Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

20.12.2023 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що 08.10.1994 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 р. шлюб між сторонами був розірваний. Під час шлюбу ними було придбано автомобіль марки Geely, модель Emgrand 7, рік випуску 2015, колір GL-Athens White. Середня ринкова вартість автомобіля становить 229\~229 грн. Транспортний засіб був зареєстрований на ім`я відповідача. За позовом, посилаючись на ст.ст.63, 69, 70, 71 СК України, позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок компенсації належної їй частки спірного автомобіля грошову суму в розмірі 114\~649,50 грн. Ухвалою від 10.01.2024 р. відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 16.02.2024 р. 16.02.2024 р. розгляд справи відкладено на 20.03.2024 р. на підставі п.2 ч.2 ст.223, ч.4 ст.223 ЦПК України. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи за відсутності сторони узгоджується з положеннями ч.1 ст.211 ЦПК України. Відповідач до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 08.10.1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2023 р. (а.с.9, 10-11). Згідно довідки РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях від 06.03.2024 р. (а.с.57), автомобіль марки «Geely Еmgrand», рік випуску 2015, об`єм двигуна 1498 см.куб., VIN [NUMBER] : 13.08.2021 р. в ТСЦ МВС № 2342 на підставі акту огляду № 5757/21/000139 від 13.08.2021 р., договору комісії № 5757/21/000140 від 13.08.2021 р. та договору укладеному у СГ № 5757/21/000140 від 13.08.2021 р. (філія № 8 ТФ «Автолюбитель»), з номерним знаком [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , зареєстровано за [PERSON] , [INFO] ; 27.02.2024 р. в ТСЦ МВС № 2341 на підставі акту огляду № 7106/24/000261 від 21.02.2024 р., договору комісії № 7106/24/000293 від 20.02.2024 р. та договору укладеному у СГ № 7106/24/000261 від 21.02.2024 р. (відокремлений підрозділ № 11 ТОВ «Запоріжжя Драйв Компані»), з номерним знаком [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] , перереєстровано за іншою особою. За даними сайту https://auto.rio.com/, на день звернення до суду з даним позовом, середня вартість спірного автомобіля складає 229 229 грн., що є еквівалентом 5700-6500 доларів США. Ст.60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч.1 ст.61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ч.2 ст.372\~ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ст.63\~СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч.1 ст.\~69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Ч. 1, 2 ст.70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Ст.71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). В наведеного вище, суд дійшов висновку, що спірний автомобіль був набутий сторонами під час перебування в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим, підлягає поділу між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації у розмірі 1/2 частки вартості автомобіля, яка визначена позивачем з посиланням на відповідний сайт, та розмір якого відповідачем в процесі розгляду справи не спростований, та така вимога узгоджується з положеннями ч.4 ст.71 СК України, ч.3 ст.370 та ч.2 ст.364 ЦК України. Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1146,50 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved