Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб розірвано, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дружини, хоча має таку можливість. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, а позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, у запропонований йому строк відзиву на позов до суду не надав.\~\~\~Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що останній не подав відзив, позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст.\~280,281 ЦПК України\~підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Шлюб сторін розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2023. Відповідно до акту № 758 від 08.11.2023 виданого КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» неповнолітня донька [PERSON] проживає разом з матір`ю. Згідно з ч.ч. 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2\~ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.1\~ст. 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. ч.\~2, 4,\~ст. 84 СК України, дружина\~з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.\~ Приписами ч.6 ст.84\~СК України\~визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Статтею 85 СК України\~урегульовані правовідносини з припинення права дружини на утримання. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. При цьому, головною умовою присудження аліментів, згідно приписів\~ст. 84 СК України, є наявність у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу\~дружині яка проживає із дитиною до досягнення нею трирічного віку. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На запит суду з приводу розміру заробітку відповідача Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області надано інформацію, з якої вбачається, що [PERSON] є військовослужбовцем ЗСУ, його заробітна плата в середньому складає 25 832,00 грн. на місяць (до вирахування податків). Також суд враховує, що на користь позивачки з відповідача присуджено стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно. Згідно із\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. В постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13.06.2018 суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84\~СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.\~84\~СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб позивачки та можливостей відповідача, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини (жінки, з якою шлюб розірвано) та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Такий розмір аліментів, на думку суду, не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Згідно з ч.1\~ст. 79 СК України\~аліменти на утримання одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Оскільки позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позову, відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial