Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 16 квітня 2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис №41. Дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] ». Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя між ними не склалося, причиною розпаду сім`ї стало різні характери та погляди на життя. Шлюбно-сімейні відносини припинили з 20 липня 2023 року, з цього часу спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Спір про поділ майна вирішуватимуть в судовому порядку. Просить розірвати шлюб, так як подальше спільне проживання та збереження сім`ї вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повногму обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі в зв`язку з поданими ними заявами, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 квітня 2021 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис №41, дошлюбне прізвище відповідачки « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.6/. Подружнє життя між сторонами не склалося, з 20 липня 2023 року шлюбно- сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як слідує із матеріалів цивільної справи, - позивач є чоловіком відповідача, тобто має право на звернення з позовом про розірвання шлюбу. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сімейним кодексом України передбачено обов`язок суду з`ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взяти до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя ( ч. 1 ст. 112 СК України). Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу ( ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проживають окремо, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого суд вважає подальше спільне проживання подружжя та збереження сім`ї неможливим, так як це протирічить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved