Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] послалась на те, що є співвласником квартири [ADDRESS] . Розмір частки у праві власності - 177/1000. На 177/4000 спірної квартири в 2006 році Другою державною виконавчою службою у Малиновському районі м. Одеси накладений арешт, реєстраційний номер обтяження 3258783. Виконавче провадження знищено за строком зберігання. Заходи скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відповідчем, однак, не вжиті. Позивач стверджувала, що обтяження нерухомого майна є порушенням її права як співвласника спірної квартири, іншого способу захисту порушеного права вона не має. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавала. Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористався. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, позов підлягає задоволенню з наступних підстав : В порядку\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню; належність, допустимість, достовірність, достатність, доказів (Глава 5 Розділу І ЦПК України). Так, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач є співвласником квартири [ADDRESS] . Розмір частки у праві власності - 177/1000. Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу від 05.01.2001 року. В межах виконавчого провадження постановою б/н від 26.05.2006 року та постановою АН 334575 від 22.05.2006 року Другої державної виконавчої служби у Малиновському районі м. Одеси на спірне майно позивача як боржника накладений арешт. Реєстраційний номер обтяження: 3258783 (інформаційна довідкою з державного реєстру речових прав № 345278227). За відповіддю Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.12.2023 № 53036/03.2-07 встановити, в межах якого виконавчого провадження накладений арешт на майно [PERSON] постановою АН №334575 від 22.05.2006 року не виявилось можливим. Згідно положень Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Відповідно до приписів розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 року при передані до архіву органу державної виконавчої служби справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. За витягом з реєстру боржників - позивач не є боржником за будь-якими виконавчими провадженнями або невиконаними зобов`язаннями, заборгованість перед іншими фізичними, юридичними особами або державою у позивача - відсутня. За відомостями АСВП на час вирішення спору виконавчі провадження, де позивач є боржником\~відсутні. Заходи скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна відповідачем в порядку\~Закону України «Про виконавче провадження», однак, не вжиті (інформаційна довідкою з державного реєстру речових прав № 345278227). Згідно\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зазначене узгоджується із статтею\~59 Закону України «Про виконавче провадження», за якою особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Так, згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ N 5 від 3.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна. Суд погоджується із доводами позивача, що обтяження спірного майна за відсутності відкритих виконавчих проваджень, порушує право власності позивача. Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Враховуючи викладене, позов є доведеним, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права - ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.

Outcome: approved