Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з [PERSON] у якості відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 31 855,62 грн., у якості відшкодування моральної шкоди - грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є винуватим у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] автомобіль, чим їй було завдано матеріальну та моральну шкоду. [PERSON] своєї позиції щодо предмета спору у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02.10.2023 р. у справі № 274/6365/23, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 8). Зі змісту постанови вбачається, що [PERSON] 01.09.2023 р. о 16:50 у м. Бердичеві по вул. Житомирській, 76, керуючи квадроциклом FORTE 200, без державного номерного знака, не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР). Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, розглядаючи справу, Суд виходить з того, що [PERSON] 01.09.2023 р. о 16:50 у м. Бердичеві по вул. Житомирській, 76, керуючи квадроциклом FORTE 200, без державного номерного знака, не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив пункти 12.1 та 13.1 ПДР. Власником автомобіля Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а. с. 22). Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, абзацом першим частини третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною першою статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, [PERSON] як такий, що винуватий у дорожньо-транспортної пригоді, яка відбулась 01.09.2023 р., внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , зобов`язаний відшкодувати власнику цього автомобіля [PERSON] завдану шкоду (зокрема, витрати, які та мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а саме - для відновлення (ремонту) пошкодженого автомобіля). Розмір матеріального збитку, завданий [PERSON] як власнику автомобіля Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , у результаті пошкодження цього автомобіля (вартість відновлювального ремонту автомобіля) становить 31 855,62 грн., що підтверджується звітом № 822 про оцінку автомобіля від 26.09.2023 р. з додатками до нього (а. с. 9 - 13, 14 - 18). Тобто [PERSON] зобов`язаний відшкодувати [PERSON] майнову шкоду у розмірі 31 855,62 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] цю шкоду не відшкодував. [PERSON] проти позову не заперечив та не повідомив, з посиланням на докази, обставин, які б спростували наведене вище. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] у якості відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів у розмірі 31 855,62 грн. підлягає задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди. Частиною першою, пунктами 2 та 3 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вона пережила переляк під час дорожньо-транспортної пригоди, що автомобіль Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , був одним з джерел доходів її сім`ї і що через його пошкодження в неї виникла необхідність користуватись для пересування громадський транспорт. Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення наведених норм Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] не довела, що вона пережила переляк під час дорожньо-транспортної пригоди, що автомобіль Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , був одним з джерел доходів її сім`ї і що через його пошкодження в неї виникла необхідність користуватись для пересування громадський транспорт, - будь-яких доказів на підтвердження цих обставин нею не подано. Крім того, зі змісту позовної заяви випливає, що під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілем Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , керувала не [PERSON] , а [PERSON] , який є її чоловіком (що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 29.04.2014 р. а. с. 13), будь-які посилання на та, що [PERSON] у цей час також перебувала в автомобілі позовна заява не містить, а докази, які б це підтверджували, у матеріалах справи відсутні. Разом з тим, Суд вважає, що [PERSON] було завдано моральну шкоду у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] щодо її чоловіка, яка полягає у порушенні пунктів 12.1 та 13.1 ПДР, та у зв`язку з пошкодженням автомобіля Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого вона є, оскільки протиправна поведінка щодо члена сім`ї та пошкодження речі, поза розумним сумнівом, викликають душевні страждання, тобто завдають моральної шкоди. Частинами третьою - п`ятою статті 23 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди [PERSON] , Суд виходить з обставин, які є доведеними (встановленими), а саме - з того, що шкода завдана [PERSON] неумисно, а сама шкода полягає у душевних стражданнях у [PERSON] у зв`язку з протиправною поведінкою [PERSON] щодо її чоловіка та у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля Volkswagen FOX, державний номерний знак [NUMBER] , враховує вимоги розумності і справедливості, та вважає, що цей розмір має становити 10 000,00 грн., тобто позов в частині вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. [PERSON] просить стягнути на її користь з [PERSON] у якості відшкодування витрат на правничу допомогу грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. Частинами першою - четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З акту від 18.03.2024 р. приймання-передачі наданих послуг до договору № 19/2023 від 03.10.2023 р. вбачається, що адвокатом Сліпчуком П.П. були надані (мали бути надані) [PERSON] такі послуги: консультація вартістю 1 000,00 грн., підготовка та подача позову вартістю 4 000,00 грн., отримання постанови у справі № 274/6365/23 вартістю 1 000,00 грн. та участь у двох судових засіданнях вартістю 4 000,00 грн. (а. с. 45). Визначаючи розмір витрат [PERSON] на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, Суд враховує, що справа є типовою, а тому має незначну складність, зважаючи на ціну позову - 56 855,62 грн., справа не є такою, що має велику значимість для [PERSON] , адвокатом Сліпчуком П.П. було надано консультацію, складено позовну та подано позовну, що, враховуючи типовість справи, не потребувало значної кількості часу, адвокат Сліпчук П.П. прийняв участь у двох судових засіданнях загальною тривалістю близько двадцяти хвилин. При цьому матеріали справи не містять доказів, що адвокатом Сліпчуком П.П. було надано послугу з отримання постанови у справі № 274/6365/23. Приймаючи до уваги наведене, Суд вважає, що розмір витрат [PERSON] на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат має становити 5 000,00 грн. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню (пропорційно розумі задоволених позовних вимог) грошові кошти у розмірі 7 047,64 грн., з яких: 789,94 грн. - судовий збір, сплачений за подання позовної заяви (а. с. 4, 5), 25 76,70 грн. витрат, пов`язаних з проведенням оцінки автомобіля (з метою визначення матеріального збитку) (а. с. 19) та 3 681,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial