Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

27.02.2024 року представник позивача - [PERSON] , який здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВТ №1027086 від 21.06.2023 року, звернувся до суду через підсистему "Електронний суд" з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №497/1967/23, яким задоволено позовні вимоги частково, а саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 113 073,07 грн., сплачену суму судового збору в розмірі 1330,74 грн, та витрати на проведення експертизи в розмірі 2500 грн. У зв`язку з розглядом зазначеного позову позивач [PERSON] зазнала судових витрат на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 гривень, яку він представник просить стягнути з відповідача, оскільки представником відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України була зроблена відповідна заява. Сторони до суду не з`явилися. Представник заявника адвокат Риженко Д.О. 28.03.2024 року на електрону пошту суду надав заяву про розгляд заяви без його. Відповідач [PERSON] , про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, рішення суду, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.02.2024 року Болградським районним судом було прийнято рішення про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме стягнуто матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 113 073,07 грн., сплачену суму судового збору в розмірі 1 330,74 грн.; витрати на проведення експертизи в розмірі 2 500,00 грн., та в частині стягнення моральної шкоди відмовлено. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Як вбачається з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представник відповідача адвокат Риженко Д.О., в день проведення судового засідання з розгляду справи 21.02.2024 року перед початком судових дебатів, заявив усне клопотання, щодо стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача у разі задоволення позову. Заява адвоката Риженка Д.О. про ухвалення додаткового рішення по справі № 497/1967/23 надійшла до Болградського районного суду Одеської області 26.02.2024 року через підсистему "Електронний суд" та була зареєстрована 27.02.2024 року. Розглянувши подану заяву та надані стороною позивача докази, суд дійшов наступного висновку. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність ). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до положень п. 1 ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що стороною позивача надано докази на підтвердження вимог понесених витрат на правничу допомогу, а саме: - договір про надання правничої допомоги від 21.06.2023 року, в якому сторони домовилися про вартість послуг в розмірі 16\~000,00 грн.; - описом наданої правничої допомоги від 26.02.2024 року відповідно до якого адвокат витратив всього 17 годин свого робочого часу на цю справу, та в надані послуги увійшли: підготовка до розгляду справи, вивчення документів, визначення правової позиції 4 години; складання позовної заяви в тому числі сканування усіх додатків для подачі до суду через систему електронного суду 5 годин; складання заяви про проведення судової автотоварознавчої експертизи 2 години; складання заяви про збільшення позовних вимог 2 години; очікування судового засідання 23 листопада 2023 року - 2 години; участь у судовому засіданні 15 січня 2024 року 1 година; участь у судовому засіданні 21 лютого 2024 року 1 година; - квитанцію до прибуткового касового ордеру №1-21.06.2023 року відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] 16\~000,00 грн. обумовленого в договорі гонорару. Водночас за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також, у рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Зважаючи на викладені норми, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 16 000 грн. Представник позивача зазначає те, що позивачем було понесено витрати на послуги адвоката, що пов`язані з підготовкою, поданням позовної заяви та участю у двох судових засіданнях. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважає можливим зменшити розмір судових витрат та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 5 000,00 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи по справі. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial