Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Представник Департаменту патрульної поліціїзвернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди. В позовній заяві позивач зазначив, що 17.05.2020 близько 07 год. 45 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Ssang Yong, д.р.н. [NUMBER] , в м. Дніпрі по вул. Донецьке шосе в районі ЛЕП №36 при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням поліцейського управління патрульної поліції в Дніпропетровській області [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 25.06.2020 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/3392/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] , належить на праві власності Департаменту патрульної поліції. Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/104-21/33512-АВ від 16.11.2021, виконаного Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС, вартість матеріального збитку, завданого Департаменту патрульної поліції внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій було пошкоджено службовий автомобіль «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] , складає 246 859, 67 грн. Таким чином, внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, зумовленої винними протиправними діями відповідача, позивачу було спричинено майнову шкоду шляхом пошкодження службового автомобіля «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] , у розмірі 246 859, 67 грн. При цьому автомобіль Ssang Yong, д.р.н. [NUMBER] , забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у СК «УПСК», яка у вересні 2020 року здійснила на користь позивача страхову виплату за заподіяну внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 100 000 грн. Таким чином, залишок розміру невідшкодованої майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 146 859, 67 грн. Відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдані збитки, а тому просив суд відшкодувати майнову шкоду. Представник Департаменту патрульної поліціїпозов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.05.2020 близько 07 год. 45 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки Ssang Yong, д.р.н. [NUMBER] , в м. Дніпрі по вул. Донецьке шосе в районі ЛЕП №36 при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] , під керуванням поліцейського управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Іотова Данила Миколайовича. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 25.06.2020 постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі № 202/3392/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вказана постанова суду від 25.06.2020 має преюдиційне значення при розгляді цієї цивільної справи. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] , належить на праві власності Департаменту патрульної поліції. Згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/104-21/33512-АВ від 16.11.2021, виконаного Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС, вартість матеріального збитку, завданого Департаменту патрульної поліції внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій було пошкоджено службовий автомобіль «Toyota Prius», д.р.н. [NUMBER] , складає 246 859, 67 грн. Представник позивача зазначає, що автомобіль Ssang Yong, д.р.н. [NUMBER] , забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності у СК «УПСК», яка у вересні 2020 року здійснила на користь позивача страхову виплату за заподіяну внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 100 000 грн. Таким чином, залишок розміру невідшкодованої майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 146 859, 67 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). За змістом положень ст. 1188 ч. 1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до частини першої якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач має відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 146 859, 67 грн. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Outcome: approved