04.2018 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Вказані обставини встановлені матеріалами справи. Відповідно до ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України-за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положенняпараграфа 1цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідност. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.525,526, 530 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1ст. 611 ЦК Українипередбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зіст.629 ЦК Українидоговір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Таким чином у відповідача виникли зобов`язання за укладеним договором повернути кредит і сплатити відсотки за користування коштами. Позичальник [PERSON] до укладення договору про споживчий кредит був ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту, в якому міститься підтвердження про отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Позичальник підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем з проставленням електронного цифрового підпису на підтвердження цього. Приписамист.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості встановлено, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки не виконала, суму кредиту та відсотки за користування ним жодного разу не сплачувала. Отже, остання неналежним чином виконувала умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість. За правилами статей 2,12 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.76, ч. 1 ст.77 ЦПК Українидоказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів за користування кредитом було передбачено умовами договору, укладеного між сторонами, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Відповідно до приписів ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 та неодноразово наголошено упостановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. Отже, сторона у справі має право на компенсацію таких витрат, якщо нею буде доведено, що розмір таких витрат обґрунтовано. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем були надані суду: копія договору про надання юридичної (правничої) допомоги від 04.01.2023; ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі виконаних робіт від 12.10.2023, квитанція №06/12 від 06.12.2023 року про сплату позивачем послуг за договором у сумі 8000,00 грн.. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Встановлено, що правнича допомога позивачу фактично була надана у вигляді складення проекту позовної заяви, підготовка адвокатського запиту та клопотання про витребування доказів, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а тому такі витрати позивача підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст.141ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. Позивачем при поданні позову до суду через систему «Електронний суд», відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» застосовано коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору та сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Outcome: approved