Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. У листопаді 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «Приват Банк», у зв`язку з чим 16.05.2015 року підписав заяву № б/н. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом у заяві. Також, відповідач ознайомлений із «Умовами та правилами надання банківських послуг», що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, про що свідчить його підпис у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Заявою відповідач підтвердив той факт, що він повністю проінформований про умови кредитування в банку, які йому були надані для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Отже, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів. Розмір кредитного ліміту збільшився до 75000 гривень. Виконання відповідачем договору вбачається і з виписки по рахунку та розрахунком заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування. Підписавши заяву між сторонами, був укладений договір про надання батьківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. У разі незгоди із змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору. При укладанні договору відповідач надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01.03.2019 року сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань, відповідач зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого кредиту в строк кредиту, що встановлюються у процентних ставках від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна» та в розмірі 84,0% для картки «Універсальна голд». У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 31.10.2023 року має заборгованість у розмірі 94160,70 грн.,яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 75000,00 грн., заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 19160,70 грн. На даний час, відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послу, тому представник позивача просить суд стягнути на користь банку з відповідача заборгованість у розмірі 94160,70 грн. та понесені судові витрати у розмірі 2 684,00 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання. 14 грудня 2023 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Пустовіта Ю.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що до матеріалів справи позивачем долучено анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка власноруч підписана відповідачем 16.05.2015 року, однак Умов і Правил чинних на дату підписання Анкети позивачем не надано. Також до матеріалів справи позивачем додано Умови і Правила датовані 2023 роком, умови яких не можуть бути застосовані до правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки вони не діяли на момент підписання відповідачем анкети. Оскільки позивач не надав належним чином оформленого договору, то відповідно не може посилатися на його укладення, тому посилання на необхідність сплати відсотків за користування кредитними коштами є безпідставними. Банк зобов`язаний підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови а не інші. Довідка по рахунку не є належним доказом по справі, оскільки виготовлена в односторонньому порядку, а належними доказами лише первинні документи про перерахування коштів, однак позивачем не надано виписок порахунку, відкритому відповідачу, що є необхідною умовою для визначення правильності суми заборгованості. Також не надано доказів видачі кредитних коштів, та не надано доказів встановлення відсотків за користування кредитними коштами та доказів узгодження їх розміру та порядку нарахування, тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою Хотинського районного суду від 20 грудня 2023 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Пустовіта Ю.О. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Ухвалою Хотинського районного суду від 27 березня 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Боднарюка В.І. про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовлено. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просять про розгляд справи у відсутності представника банку, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Боднарюк В.І. в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву в якій просить відкласти розгляд справи, у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому процесі. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: "якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні". З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, 16.05.2015 року АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] підписали анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг», за змістом якої відповідач визнав, що вказана заява разом із «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку» становлять укладений між сторонами договір про надання банківських послуг. При цьому, [PERSON] підписом засвідчив, що він ознайомився з умовами договору та зобов`язується виконувати їх (а.с.17). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат на умовах передбачених дійсним договором. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація, внаслідок якої змінено повне та скорочене найменування позивача з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та копією із Статуту АТ КБ «Приват Банк». З довідки АТ КБ "Приват Банк" вбачається, що відповідачу надавались у користування кредитні картки: № [NUMBER] (дата відкриття 01.08.2016 року, термін дії до 04/18), № [NUMBER] (дата відкриття 19.08.2014 року, термін дії 08/18 року), № [NUMBER] (дата відкриття 23.05.2019 року, термін дії 11/22 року), № [NUMBER] (дата відкриття 23.01.2023 року, термін дії 03/26 року) (а.с.16). Відповідно до довідки АТ КБ "Приват Банк" від 01.11.2023 року, про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідачу був встановлений кредитний ліміт в розмірі 500 грн, який в подальшому неодноразово змінювався та 17.01.2023 року був збільшений до суми 75000 гривень, а в подальшому у квітні 2023 року зменшений до 0,00 грн (а.с.15). Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою по рахунку відповідача за договором №б/н за період з 19.08.2014 року по 01.11.2023 року (а.с. 13-14). Станом на 31.10.2023 року [PERSON] має заборгованість перед АТ КБ «Приват Банк» у розмірі 94160,70 грн. з яких: 75000,00 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 19160,70 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.10-12). Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання [PERSON] умов договору. Розрахунок заборгованості та виписки по рахунку підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними належними та допустимими доказами. Щодо заперечень відповідача про те, що Умови і Правила датовані 2023 роком, які ним підписані, умови яких не можуть бути застосовані до правовідносин між позивачем та відповідачем, оскільки вони не діяли на момент підписання відповідачем анкети, то суд зазначає наступне. Як вбачається із матеріалів справи відповідач [PERSON] підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 23.01.2023 року, а також 23.01.2023 року відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.18-32). Так, в пункті 1 заяви про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку» передбачені істотні умови договору «Кредитні картки». Пунктом 1.2 передбачені основні умови кредитування, зокрема, тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, розмір кредитного ліміту, який не перевищує 200 000,00 грн. для карт «Універсальна» та «Універсальна Gold», а також строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Згідно з п.1.3 заяви процентна ставка становить 42,0 % річних для карт «Універсальна» та 40,8 % річних для карт «Універсальна Gold». При цьому, банк нараховував проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 3,4 % на місяць, що становить 40,8 % річних, що відповідає умовам кредитного договору, підписного сторонами. Згідно розрахунку заборгованості відповідачу після зміни кредитного ліміту, та підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг 23.01.2023 року, 25.01.2023 року зараховані кредитні кошти на загальну суму 74997,78 грн (а.с.12). Враховуючи вищенаведене не заслуговують на уваги доводи відповідача щодо не підписання умов і правил надання банківських послуг, оскільки витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», які додані позивачем до позовної заяви, містять підпис позичальника. Разом з тим, як вбачається із розрахунку заборгованості банком здійснювалося нарахування відсотків за користування кредитними коштами з 13.01.2023 року по 31.10.2023 року, однак нарахування відсотків за користування кредитними коштами слід здійснювати з дати зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача, після підписання ним заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме з 25.01.2023 року, тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами слід задовольнити частково. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Підставою даного позову є невиконання кредитних зобов`язань відповідачем, що пов`язані із отриманням ним кредитних коштів ушляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Підписана відповідачем заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку» складається з анкетних даних позичальника та одинадцяти пунктів, які містять істотні умови кредитного договору. Таким чином, судом встановлено, що 25.01.2023 сторони домовились про те, що при наданні Банком будь-яких послуг Позичальнику, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що протягом строку дії договору, а саме з 25.01.2023 здійснювалось використання кредитних коштів та їх повернення Банку. Однак кошти Банку були повернуті не у повному обсязі, тобто сума використаних коштів перевищує суму внесених, що і мало наслідком виникнення заборгованості, яку Банк просить стягнути. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів, що відповідачу були надані кредитні кошти, якими він користувався, однак допустив неналежне виконання своїх обов`язків, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 75000 грн. за тілом кредиту. Також позивачем доведено, що відповідач не виконав свого обов`язку щодо сплати відсотків за користування кредитом, так як був обізнаний з такою умовою, а також з розміром відсотків, які мають бути сплачені. Враховуючи те, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами слід здійснювати саме з 25.01.2023 року, з дати зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача, та після підписання ним умов та правил надання банківських послуг, та сума відсотків яка підлягає до стягнення становить 18360,35 грн. За вказаних обставин, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Доказів того, що [PERSON] сплатив заборгованість за тілом кредиту, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування відсотків за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку. Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем належними та достатніми доказами не спростовано доводи позивача про факт укладення кредитного договору саме ним, а не сторонньою особою та щодо нарахованих сум за користування кредитом. Інших дій, крім подання заяв про вчинення кримінального правопорушення, відповідач не вчиняв, та укладення договору не оскаржував. З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Враховуючи, що отримані та використані [PERSON] кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за наданим кредитом на загальну суму 93360 (дев`яносто три тисячі триста шістдесят) гривень 35 копійок, яка складається з наступного:75000 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 18360,35 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також із врахуванням позиції відповідача, про визнання заявлених вимог, приходить висновку, що позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід також стягнути і судовий збір в розмірі 2661,35 гривні. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 610 - 612, 624, 625, 629, 1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial