Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Посилався на те, що рішенням Херсонського міського суду від 19.05.2020 року у справі №766/25677/19 з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі частки від всіх видів заробітку, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Постановою державного виконавця від 06.10.2020 року відкрито виконавче провадження. На даний час його сімейні обставини склались таким чином, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду. Сімейні обставини змінились вже після винесення судом рішення про стягнення аліментів, а тому розмір аліментів, визначався без урахування цієї обставини. Так, 12.09.2020 року він уклав шлюб із [PERSON] . Від шлюбу у них народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Через окупацію та активні бойові дії в м.Херсон та Херсонській області він із сім`єю вимушений був виїхати з постійного місця проживання та наразі проживає в м. Кривий Ріг. Його дружина перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та на даний час не працює через вимушену зміну місця проживання та втрату постійного місця роботи. У зв`язку з зазначеними обставинами дружина та дитина перебувають на його утриманні. Окрім того, вказував на те, що для проживання вони змушені винаймати квартиру в м.Кривий Ріг зі сплатою орендної плати та здійснювати оплату комунальних платежів, на що в середньому щомісячно витрачається біля 6575 гривень. Також зазначив, що у зв`язку з неможливістю відвідувати звичайний дитячий садочок за місцем реєстрації та з метою розвитку дитини, його донька [PERSON] відвідує садочок домашнього типу «Знайка», на що в середньому витрачається 7516 гривень на місяць. Таким чином, зміна його сімейного становища, народження дитини, значно впливають на його спроможність сплачувати аліменти, визначені рішенням суду. Ця обставина може призвести до неспроможності сплачувати аліменти в повному обсязі, що може призвести до виникнення заборгованості та матиме негативні наслідки для дитини. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі судового рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.05.2020 року у справі №766/25677/19 на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] з частки до 1/6 частки від всіх видів заробітку, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 26.01.2024 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. 22.02.2024 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Звернулась до суду з заявою, в якій просила провести судовий розгляд справи у її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 02.10.2019 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у сторін є одна малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] . Його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.6). Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Частинами першою та другою\~статті 141 СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою \~статті 181 СК України\~ визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо\~від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються\~у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша\~статті 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, згідно із частиною другою\~статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У частині першій\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа №415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18. Як було встановлено судом, рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.05.2020 року у справі №766/25677/19 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-8). Стаття 192 СК України\~вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав,\~\~ а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли змінилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Отже, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та за наявності правових підстав. При цьому право застосування норми закону належить суду. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Гарантоване\~статтею 55 Конституції України\~право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України. Відповідно до\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). У якості підстави звернення до суду з позовною вимогою про зменшення розміру аліментів позивач посилався на те, що у нього народилась ще одна дитина від другого шлюбу, яка відвідує садочок домашнього типу, у зв`язку з воєнним станом він вимушений був залишити місце свого постійного проживання та на даний час проживає у м.Кривий Ріг, де винаймає житло. На підтвердження вказаних обставин [PERSON] надав копію свідоцтва про укладення шлюбу, відповідно до якої 12.09.2020 року між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб (а.с.10). Від цього шлюбу у [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Дитина [PERSON] , 21.11.2020 року відвідує садочок домашнього типу «Знайка» з лютого 2023 року. Щомісячна плата за відвідування садочку перевищує 8000 гривень (а.с.20). Окрім того, із дослідженої судом довідки Військової частини [NUMBER] Збройних сил України від 05.03.2024 року встановлено, що [PERSON] працює у військовій частині [NUMBER] радіотелефоністом та щомісячно отримує заробітну плату у значних розмірах. Так, з серпня 2023 року по січень 2024 року відповідач отримував заробітну плату у розмірі понад 120000 гривень. У лютому 2024 року позивач отримав заробітну плату у розмірі 42376 грн. 96 коп. Окрім зазначених вище обставин, судом також було встановлено, що відповідач [PERSON] також є внутрішньо-переміщеною особою у зв`язку збройною агресією рф, у зв`язку з чим вимушена була залишити місце свого постійного проживання. Також, [INFO] у [PERSON] народилася ще одна дитина [PERSON] . Даючи оцінку зазначеним аргументам сторін, суд враховує їх, оскільки вони обґрунтовані. Так, рішенням суду від 19.05.2020 року було визначено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі частки від його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після ухвалення зазначеного рішення суду у позивача дійсно змінився сімейний та майновий стан, що обумовлено народженням у нього ще однієї дитини. Звертаючись до суду з позовними вимогами про зменшення розміру аліментів, позивач надав суду докази щодо розміру його офіційного доходу, який є значним, а тому відповідно є значним розмір аліментів, який щомісячно з нього стягується на утримання сина. Зокрема, із довідки про доходи від 05.03.2024 року вбачається, що у лютому 2024 року, при найменшому доході відповідача за останні 6 місяців у сумі 42376 грн. 96 коп., з нього було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 10435 грн. 30 коп. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька, так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обов`язок по утриманню дитини. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із\~ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до положень\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивачем доведено, що його матеріальний та сімейний стан змінився, оскільки на даний час він є вимушеним переселенцем внаслідок збройної агресії рф. Крім того, позивачем доведено, що внаслідок народження [PERSON] дитини\~ [PERSON] , [INFO] у нього виник обов`язок щодо утримання доньки на даний час. Вказані обставини підтверджують наявність підстав відповідно до\~ст.192 СК України\~для зменшення розміру аліментів, що стягнуті з нього відповідно до судового рішення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які слід стягнути на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція про права дитини), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Визначаючи розмір коштів, що стягуються як аліменти, суд повинен прагнути не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Розмір стягуваних аліментів повинен служити задоволенню актуальних життєвих потреб, відповідати життєвому стандарту в місці проживання, а не призводити до збагачення та бути джерелом інших нецільових витрат. Отже, на підставі наведених доказів щодо матеріального стану позивача та його сімейного становища, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього відповідно до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.05.2020 року на користь відповідача на утримання дитини слід зменшити з 1/4 частки до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), що в грошовому виразі від доходів [PERSON] , які він отримує на даний час, становитиме біля 7000 гривень щомісячно та є достатнім для утримання дитини, враховуючи обов`язок відповідачки по утриманню сина нарівні з позивачем.

Outcome: approved