Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

6.12.2023 року представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкові території за період з 01.12.2021 року по 31.10.2023 року в загальному розмірі 8835,45 грн., 3% річних у сумі 245,60 грн., інфляційні втрати в сумі 678,78 грн. разом із судовими витратами у вигляді судового збору 2147,20 грн. В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , в якому створено ОСББ «Дегтярьова-12». Згідно протоколу № 5 загальних зборів ОСББ від 6.06.2021 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,85 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень 1 поверху, 6,50 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 9-й поверх. Відповідачі обов`язкові внески не сплачують, у зв`язку із чим, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.12.2021 року по 31.10.2023 року утворилась заборгованість по внескам на утримання будинку у розмірі 8835,45 грн., 3% річних у сумі 245,60 грн., інфляційні втрати в сумі 678,78 грн. разом із судовими витратами у вигляді судового збору 2147,20 грн. На підставі вищевикладеного, просить позов задовольнити. Сторони по справі у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, відповідачі відзиву на позов не надали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідачі у визначений строк не надали суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання та виконувати рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень. Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з протоколом № 5 загальних зборів ОСББ від 6.06.2021 року, внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 5,85 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень 1 поверху, 6,50 грн. на 1 кв.м. для власників квартир та нежитлових приміщень з 2-го по 9-й поверх. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] в розмірі по 1/7 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до інформації з інформаційної довідки 157510174 від 26.02.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Отже відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] в розумінні Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ст. 23 Закону). Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання відповідно до ч. 6 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». До виключної компетенції загальних зборів співвласників, рішення яких, прийняте у відповідності до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, відноситься, зокрема: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, як випливає із змісту ч. 9 ст. 10 Закону. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності, як свідчить зміст ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. Обов`язок співвласника своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі встановлений статтею 15 Закону. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані. Якщо хтось із співвласників відмовиться брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Це, зокрема, витрати, об`єктивно необхідні для належного функціонування спільного майна, тобто для підтримання його технічних, санітарно-гігієнічних, екологічних та естетичних характеристик будинку, які визначають його експлуатаційні якості. При цьому тлумачення вказаної статті свідчить, що управління, утримання та збереження спільного майна не охоплює собою житлово-комунальні послуги. Це зумовлено тим, що житлово-комунальні послуги надаються на підставі договору про надання таких послуг. Більше того, житлово-комунальні послуги надаються не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту - власнику (співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо) квартири, який проживає в ній. По своїй суті надання житлово-комунальних послуг направлене на задоволення потреб власника (співвласника, наймача, суб`єкта сервітуту тощо) квартири і споживаються саме відповідним суб`єктом, а не для управління, утримання та збереження квартири, що перебуває в спільній частковій власності. Враховуючи, що відповідачі є власниками спірного майна, загальними зборами ОСББ визначено розмір внесків на утримання багатоквартирного будинку, проте відповідачі не виконують свої зобов`язання щодо участі в утриманні багатоквартирного будинку належним чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості з відповідачів пропорційно розміру частки у праві власності на квартиру. Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконану грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванні встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочені суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачі не спростували наданий позивачем розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст.12,13 ЦПК України. Отже, суд враховує, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, а також не надано альтернативного розрахунку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору.

Outcome: partial