Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовною до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО», [PERSON] про стягнення суми недоплаченого страхового відшкодування, стягнення матеріальних збитків, Ухвалою суду від 20 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 грудня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування у відповідача інформації та письмових документів, закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи в судовому засіданні по суті. Ухвалою суду від 02.04.2024 року провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків, - було закрито. В обґрунтування своїх позовних вимог до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» позивач вказує на те, що 24 січня 2023 року на вул. Маршала Малиновського, з`їзд Усть-Самарського мосту, у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: FordTransit, р.н. [NUMBER] ,під керуванням водія [PERSON] , який належить на праві власності [PERSON] та ГАЗ 2705, р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року (справа № 206/585/23) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 07 березня 2023 року. Цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди [PERSON] була застрахована ПАТ «СК «ВУСО» відповідно до полісу ОСЦПВ №210330287. Правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі-Закон). З метою компенсації спричинених внаслідок настання ДТП збитків, позивач звернувся до страхової компанії, надіславши 25 січня 2023 року, за допомогою засобів поштового зв`язку, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 25 січня 2023 року та заяву про страхове відшкодування від 25 січня 2023 року разом з усіма визначеними Законом документами. Реалізуючи своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону, з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. Позивач повідомив страхову компанію про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу FordTransit, р.н. [NUMBER] . Згідно висновку експерта № 0303/23 від 02 березня 2023 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу FordTransitр.н. [NUMBER] складає 211 420,00 грн, а ринкова вартість колісного транспортного засобу FordTransitр.н. [NUMBER] аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 80 311,56грн. За результатами проведених розрахунків експерт зазначив: «вартість відновного ремонту КТЗ склала 292 069,96 грн, а ринкова вартість складає 211 420,00 грн. Як видно з вищеперелічених значень вартість відновного ремонту більше ринкової вартості. Тому матеріальний збиток, заподіяний власникові КТЗ, дорівнює ринковій вартості автомобіля: 211 420,00 грн, оскільки відновлювати це КТЗ економічно недоцільно». Копію висновку експерта № 0303/23 від 02 березня 2023 року було надіслано Позивачем13 березня 2023 року за допомогою засобів поштового зв`язку до ПрАТ «СК «ВУСО»(поштове відправлення 4900099738966), яке було вручено особисто 15 березня 2023 року), а також 08 травня 2023 року на електронну пошту Відповідача-1 grishchenko.a@vuso.ua. Згідно умов ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Із приписів ст. 30 Закону вбачається, що транспортний засіб Позивача відновлювати економічно недоцільно та варто вважати фізично знищеним, а розмір збитку, заподіяного йому внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди складає 131 108,44 грн (211 420,00 грн - 80 311,56 грн = 131 108,44 грн). Полісом ОСЦПВ № 210330287 була передбачена франшиза у розмірі 2 500,00 грн. За вираховуванням франшизи страхова компанія мала відшкодувати позивачу матеріальні збитки в розмірі 128 608,44 грн. (131 108,44 грн - 2 500,00 грн = 128 608,44 грн). 02 червня 2023 року ПАТ «СК «ВУСО» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 80 312,81 грн., при цьому, в порушення вимог ст. 36 Закону, відповідач не узгоджував із позивачем розмір страхового відшкодування та не повідомляв його про прийняте рішення. Недоплачена сума страхового відшкодування складає 48 295,63 грн. З листа ПАТ «СК «ВУСО» стало відомо, що розрахунок страхового відшкодування у розмірі 80 312,81 грн., було здійснено відповідачем на підставі Звіту № SOS_-230209-255795 від 13.05.2023 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, а також Звіту № 146-23 від 23.05.2023 року автотоварознавчого дослідження автомобіля Ford TRANSIT реєстраційнийномер AE1504BE. Позивач вказує на те, що обидва звіти було складено з порушенням норм чинного законодавства України, зокрема положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 з подальшими змінами та доповненнями, Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 12.09.2014 року, а тому вважає, що ці звіти є неналежними і недопустимими доказами, і не можуть бути взяті для розрахунку розміру страхового відшкодування. Наданий ним висновок судового експерта повністю відповідає викладеним вище нормативним актам, складений судовим експертом Дроздовим Ю.В. у відповідності до вимог ст. 106 ЦПК України. А тому саме на підставі даного висновку страхова компанія мала б здійснити розрахунок страхового відшкодування. Відповідач безпідставно недоплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 48 295,63 грн., яке позивач просить стягнути з відповідача. Згідно зі ст. 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Окрім наведеного, згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальний розмір пені за період з 02.05.2023 р. по 25.08.2023 р. включно складає 10 854,68 грн (5 461,45 грн + 5 393,23 грн = 10 854,68 грн). Загальний розмір інфляційних збитків за період з 02.05.2023 р. по 25.08.2023 р. включно складає 737,31 грн (643,04 грн + 94,27 грн = 737,31 грн). Загальний розмір 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за період з 02.05.2023 р. по 25.08.2023 р. включно складає 665,10 грн (327,69 грн + 337,41 грн = 665,10 грн). Позивач просить стягнути з відповідача недоплачена сума страхового відшкодування, пеню та штрафні санкції в загальному розмірі 60 552,72 грн (48 295,63+10 854,68 грн + 737,31 грн + 665,10 грн). Відповідач відзив на позов не подав. 31.01.2024 року представник відповідача подала до суду клопотання про доручення доказів, які були витребувані судом на підставі ухвали суду від 06.12.2023 року ( а.с. 213-245 т.1).У клопотанні представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю. Позивач і його представник у сьогоднішнє судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав суду заяву про продовження розгляду справи без участі позивача і представника позивача ( а.с.13). Представник відповідача ПАТ «СК «ВУСО» в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток поштою, смс-повісток на телефон представника відповідача, а також до електронного кабінету відповідача. Згідно із п. 2 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. За таких підстав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників провадження, за наявними у справі доказами. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у це судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вислухавши пояснення представника позивача, показання судового експерта Дроздова Ю.В., дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до наступного. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини першої статті 5 ЗУ "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим. Одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про страхування»). Відповідно до п.2.1 статі 2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон № 1961-IV) відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників ( стаття 3 Закон № 1961-IV). Страховим випадком, відповідно до статті 6 Закону № 1961-IV, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що 24 січня 2023 року на вул. Маршала Малиновського, з`їзд Усть-Самарського мосту, у м. Дніпро відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: FordTransit, р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який на праві власності належить [PERSON] , та ГАЗ 2705, р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль позивача FordTransit, р.н. [NUMBER] . Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року (справа № 206/585/23) водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 07 березня 2023 року. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобуГАЗ 2705 р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] на момент настання ДТП була застрахована в АТ «СК «ВУСО», згідно поліса ОСЦПВ № 210330287 (а.с.61 т.1), що не заперечується відповідачем. Згідно з полісом ОСЦПВ № 210330287 встановлено ліміт відповідальності ПАТ «СК «ВУСО» за шкоду, заподіяну майну (на користь потерпілого) у розмірі 160 000,00 грн., франшиза становить 2500,00 грн. Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1). Згідно зі ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IVтранспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 35.1, п.35.2 ст. 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування Відповідно до п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 Закон № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved