Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача збитки в розмірі 54 958,15 грн., спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього просила справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до наказу «Про тимчасове заміщення» № 369-к від 30 листопада 2023 року директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м.Києва «Київміськсвітло» Самохвалова Л. на його заступника [PERSON] було покладено виконання обов`язків директора підприємства, за її згодою. Позов мотивувала тим, що 14 квітня 2023 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Actros 2542», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Наддніпрянське шосе (в напрямку мосту Дарницького) в м.Київ, порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме - не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду - електроопору. Це спричинило механічні пошкодження транспортного засобу та електроопори. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У результаті ДТП було знищено опору металеву, пошкоджено фундамент опори, знищено 3 шт. світильники та кронштейн. Що є комунальною власністю територіальної громади м.Києва та обліковуються на балансі комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м.Києва «Київміськсвітло» (далі - КП «Київміськсвітло»). Розмір збитків, завданих відповідачем [PERSON] майну позивача, склав 184 958,15 грн. Постановою від 13 червня 2023 року Голосіївського районного суду міста Києва, яка набрала законної сили 26 червня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 850 грн. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна». 21 липня 2023 року останнє виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 130 000,00 грн. Тобто, залишилася невідшкодованою завдана відповідачем [PERSON] КП «Київміськсвітло» шкода у розмірі 54 958,15 грн. Реальні збитки, понесені позивачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, з урахуванням страхової виплати становить 54 958,15 грн. Що дорівнює сумі заявленого позову. Відповідач [PERSON] добровільно заподіяну ним шкоду внаслідок ДТП позивачу не відшкодував. Враховуючи викладене, КП «Київміськсвітло» звернулося до суду за захистом своїх прав. Ухвалою від 27 грудня 2023 року Оболонського районного суду міста Києва позовну заяву Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» до [PERSON] про відшкодування збитків, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, разом з доданими до неї документами - передано для розгляду за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою від 30 січня 2024 року Ковельського міськрайонного суду Волинської області позовну заяву комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м. Києва "Київміськсвітло" до [PERSON] про відшкодування збитків передано на розгляд до Старовижівського районного суду Волинської області. Ухвалою від 27 лютого 2024 року Старовижівського районного суду Волинської області відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Призначено судове засідання на 09 год. 20 хв. 21 березня 2024 року в приміщенні Старовижівського районного суду Волинської області. Відповідач [PERSON] заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суду не надав. У судове засідання на 09 год. 20 хв. 21 березня 2024 року сторони не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляду справи без його участі. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованими місцем проживання: [ADDRESS] . Однак копії ухвали, позовної заяви з додатками повернуто до суду з відміткою 08 березня 2024 року «адресат відсутній за вказаною адресою». Місце реєстрації відповідача підтверджується відповіддю № 381060 від 26 грудня 2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру. Тому суд висновує, що у тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 частини 8 статті 128 ЦПК, судова повістка вважається врученою в день проставляння у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Бо до повноваження суду не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання відповідачем судової повістки та вважається належним повідомленням сторони про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. Відповідно до частини 8 статті 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до статей 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 квітня 2023 року приблизно о 23.30 год., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Actros 2542», д.н.з. [NUMBER] , по вул. Наддніпрянське шосе (в напрямку мосту Дарницького) в м.Київ, відповідач по справі, водій [PERSON] , дійсно порушив вимоги пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. Бо не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду - електроопору. Це спричинило механічні пошкодження транспортного засобу та електроопори. Постановою від 13 червня 2023 року Голосіївського районного суду м.Київ, яка набрала законної сили 26 червня 2023 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення- штраф у розмірі 850 грн. (а.с.16-17). Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті ДТП було знищено опору металеву, пошкоджено фундамент опори, знищено 3 шт. світильники та кронштейн. Що є комунальною власністю територіальної громади м.Києва та обліковуються на балансі КП електромереж зовнішнього освітлення м.Києва «Київміськсвітло». Розмір збитків, завданих відповідачем [PERSON] майну позивача, склав 184 958,15грн. Що підтверджується копією зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва № ЕТР-1 від 20 квітня 2023 року, локального кошторису на будівельні роботи № 02-001 від 20 квітня 2023 року, відомостей ресурсів до локального кошторису № 02-001, копією довідки з бухгалтерії про те, що об`єкт, на якому сталося ДТП, знаходиться на балансі позивача (а.с.8-15, 21, 28-31). На підтвердження пошкодження електроопори позивач надав суду копії фотознімків з місця ДТП, фотокартку (а.с. 28-31) та копію акту від 15 квітня 2023 року обстеження засобів та обладнання зовнішнього освітлення (елементів благоустрою), пошкоджених (знищених) внаслідок ДТП. Даним актом встановлено, що знищення елементів благоустрою відбулося внаслідок наїзду на опору автомобілем «Mercedes-Benz Actros 2542», д.н.з. [NUMBER] , по вул.Наддніпрянське шосе в м.Київ відповідачем по справі, водієм [PERSON] І для відновлення необхідно замінити знищену опору, підсилити фундамент опори, встановити новий кронштейн та світильники на нову опору, підключити до мережі (а.с.20). Згідно частини 3 статті 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» у випадках пошкодження чи знищення елементів благоустрою, визначених пунктом 2 частини другої цієї статті, винна юридична чи фізична особа усуває пошкодження (відновлює елементи благоустрою) власними силами або за домовленістю з балансоутримувачем перераховує на його рахунок суму відновної вартості. Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» розмір відшкодування збитків, завданих об`єкту благоустрою, визначається балансоутримувачем за методикою визначення відновної вартості об`єктів благоустрою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Згідно пункту 1.7 Методики визначення відновної вартості об`єкта благоустрою (далі - Методики) розмір відшкодування збитків, завданих об`єкту благоустрою, пов`язаний з усуненням пошкоджень об`єкта благоустрою, що виникли безпосередньо в результаті дій винної особи або як наслідок таких дій, і складається з вартості робіт на його відновлення до стану функціонального використання такого об`єкта, який відповідає вимогам державних стандартів, норм і правил. Відповідно до пункту 2.6 Методики у випадку відновлення об`єктів благоустрою шляхом проведення будівельно-монтажних або ремонтно-будівельних робіт відновна вартість об`єктів благоустрою визначається за стандартами, нормами і правилами, які діють у будівництві. Згідно кошторисних розрахунків від 20 квітня 2023 року, які складено відповідно до Правил визначення вартості будівництва ДСТУ БД.1.1-1.:2013, вартість відновлення мережі зовнішнього освітлення до стану функціонального використання такого об`єкта, який відповідає вимогам державних стандартів, норм і правил, необхідність якого була обумовлена дорожньо-транспортною пригодою, станом на 20 квітня 2023 року склала 184 958,15 грн. Звертаючись до суду із даним позовом про відшкодування збитків, завданої дорожньо-транспортною пригодою, позивач посилався на те, що з відповідача підлягає стягнення збитків як з винної особи заподіювача шкоди. Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» збитки, завдані об`єкту благоустрою в результаті порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягають відшкодуванню в установленому порядку. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (частина 2 статті 11 ЦК України). Положення статей 1166, 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робі, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна». 21 липня 2023 року останнє виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 130 000 грн. Тобто, залишилася невідшкодованою завдана відповідачем [PERSON] КП «Київміськсвітло» шкода у розмірі 54 958,15 грн. (184 958,15 грн. (розмір завданих збитків) - 130 000,00 грн. (страхове відшкодування)). Реальні збитки понесені позивачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, з урахуванням страхової виплати становить 54 958,15 грн. Що дорівнює сумі заявленого позову. Відповідач [PERSON] добровільно заподіяну ним шкоду внаслідок ДТП позивачу не відшкодував. Хоча позивач 16 серпня 2023 року звертався до відповідача [PERSON] з претензією про відшкодування збитків з врахуванням страхової виплати (а.с.18-19,22-27). Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що позивачем виконано відновлюваний ремонт пошкодженого майна, на підтвердження чого надано відповідні кошторисні розрахунки, суд вважає доведеним саме такий розмір завданої йому майнової шкоди. Відповідачем доказів щодо невідповідності заявленої до відшкодування суми збитків дійсним обставинам справи суду не надано. Приймаючи до уваги те, що судом встановлено факт нанесення відповідачем позивачу матеріальних збитків та стороною відповідача жодними доказами доводи позову не спростовані, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх повного задоволення. А тому суд висновує, що з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути збитки в розмірі 54 958,15 грн., спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому, з відповідача [PERSON] на користь комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення м.Києва «Київміськсвітло» слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved