Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

у грудні 2023 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який стверджує, що набув права грошової вимоги до боржників відповідно до договору факторингу, просить стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 478724904 від 15.03.2020, який укладений між ТОВ «Манівео швидка допомога» та [PERSON] , в розмірі 47 530,00 грн, а також понесені судові витрати, мотивуючи тим, що відповідачка не виконала своїх зобов`язань за цим кредитним договором (а.с. 2-4). Ухвалою від 27.12.2023 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 33). Ухвалою від 26.01.2024 суд задовольнив клопотання представника відповідачки [PERSON] - адвоката Працевитого Г.О., про витребування доказів. Витребував у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: оригінали договорів факторингу № 20102022, № 28/1118-01; графік розрахунку заборгованості за договором № 478724904 від 15.03.2020 з 15.03.2020 по 21.10.2022 (а.с. 57). Ухвалою від 20.02.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідачки [PERSON] - адвоката Працевитого Г.О., про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 161). Ухвалою від 20.02.2024 суд задовольнив клопотання представника позивача Мельник І.С. та витребував від АТ КБ «Приватбанк» інформацію:щодо наявності у [PERSON] карткових рахунків відкритих у банку станом на 15.03.2020;щодо належності [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] ;виписку по рахунку за номером картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] ;про надходження з 15.03.2020 по 18.03.2020 на картковий рахунок № [NUMBER] , що належить [PERSON] грошових коштів в сумі 20000,00 грн (а.с. 162). 26.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Працевитого Г.О., надійшов відзив на позовну заяву, у якому він відмовити у задоволенні позову та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. за написання клопотання про зупинення провадження у справі та відзиву на позовну заяву. Зазначає, що у березні 2020 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено Договір №478724904, договір та графік розрахунків підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором в порядку Закону України «Про електронну комерцію», що відповідачем не заперечується. Як стало відомо із позовної заяви, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01.20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржників. Стверджує, що про набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором №478724904 від 15.03.2020 відповідача не було повідомлено. Також відповідач вважає, що нарахування відсотків є незаконним, порушує права споживача та заперечує щодо вказаного розміру відсотків, оскільки на правовідносини за договором № 478724904 від 15.03.2020 розповсюджується дія Глави 71 ЦК України, якщо інше не випливає з із змісту договору, дія Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачем не надається розрахунок заборгованості за кожен день прострочення. Тобто, не є зрозумілою інформація щодо процесу утворення суми боргу в розмірі 47 530,00 грн.Також не зазначається, що саме мається на увазі під «сумою заборгованості за відсотками». В контексті вказаним правовідносин заборгованість може утворюватися шляхом нарахування пені або відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Позовна заява не містить інформації про те, на підставі якого пункту договору №478724904 від 15.03.2020 було нараховано відсотки в розмірі 27 530,00 грн. Відповідач не заперечує проти того, що кредитор має право на нарахування відсотків згідно статті 625 ЦК України, але просить взяти до уваги, що розмір таких відсотків повинен бути адекватним та справедливим, оскільки за загальною нормою такий розмір відсотків встановлено на рівні 3% річних, а за положеннями Закону України «Про захист прав споживачів» справедливий розмір такої санкції не повинен перевищувати 50% тіла кредиту, тобто не може бути більшим за 50% річних. Пунктом 4.3 договору зазначається, що відсотки що нараховуються після спливу строку кредитування є відсотками за порушення зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України, та нараховуються за ставкою 622% річних. Нарахування відсотків понад 622% річних є несправедливим в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки згідно зі ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Статтею 18 Закону України "Про захист прав споживачів" чітко визначено, що встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливими умовами. Суд зобов`язаний встановити обставини невідповідності умов п. 4.3-4.4 Договору вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», встановити факт нікчемності таких умов договору та відмовити в стягнення нарахованих відсотків понад строки кредитування (30 днів).Подання позову про визнання договору нікчемним не вимагається.За умови нарахування позивачем відсотків в розмірі 27530,00 грн. на підставіп. 4.3. Договору - такі відсотки не підлягаються, оскільки вказаний пункт є нікчемним. Умови щодо нарахування відсотків після строку кредитування є нікчемними. Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку.В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування, тобто після закінчення 30 денного терміну, на який був даний кредит, після чого позичальник з 01.12.2020не мав права нараховувати відсотки, а мав право лише на стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. В даному випадку договір було укладено 01.10.2020 строком на 30 днів від дати отримання кредиту. Таким чином, нарахування відсотків було можливим виключно в межах 30 днів від дати отримання позичальником грошових коштів. Між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено договір, на який розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про споживче кредитування».Договір № 478724904 від 15.03.2020 містить пункт 3.3., за умовами якого у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Так, вимога кредитора про стягнення пені в розмірі 27530,00 грн є несправедливою з огляду на те, що половина суми кредиту складає 10 000,00 грн (20 000,00 грн / 2). Таким чином, пеня, яку кредитор прагне стягнути з позивача майже в три рази перевищує встановлений законодавством, максимальний та допустимий розмір пені.Пункт 3.3. договору № 478724904 є нікчемним, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Також зазначає, що 10.01.2024 між [PERSON] та Адвокатським бюро "ЮРКОНСАЛТ" Геннадія Працевитого" було укладено договір про надання правової допомоги.Розмір гонорару визначається та сплачується за погодженням сторін та викладається в додатку (додатковому договорі) до цього Договору.Відповідно до п. 1 Додаткового договору до договору про надання правової допомоги від 10.01.2024, було доручено вчинити в інтересах Клієнта (Позивача) дії щодо захисту інтересів клієнта по справі №948/2172/23 за написання відзиву на позовну заяву.Пунктом 2 додаткового договору визначено орієнтовану вартість послуг: написання відзиву на позовну заяву, на яку буде зменшено суму заборгованості за кредитним договором.Пунктом 4.1., 4.2 додаткового договору визначено, що оплата послуг адвоката здійснюється не пізніше 10 днів після набрання рішенням суду законної сили.В зв`язку з наданням адвокатом клієнту правової допомоги, між сторонами були підписані відповідні акти надання правової допомоги, та виставлені рахунки на їх оплату в наступних розмірах:Рахунок від 10.01.2024 на суму 5000 грн - складання та направлення відзиву на позовну заяву. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, до судових витрат включаються також витрати, які сторона має сплатити в майбутньому.У разі понесення додаткових судових витрати, відповідні докази та їх розрахунок будуть надані суду при розгляді справи, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі, в порядку ч. 7 ст. 137 ЦПК України(а.с. 41- 49). 30.01.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Мельник І.С. надійшла відповідь на відзив, у якій вона просить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що у спірному кредитному договорі сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця (Позикодавця), тому, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення Відповідачем кредитних коштів за укладеним Кредитними договорами щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Також, враховуючи, що кредит було видано на платіжну картку позичальника, всі правовідносини між позичальником, кредитором та банком-еквайром регулюються Постановою НБУ №705 від 05.11.2014р. «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів». У відповідності до умов договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно Позичальником при укладанні договору. На підтвердження суми заборгованості по вищевказаних договорах Позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договорами, виготовлений представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», який підтверджує факт, що після переуступлення прав вимоги за даним договорами, Позивачем не здійснювалося додаткових нарахувань, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути кредитну заборгованість, яка була нарахована Первісним кредитором. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по вищевказаній кредитній справі, які були передані первісним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених Договорів Факторингу. З метою надання, вичерпної інформації по справі, Позивач, звернувся до ТОВ «Таліон плюс», з відповідним електронним запитом, про надання інформації щодо надання додаткових доказів, а саме детальний розрахунок заборгованості та доказів що підтверджують надання (перерахування) коштів [PERSON] за укладеними кредитними договорами. Відповідно до вищевказаних розрахунків які надано первісними кредиторами чітко вбачається що відповідачем було здійснено часткову оплату кредитної заборгованості, що є підтвердженням того, що відповідач визнав кредитний договір отримав кредитні кошти та здійснював певні заходи на погашення заборгованості яка виникла на підставі вищевказаних кредитних договорів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Зі змісту кредитного договору вбачається, що жодної з перелічених умов, які законом визнаються несправедливими, до договору внесене не було. Не містить він і будь-яких інших несправедливих умов. Ніяких застережень або зауважень з боку Відповідача, щодо неповного розуміння або незгоди з умовами договору або додаткової угоди під час його підписання, до суду не подано. У випадку неповного розуміння умов Кредитного договору у Відповідача була можливість відмовитися від підписання даного договору, якою він не скористався. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Інформація надана Первісним кредитором з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитору. Підписавши договір, відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Укладений кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Таким чином, твердження Відповідача щодо недотримання Первісним кредитором вимог ЗУ «Про захист прав споживачів», є нічим іншим, як намаганням Відповідача уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань. Доводи відзиву на позовну заяву про те, що умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими, не повинно братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Щодо відступлення прав вимоги, договорами факторингу передача повідомлення боржнику про відступлення права вимоги,ТОВ «ФК «ЄАПБ» не передбачено. 20.10.2022 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 20102022 , у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги. У зв`язку з тим, що оригінали Договорів факторингу, та Реєстри Боржників за Договорами Факторингу, містять інформацію про велику кількість договорів укладених різними фізичними особами яка є конфеденційною та той факт що на даний час ТОВ «ФК «ЄАПБ» проводиться активна претензійна робота по іншим відповідачам наявними у вищевказаних договорах, надати оригінали вищезазначених документів не виявляється можливим. Щодо витрат відповідача на професійну правничу допомогу, то відповідачем суду не надано, договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт, копію Акту виконаних робіт, копію квитанції про сплату коштів в рахунок сплати за послуги адвоката. Позивач не погоджується з таким розміром правової допомоги, адже їх розмір встановлений на власний розсуд та належним чином необґрунтований, та можливо сума є значно завищена та не відповідає критеріям реальності наданих адвокатських послуг та розумності їх вартості. Отже, стороною відповідача не надано належного обґрунтування щодо саме такої вартості послуг на правничу допомогу (а.с. 66-75). В запереченні на відповідь на відзив представник відповідачки просить відмовити у задоволенні позову, покликаючись на те, що платіжне доручення на перерахування коштів за спірним кредитним договором не є належним доказом, оскільки сформоване позивачем без підтвердження банківської установи. Обґрунтування позивачем нарахування відсотків у розмірі 622% річних статтею 627 ЦК України є недоречним, оскільки в таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, та після закінчення 30 денного терміну, на який було надано кредит, з 01.12.2020 року не мав права нараховувати відсотки, а мав право лише на стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Нарахування позивачем відсотків в розмірі 27530,00 грн на підставі п.4.3 договору є такими, що не підлягають стягненню з огляду на нікчемність п.4.3 договору, а договір є несправедливим. Також зазначає, що позивачем не було надано оригінал договору факторингу від 20.10.2022 та реєстр прав вимоги, а тому надані копії не підтверджують справдінсть таких документів (а.с.167-177). 20.02.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Мельник І.С. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вона просить заперечення на відповідь на відзив відповідача залишити без розгляду; позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» понесені судові витрати. Зазначає, що всі відповіді на питання та доводи відповідача були описані представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» при наданні відповіді на відзив на позовну заяву, також до відповіді на відзив позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитних справах, які були передані первинними кредиторами до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного договору факторингу, та додатково отримано шляхом звернення з електронними запитами. Позивач уважає, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладання кредитного договору між відповідачем та первинним кредитором, а також підтверджують факт перерахування коштів на рахунок відповідача. Інші доводи представника відповідача, зазначені в запереченні на позовну заяву не потребують надання додаткових пояснень та не заслуговують на увагу суду. Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо у Кредитодавця (Позикодавця), тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеним кредитними договорами щодо якого виник спір, з тих причин, що не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноручно Позичальником при укладанні договору. На підтвердження суми заборгованості по вищевказаних договорах позивачем до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за договорами, виготовлений представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», який підтверджує факт, що після переуступлення прав вимоги за даним договорами, Позивачем не здійснювалося додаткових нарахувань. Тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути кредитну заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по вищевказаній кредитній справі, які були передані первісним кредитором до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладених Договорів Факторингу. У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 478724904 від 15 березня 2020 року чітко вказано, що відповідачем 17.04.2020 здійснено часткову оплату заборгованості в сумі 2 250,00 грн, які у відповідності до Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту було зараховано на погашення відсотків. Також міститься інформація від 23.06.2020 щодо відступлення прав вимоги за Кредитним договором в сумі 20 000,00 грн. за тілом боргу та 26 380,00 грн заборгованості за відсотками. Тобто у вказаній графі відображено інформацію щодо продажу кредитної заборгованості від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон плюс». У розрахунку заборгованості за кредитним договором № 478724904 від 15 березня 2020 року також міститься інформація від 21.10.2022 щодо відступлення прав вимоги за Кредитним договором в сумі 20 000,00 грн. за тілом боргу та 27 530,00 грн заборгованості за відсотками. Крім того, відповідачем не надано до суду підтверджуючих документі щодо дійсної оплати кредитної заборгованості в повному обсязі первісному кредитору (а.с. 132-136). У судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином та завчасно. Одночасно у змісті позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4). Прохання про проведення судових засідань без участі представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» також викладене і у відповіді на відзив та додаткових поясненнях (а.с. 74, 134). Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать довідки про доставку електронного листа представнику відповідачки (а.с.164,165). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її учасників, що не з`явилися та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 15.03.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір № 478724904, за умовами якого остання отримала кредит без конкретної споживчої мети в сумі 20 000 грн, строком на 30 днів від дати отримання кредиту, зі сплатою 0,43 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (а.с. 5-6). Відповідно до п. 1.4. цього договору у випадку користування кредитом понад строк, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (а.с. 5). За п. 1.6. договору позичальник зобов`язаний провернути товариству кредит, нараховані проценти згідно п. 1.3. цього договору не пізніше строку вказаного в п.1.2. цього договору. Розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу згідно строку передбаченого п.1.2. цього договору, зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору) (п.1.7. договору). Згідно з п. 3.3. договору у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нарахувати позичальнику пеню у розмірі 1,3% від залишку суми кредиту за кожний день прострочення повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом (а.с. 5). Відповідно до п. 3.6. договору закінчення строку надання кредиту не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов договору. У п. 4.1. договору зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є «Правила надання грошових коштів у позику, в т.ч., на умовах фінансового кредиту продукту «Старт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua (а.с. 5). Згідно з п. 4.3., 4.5. договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного п. 1.2. цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. Застосування перерахування дисконтної процентної ставки на базову ставку не є зміною істотних умов договору. Крім того, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до графіка розрахунків сума кредиту складає 20 000 грн, нарахований процент - 2580 грн, до сплати 22 580 грн. Сукупна вартість кредиту за дисконтною ставкою складає 112,90% від суми кредиту або 22 580 грн. Цей графік є невід`ємною частиною договору № 478724904 від 15.03.2020 (а.с. 6). Як видно з копії платіжного доручення, 20 000 грн перераховано [PERSON] 15.03.2020 відповідно до договору № 478724904 від 15.03.2020 (а.с. 7), що також стверджується випискою по рахунку [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.179-230). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.11.2023 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 478724904 від 15.03.2020 складає 47 530 грн, з яких: 20 000,00 заборгованість за основною сумою боргу, 27 530,00 грн - за відсотками (а.с. 14). 31.12.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладена додаткова угода № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою вказаний договір викладено в новій редакції та за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 8-10). 20.10.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - Фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (надалі - Клієнт) укладений договір факторингу № 20102022, за умовами якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 11-12). Відповідно до Витягу та реєстру прав вимоги № 1 від 21.10.2022 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 478724904, загальна сума заборгованості 47530,00 грн (а.с. 13, 84-85). Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В той же час, встановлено, що матеріали справи не містять повного тексту договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс». Також позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду реєстру прав вимог, підписаного уповноваженими особами ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за договором укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Крім того, за відступлення права вимоги ТОВ «Таліон Плюс» повинно було сплатити ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суму фінансування, проте доказів на підтвердження сплати якої за отримання права вимоги до [PERSON] матеріали справи не містять. Отже, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами передання ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога» прав грошової вимоги ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором, укладеним з [PERSON] 31.12.2020року, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а тому судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed