Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, що розташована за адресою : [ADDRESS] , кадастровий номер 5310900000:50:066:0242 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,064 га, після смерті [INFO] [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що [INFO] померла [PERSON] , яка постійно проживала в м. Миргороді Полтавської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та на земельну ділянку розміром 0,064 га. Все своє майно [PERSON] заповіла позивачці. В установлений законом строк [PERSON] прийняла спадщину звернувшись до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Смаги Л.М. 21 лютого 2024 року нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, так як частка померлої [PERSON] у праві спільної сумісної власності не визначена, частку іншого співвласника вона успадкувала, але свідоцтво про право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №637700 від 01 липня 2010 року спадкодавцю [PERSON] разом з [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка розміром 0,064 га кадастровий номер 5310900000:50:066:0242 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину. В зв`язку з наведеним відсутні умови для одержання позивачкою в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину за заповітом і вона змушена ставити вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку. Ухвалою судді від 29.02.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче засідання позивачка не з`явилася. У поданій на адресу суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити (а.с. 49). Представник відповідача Миргородської міської ради Полтавської області Пищимуха Н. М. в підготовче засідання не з`явилася, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 47). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~яка постійно\~проживала в\~м.\~Миргороді Полтавської\~області (а.с.9).\~Внаслідок її\~смерті відкрилась\~спадщина,\~зокрема,\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~і спорудами\~та на\~земельну ділянку\~розміром 0,064\~га.\~Все своє\~майно [PERSON] \~заповіла позивачці\~(а.с.10).\~В установлений\~законом строк\~ [PERSON] \~прийняла спадщину\~звернувшись до\~приватного нотаріуса\~Миргородського районного\~нотаріального округу\~Полтавської області\~Смаги Л.М.\~(а.с.\~40).\~21\~лютого 2024\~року нотаріусом\~винесено постанову\~про відмову\~у вчиненні\~нотаріальної дії,\~якою відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом на\~земельну ділянку,\~так як\~частка померлої\~ [PERSON] \~у праві\~спільної сумісної\~власності не\~визначена,\~частку іншого\~співвласника вона\~успадкувала,\~але свідоцтво\~про право\~власності на\~земельну ділянку\~не зареєстровано\~в Державному\~земельному кадастрі\~(а.с.16). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 637700 від 01 липня 2010 року спадкодавцю [PERSON] разом з [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка розміром 0,064 га кадастровий номер 5310900000:50:066:0242 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-19). Після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину (а.с.12). Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 10, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» згідно ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: «За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права па спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». За таких обставин позов [PERSON] є належно обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved