Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив розірвати договори оренди землі №799 від 29.09.2020 та №800 від 29.09.2020, укладені між сторонами стосовно земельних ділянок, площею 1,0993 га кадастровий номер 7124989000:03:003:0702 та площею 0,4154 га, кадастровий номер 7124989000:03:003:0703, сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Червонослобідської сільської ради, та стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказав, що відповідач порушує умови Договору, а саме: не своєчасно сплачує орендну плату за 2021 та 2022 роки в строки та порядку, передбаченому умовами Договору, що, на думку позивача, свідчить про неналежне виконання Договору та є підставою для розірвання. Ухвалою суду від 13.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 22.03.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву з пропущеним строком. За клопотанням останнього суд визнає причини пропуску встановленого строку поважними, поновив вказаний процесуальний строк та долучив поданий відзив до матеріалів справи. Свою позицію відповідач аргументує тим, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів невиплати з боку відповідача орендної плати, не надав доказів існування заборгованості та не зазначив за який період існує заборгованість. Вказує, що оренду плату за 2021 рік було сплачено на користь позивача в повному обсязі 27.11.2022, тобто в строки, передбачені Договором оренди. Разом з тим, дійсно орендну плату за 2022 рік було сплачено 20.02.2023 із незначним затриманням виплати коштів, але в строки, передбачені Договором оренди для іншого строку виплати орендної плати річного терміну, що виключає факт істотного порушення своїх договірних зобов`язань з боку відповідача, для отримання орендної плати за 2023 рік позивач не з`явився, що виключає факт істотного порушення своїх договірних зобов`язань з боку відповідача. Вказує, що затримка пов`язана з повномасштабним вторгненням російських військ на територію України, та у зв`язку з цим проведення із запізненням посівних робіт у 2022 році, блокування російською федерацією зернових коридорів, ракетних обстрілів портів та зернових терміналів, пізньою по часу реалізацію зернових і отримання прибутку для виплати орендної плати за паї. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не було надано до суду доказів наявності саме істотного порушення ТОВ «Грін Ленд Індастрі» Договору оренди землі; підстав вважати, що істотна шкода була нанесена відсутня, оскільки відповідач не відмовився сплачувати орендну плату за землю, а сплатило її в інші строки, що зумовлено дією незалежних від волі відповідача обставин, не допускаючи при цьому саме істотних порушень, тому позивач не був позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору оренди землі- отримання за спірним договором оренди грошових коштів (орендних платежів), адже метою позивача при укладенні договору оренди землі було отримання оплати за те, що орендар користується відповідною земельною ділянкою. Також відповідач щодо поданих позивачем Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків як доказу невиконання ТОВ «Грін Ленд Індастрі» умов Договору, вказав, що питання сплати податків не є предметом розгляду даної справи. Дійсно відповідач є податковим агентом позивача і зобов`язаний відраховувати і сплатити податки з отриманого позивачем доходу у вигляді орендної плати за землю, але це суто відносини відповідача з податковими органами, які будуть сплачені відповідачем в майбутньому після видачі орендної плати всіх своїм орендодавцям. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 29.09.2020 між сторонами було укладено договори оренди землі №799 та №800, відповідно до яких позивач надав, а відповідач прийняв у строкове платне володіння та користування вказану земельну ділянку, строком на 15 років. Відповідно п.9 Договорів оренди землі, щорічна орендна плата виплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або на аналогічну суму натуральній - шляхом надання сільськогосподарської продукції (в тому числі шляхом надання послуг та виконання робіт). Форма орендної плати визначається за взаємною згодою сторін. Орендодавець не менш ніж в тижневий строк, шляхом подачі письмової заяви або в інший доступний спосіб попереджає Орендаря про бажану дату, форму і розмір проведення розрахунків по орендній платі та надає Орендодавцю необхідну вихідну інформацію (номер банківського рахунку тощо). Орендар нараховує, утримує та сплачує до бюджету ПІДФО та інші обов`язкові внески/платежі із суми орендної плати та всіх інших виплат, здійснених за цим Договором на користь Орендодавця, використовуючи ставку податку в розмірі та порядку, визначеному законодавством. Орендна плата виплачується за вирахуванням усіх належних податків та зборів. Відповідно до п. 10 Договорів обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Згідно з п. 11 Договорів орендна плата виплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня або за погодженням сторін в будь-який інший строк протягом року. Згідно з п. 14 Договорів у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка несплаченої суми за кожний день прострочення, але, в будь-якому випадку, не більше 10 % річного розміру орендної плати. Орендар не несе відповідальності за прострочення виплати орендної плати у випадку, якщо таке прострочення виникло з вини орендодавця. За змістом п. 28 Договорів орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 38 Договорів дія Договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї зі сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договорами, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованих земельних ділянок, яке істотно перешкоджає їхньому використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Згідно п. 44 Договорів, Договір є укладеним в момент його підписання сторонами. Право оренди за цим договором підлягає державній реєстрації та виникає з моменту реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та діє до закінчення строку дії Договору. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2023, позивачу на праві власності належать земельні ділянки: кадастровий номер 7124989000:03:003:0703, загальною площею 0,4154 га, 29.09.2020 зареєстровано Договір оренди номер 800 та кадастровий номер 7124989000:03:003:0702, загальною площею 1,0993 га, 30.10.2020 зареєстровано Договір оренди номер 799. Орендарем є ТОВ «Грін Ленд Індастрі». Строк 15 років. Відповідно до держаних актів на право приватної власності на землю серії ЧР 17-20-245т від 10.11.2002 та ЧР 17-20-249т від 10.11.2002 спірні земельні ділянки належать позивачу. Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб -платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 07.12.2023 позивач отримав від відповідача в 4 кварталі 2021 року 5453,18 грн та в 3 кварталі 2022 року 5353,18 грн за надання земельної ділянки в оренду. Відповідно до відомостей №20 та №6 відповідачем на користь позивача було виплачено 27.11.2022 4666,67 грн та 20.02.2023 4389,81 грн орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України Цивільним Кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» та ч. 1 ст. 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. До загальних засад цивільного законодавства належить свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 3 та ст. 627 ЦК України свідчить, що свобода договору має декілька складових, зокрема, свобода укладання договору, вибору контрагента, виду договору, визначення умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Згідно до п. 38 Розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» спірних Договорів оренди від 29.09.2020 дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Тобто наведеними умовами Договорів передбачена можливість його розірвання на вимогу однієї із сторін та визначенні підстави для такого розірвання, без необхідності встановлення будь-яких інших передумов, зокрема невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором. Положення п. 9 Розділу «Орендна плата» Договорів були погоджені сторонами на власний розсуд, не суперечать загальним засадам цивільного законодавства, не змінені та не визнані недійсними, а тому є обов`язковими для виконання сторонами правочину. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями ст.ст. 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно з пунктом «д» частини 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Вказаний правовий висновок викладено Об`єднаною платою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Згідно якого «систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.». Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» не виконує належним чином умови договору оренду землі, а саме: систематично, тобто двічі і більше, не виплачує орендну плату вчасно та в повному обсязі, чим порушує її права як власника земельної ділянки. З наявних матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Грін Ленд Індастрі» сплатило орендну плату за користування земельною ділянкою позивача за 2022 рік 27.11.2022, а за 2022 рік -20.02.2023. Вказану обставину підтверджує і відповідач у своєму відзиві. Крім того на підтвердження доводів відповідача про неявку позивача для отримання виплати орендної плати за 2023 рік не подано до суду жодних належних та допустимих доказів. Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 04 листопада 2022 року у справі № 131/891/19, сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Доводи відповідача про те, що несвоєчасна виплата орендної плати пов`язана виключно з обстановкою в країні у 2022 році, зокрема повномасштабним вторгненням військ рф не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять доказів повідомлення сторони правочину про неможливість виконання зобов`язань за договором про настання обставин, що перешкоджають виконанню Договору, а також об`єктивної неможливості орендаря перерахувати орендну плату на банківський рахунок позивача. Аналізуючи викладене, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню шляхом розірвання спірних договорів оренди землі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дві вимоги немайнового характру у розмірі 2422,40 грн., оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи та від сплати судового збору при поданні позовної заяви звільнений. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved