Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у жовтні 2023 року звернулось до суду в порядку цивільного судочинства з вищевказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 29 500,00 грн., заборгованість по відсотках в сумі 44 684,50 грн., та судові витрати по справі. Позовна заява обґрунтована тим, що 24.03.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1194-0859 (надалі за текстом - Кредитний договір). Згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 29500 грн. 00 коп., строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 14 днів; знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % в день. Відповідач зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання, перерахувавши суму кредиту за допомогою системи LiqPay кредитні кошти на рахунок [PERSON] що підтверджується довідкою від 23.04.2023 року. Проте, відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 03.10.2023 року має заборгованість перед Банком в загальному розмірі 74 184 грн. 50 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 29 500 грн. 00 коп., заборгованості за відсотках в сумі 44 684 грн. 50 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду головуючому судді Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гоголєва О.А. через систему «Електронний суд» подала відзив на позов в якому посилається на те що з позовними вимогами частково не погоджується. Відповідач не заперечує факту укладення електронного договору та відповідно, існування кредитних правовідносин між сторонами. Зазначає, що при вирішенні питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 44 684 грн. 50 коп, просить врахувати те, що позивачем в позовній заяві не зазначено суму яку відповідачем було сплачено в рахунок погашення боргу, хоча докази погашення боргу позивачем було надано. Так, згідно інформації за укладеним договором від 03.10.2023 року: 06.05.2023 року було сплачено 9381 грн., 20.05.2023 року -10200 грн., 17.06.2023 року -4380 грн.. 05.07.2023 року -2000 грн., всього на суму 25 961 грн.00 коп. Однак дана сума на зменшення тіла кредиту не врахована позивачем. Із наданого розрахунку проведеного позивачем вбачається, що умови договору є явно не справедливими відносно відповідачки та відсотки, які нараховані фактично є не договірною умовою договору, а штрафною санкцією за невчасне повернення коштів. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким, з моменту укладення договору. Встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконанні зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 44 684 грн. 50 коп., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції, якщо врахувати сплачену відповідачем суму 25 961 грн. + сума яку бажає стягнути позивач за нарахованими процентами 44 684 грн. 50 коп.) у разі невиконання нею зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить 29 500 грн. Аналіз указаних норм, дає підстави для висновку про те, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Так, заборгованість відповідача за кредитом становить 29 500 грн. При цьому заборгованість за відсотками позивач просить стягнути у розмірі 44 684 грн. 50 коп. та не врахував суму, яку вже було внесено відповідачем 25 961 грн., тобто загальна сума (70645.5/29500=2.4) у 2.4 разів перевищує розмір боргу. Звертає увагу суду на те, що відповідачем в рахунок погашення кредиту вносились грошові кошти в загальному розмірі 25 961 грн., а тому нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 44 684 грн. 50 коп., не відповідає вимогам чинного законодавства «Про захист прав споживачів». Крім того, передбачення в договорі такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушує його права споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6, ст. 509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. З огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем пені за прострочення у поверненні кредиту. Як зауважив Конституційний Суд України, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критерії справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності.При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересам ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересам споживачів їх кредитних послуг (абзац 3 п.п.3.2 п.3 мотивувальної частини Рішення від 10.11.2011 року №15-рп/2011 у справі захист прав споживачів кредитних послуг). У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Застосовуючи дану норму, суд зобов`язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розмірі збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (рішення Конституційного Суду України від 11.07.13.№7-рп/2013). Згідно п.2.8 Кредитного Договору, строк кредитування, тобто строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів (до 16.02.2024 року) з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Таким чином, норми Закону України «Про споживче кредитування» поширюються на укладений між сторонами Договір про відкриття кредитної лінії №1194-0859 від 23.04.2023 року. Проте, законодавцем визначені чіткі особливості щодо розміру відповідальності споживача, яка визначена у п.2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування, а саме: у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більше за 15 % суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половину суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 44 684,50 грн.,є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставку НБУ та становить більше ніж 15% простроченого платежу. З урахуванням вищенаведеного, загальна сума кредиту мала становити 29 500 грн (сума кредиту) + 4425 грн. (сума відсотків, яка не перевищує 15% від суми простроченого платежу) = 33925 грн. Вже було внесено відповідачем суми коштів в рахунок погашення кредиту в розмірі 25 961 грн. Тобто справедливий залишок складає (33925 грн.-25961 грн.=7964 грн.)7964 грн. При вирішенні питання щодо стягнення відсотків, просить суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, зменшити розмір відсотків до розмірі 0 грн. 00 коп., оскільки відповідачем вже було внесено суму коштів на користь позивача в розмірі 25 961 грн., що складає більше 50% від суми заборгованості по кредиту та перевищує 15% від суми простроченого платежу, а саме складає 88% від суми заборгованості по кредиту. Вважає, що саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в повній мірі не повернуті, вважає, що зі сторони відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1194-0859 від 23.04.2023 року на загальну суму 7964 грн.00 коп. Щодо стягнення судових витрат по сплаті судового збору, то їх розмір повинен визначатись пропорційно задоволеним позовним вимогам. В іншій частині позовних вимог просила відмовити. В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи є клопотання яким просить справу розглядати за відсутності представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час були повідомлені належим чином та своєчасно, шляхом направлення смс повідомлення на номер телефону [NUMBER] та на електронну пошту, про що в матеріалах справи є довідки про доставку. причини своєї неявки суду не повідомили. Від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи для надання можливості вирішити спір мирним шляхом. Враховуючи, що справа в провадженні суду перебуває тривалий час, а саме з жовтня 2023 року, суддя вважає, що у відповідача достатньо було часу, щоб врегулювати спір мирним шляхом. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та його представника. Дослідивши письмові докази по справі, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2023 року між позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1194-0859 за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 29 500 грн 00 коп., строк кредитування - 300 днів; заявлений строк - 14 днів., знижена % ставка - 1,20 % в день; стандартна % ставка - 1,50 % за кожен день користування Договором. Вказаний кредитний договір укладений за допомогою Веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (navse.in.ua),), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор А1096, для підписання кредитного договору №1194-0859 від 23.04.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідкою про перерахування кредитних коштів через систему платежів LiqPay на платіжну карту № [NUMBER] [PERSON] . Однак, всупереч умов Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно з наданим представником позивача розрахунком заборгованості (а.с.15) станом на 03.10.2023 року становить 74 184 грн. 50 коп. з яких: заборгованість за кредитом в сумі 29 500 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками в сумі 44 684 грн. 50 коп., Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказів, щодо належного виконання умов договору та спростування розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що кредитний договір №1194-0859 від 23.04.2023 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за використання кредитних коштів знайшов своє документальне підтвердження, а відтак позов слід задовольнити стягнувши з відповідача на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за Кредитним договором №1194 - 0859 від 23.04.2023 року в розмірі 74 184 грн.. 50 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом в розмірі 29 500 грн. 00 коп., та 44 684 грн. 50 коп., - заборгованість по відсотках. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved