Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

25 вересня 2023 року керівник Генічеської окружної прокуратури Херсонської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із вказаним позовом в якому просить припинити громадянину Республіки Білорусь [PERSON] (паспорт громадянина Республіки Білорусь, серія та номер [NUMBER] виданий Октябирським РВВС Гомельської області Республіки Білорусь, 13.01.2010), право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6522987000:02:001:0732 площею 22,5483 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської СТГ (колишньої Агайманської сільської ради Іванівського району) Генічеського району Херсонської області право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.06.2020 року за номером 37025313 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 52811116 від 24.06.2020 року) шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України. В обґрунтування позову заявник зазначив, що 17 червня 2020 року державним реєстратором управління з питань оборонної роботи, цивільного захисту, надання адміністративних послуг та державної реєстрації Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області Пєшею Т.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано право власності на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6522987000:02:001:0732 площею 22,5483 га за [PERSON] , який є громадянином Республіки Білорусь, на підставі рішення сесії №452 виданого 18.03.2020 року Агайманською сільською радою Іванівського району Херсонської області, яка знаходиться на території Іванівської СТГ Генічеського району Херсонської області. В подальшому 10.06.2020 року громадянином Республіки Білорусь [PERSON] передано земельну ділянку з кадастровим номером 6522987000:02:001:0732 площею 22,5483 га у користування за договором оренди землі б/н в оренду [PERSON] строком на 49 років. Разом з цим, Генічеською окружною прокуратурою виявлено порушення статей 13, 14, 41 Конституції України, статей 80,81,145\~ЗК України при володінні [PERSON] зазначеною земельною ділянкою, що на думку позивача є підставою для припинення права власності відповідача на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду. Від відповідача не надійшов відзив на позовну заяву. 03 жовтня 2023 року від представника ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Новікова М.М. надійшли додаткові письмові пояснення в яких він зазначав, що відповідно до фактичних обставин і змісту позовної заяви у справі прокурором помилково зазначено про вчинення бездіяльності Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області щодо не звернення до суду із позовом про конфіскацію земельної ділянки відповідача. Вказав, що в умовах воєнного стану в Україні, має місце відсутність нормативно-правового врегулювання питання порядку перевірок наявності громадянства України у власників земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які набули права власності на них до 01 липня 2021 року, для подальшого вирішення питання конфіскації земельних ділянок у судовому порядку. Щодо предмету позову представник зазначає, що у спорі вирішується спір щодо наявності підстав для припинення громадянину Республіки Білорусь права власності на земельну ділянку площею 22,5483 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України. Відповідно до частини четвертої статті\~22\~ЗК України\~(в\~редакції станом\~на 27\~жовтня 2002\~року) землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Згідно з частиною першою\~статті 145\~ЗК України\~(в\~редакції станом\~на 27\~жовтня 2002\~року) якщо\~до особи\~переходить право\~власності на\~земельну ділянку,\~яка за\~цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У пункті а)\~частини першої\~статті 130\~ЗК України зазначено, що набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть громадяни України, а не іноземці. Відповідно до статті 145\~ЗК України в чинній редакції, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. У разі порушення вимог статті 130\~цього Кодексу щодо граничної площі земель сільськогосподарського призначення, що можуть перебувати у власності однієї особи, земельні ділянки, площа яких перевищує зазначені граничні розміри, конфіскуються за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Відповідно до фактичних обставин справи відповідачем як іноземцем не вчинено дії щодо відчуження земельної ділянки площею 22,5483 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у продовж року з моменту їх реєстрації за собою. Таким чином, в його діях наявне триваюче цивільне правопорушення відповідальність за яке передбачена статтею 145\~ЗК України у вигляді конфіскації земельної ділянки з подальшим продажом на земельних торгах. Відповідно до викладеного Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області не заперечує щодо задоволення позовної заяви прокурора у справі з урахуванням відсутності бездіяльності Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області у питанні припинення права власності відповідачу на земельну ділянку сільськогосподарського призначення шляхом їх конфіскації. Прокурор Мананкова Т.О., на судовому засіданні просила задовольнити позов пояснивши, що [PERSON] має іноземне громадянство тому зобов`язаний був здійснити відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, оскільки громадяни іноземних держав не мають право володіти земельними ділянками сільськогосподарського призначення. Представник ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Новіков М.М. на судовому засіданні просив позов задовольнити, вказавши на відсутність в ЗК України положень, які б дозволяли іноземцям володіти земельними ділянками сільськогосподарського призначення. Системне тлумачення норм, що регулюють інститут володіння земельними ділянками сільськогосподарського призначення свідчить про те, що [PERSON] має іноземне громадянство тому зобов`язаний був здійснити відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення. На судовому засіданні третя особа [PERSON] не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщеним належним чином у спосіб передбачений ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідач [PERSON] на судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщеним належним чином у спосіб передбачений ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, перевіривши обставини наведені сторонами, суд дійшов таких висновків. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16 серпня 2023 року, 17 червня 2020 року зареєстровано право власності [PERSON] , на земельну ділянку із кадастровим номером 6522987000:02:001:0732 площею 22,5483 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іванівської СТГ (колишньої Агайманської сільської ради Іванівського району) Генічеського району Херсонської області право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.06.2020 року за номером 37025313 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 52811116 від 24.06.2020 року) Відповідно до листа керівника Генічеської окружної прокуратури Херсонської області від 18 серпня 2023 року № 51-1493 вих-23 встановлено, що прокурор у зв`язку з виявленням факту реєстрації 17 червня 2020 року спірної земельної ділянки за громадянином Республіки Білорусь [PERSON] , який в подальшому її передав на підставі договору оренди [PERSON] в користування строком на 49 років, з метою встановлення наявності підстав для звернення до суду в інтересах держави звернувся до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із запитом про те, чи проводилися останнім відповідні перевірки щодо правомірності набуття відповідачем права власності на вказану земельну ділянку, правомірності її використання та щодо вжитих заходів з її конфіскації. Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Херсонській області «Щодо проведення перевірок» від 31 серпня 2023 року № 10.21-0.6-1908/2-23 останнє повідомило, що у нього відсутні правові підстави для проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) у формі перевірок, в зв`язку з чим немає правових підстав вважати, що захист інтересів держави не здійснено або неналежним чином здійснено. Відповідно до листа керівника Генічеської окружної прокуратури Херсонської області від 01 вересня 2023 року № 51-1592вих-23 встановлено, що прокурор у зв`язку з виявленням факту реєстрації 17 червня 2020 року спірної земельної ділянки за громадянином Республіки Білорусь [PERSON] , який в подальшому її передав на підставі договору оренди [PERSON] в користування строком на 49 років, а також зважаючи на не вжиття заходів реагування щодо цього з боку ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, у порядку частини четвертої\~статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» попередив останнього про намір подати в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області позов до [PERSON] про конфіскацію земельної ділянки. Таким чином, вищенаведеними доказами, у їх сукупності підтверджено, що відповідач, як іноземець, набув право власності на території України на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке зареєстровано 17 червня 2020 року та станом на квітень 2024 року перебуває у його власності. Доказів на підтвердження подальшого відчуження чи припинення права власності відповідача на вказане майно, матеріали справи не містять. Положення статей\~13,\~14\~Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80\~ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої\~статті 81 та інших норм\~ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно з частиною першою\~статті 3\~ЗК України відносини щодо володіння земельними ділянками в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною п`ятою\~статті 22\~ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства. Також частиною другою\~статті 81\~цього Кодексу дозволяється іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки лише несільськогосподарського призначення. Водночас частиною четвертою\~статті 81\~ЗК України допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження. Так, згідно зі статтею 81\~цього Кодексу землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Разом з тим слід зазначити, що статтею 145\~цього Кодексу встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності. Так, відповідно до статті 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати тільки громадянину України. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема статтею 1\~Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до частини четвертої\~статті 41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої\~статті 317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою статті\~319\~ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved