Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 17 жовтня 2015 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. До укладання шлюбу 22 листопада 2008 року в неї з відповідачем народилася донька [PERSON] . Півтора роки тому (дата звернення до суду 15.09.2023) вони припинили шлюбні відносини, оскільки відповідач нехтував сімейними цінностями, припускався подружніх зрад, зловживав алкогольними напоями. З цих обставин між ними виникали сварки, під час яких відповідач застосовував до неї фізичне насильство. Вказуючи на те, що збереження шлюбу неможливе та буде суперечити її інтересам та інтересам дитини, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи в її відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, та за обопільною домовленістю з відповідачем їх неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , залишається мешкати разом із батьком, перебуваючи на його повному утриманні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні після сплину строку для примирення, наданого судом подружжю за клопотанням відповідача, проти розірвання шлюбу не заперечував. Пояснив, що з позивачем він мешкав однією сім`єю з 2007 року. [INFO] в них народилася донька [PERSON] . У жовтні 2015 року він та позивач зареєстрували свій шлюб. Разом вони перенесли добрі й погані періоди спільного проживання. Вважає, що шлюбно-сімейні стосунки з позивачем остаточно припинені з жовтня 2023 року, коли він дізнався, що позивач підтримує такі ж стосунки з іншим чоловіком, з яким проживає разом і до теперішнього часу. Оскільки примиритися з позивачем не вдалося, він визнає позовні вимоги та підтверджує, що за домовленістю з позивачем та за бажанням дитини їх донька залишається мешкати разом із ним, перебуваючи на його утриманні. Представник відповідача [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, підтримуючи позицію свого довірителя, письмово повідомила суд про розгляд справи в її відсутність. Згідно із ухвалою суду від 20.09.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Згідно із ухвалою суду від 18.10.2023 подружжю було призначено строк для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. Згідно із ухвалою суду від 19.03.2024 провадження у справі поновлено. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 жовтня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 343. До укладання шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] , яка за домовленістю сторін після розірвання шлюбу залишається проживати разом із батьком. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили щонайменше з жовтня 2023 році. Вказані обставини встановлені на підставі копій свідоцтв про шлюб сторін, про народження дитини, пояснень та заяв сторін. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно із ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до\~уваги вищевикладене\~та те,\~що сторони\~створити міцної\~сім`ї за\~час спільного\~проживання не\~змогли, внаслідок чого\~їх шлюб\~фактично розпався, у наданий судом п`ятимісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, за сплином цього строку позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим, а відповідач не заперечує проти цього, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дитини та її матеріальне забезпечення визначено сторонами самостійно. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Сплачений позивачем при зверненні до суду з цим позовом судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved