Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

23 лютого 2024 року [PERSON] , [PERSON] , законний представник якої [PERSON] звернулися до суду з позовом до виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради, треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Антонова Тетяна Василівна про визнання права власності на спадщину. Свій позов мотивували тим, що [INFO] під час виконання військового обов`язку загинув батько позивачів [PERSON] . За їх заявами відкрито спадкову справу на майно померлого. Приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобілі, оскільки відсутні реєстраційні документи на них . Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Великобудищанської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа приватний нотаріус Антонова Т.В. у судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила. Згідно вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані сторонами письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.10.2022 року Гадяцьким відділом РАЦС у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.03.2008 року. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.02.2008 року. Згідно довідки, виданої Великобудищанською сільською радою 13.02.2024 року № 60 померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 09.10.2022 року за адресою: [ADDRESS] . На день смерті з ним були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита 01.11.2022 року приватним нотаріусом Антоновою Т.В. Згідно листа територіального сервісного центру МВС №5345 від 23.01.2024 №31/16-18-56 вбачається, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру транспортних засобів за [PERSON] , [INFO] зареєстровано транспортні засоби: Ваз 24011, 1976 р.в., причіп бортовий, 2005 р.в., автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, 1999 р.в., [NUMBER] , 2013 р.в. Постановою від 12 лютого 2024 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на частину спадкового майна. Відповідно до ст. ст.\~1216,\~1217 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1\~ст. 1222 ЦК України\~визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1-3\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ст.1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідну до\~ст. 16 ЦК України\~визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. За правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України). За змістом п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно\~ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Кожен зі спадкоємців має право вимагати виділу своєї частки зі спадкового майна в натурі (ч. 2\~ст. 1278 ЦК України). Незважаючи на те, що це прямо не зазначено в законі, коли вимога щодо виділу часток із спадщини виходить від усіх спадкоємців, мають місце правовідносини щодо поділу спадкового майна. У постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-692цс16 вказано, що «відповідно до частини першої\~статті 1267 ЦК України\~частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (частина друга\~статті 1278 ЦК України). Згідно з частиною другою\~статті 1279 ЦК України\~спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна в межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Вирішуючи спори про поділ спадщини та визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину». У постанові від 11.12.2019 у справі № 638/2267/14-ц Касаційний цивільний суд зазначив, що виділ на підставі статті\~1278,\~1279 ЦК\~може бути здійснений спадкоємцями за взаємною згодою, шляхом укладення договору або (у разі наявності спору) в судовому порядку. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved