Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: - Служба у справах дітей Козятинської міської ради, орган опіки та піклування; - Виконавчий комітет Козятинської міської ради, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що раніше перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , у шлюбі з яким у них народився син [PERSON] , [INFO] . При розірванні шлюбу судом не вирішувалось питання щодо визначення місця проживання дитини, так як між подружжям було досягнуто згоди. Син проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. На даний час необхідно визначити місце проживання дитини так як між колишнім подружжям виникають сварки та суперечки щодо даного питання що негативно впливає на дитину. Через не визначення місця проживання дитини між колишнім подружжям виникають сварки та суперечки з даного питання що негативно впливає на дитину. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Представник відповідача позов визнав, просив його задовольнити. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились,будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8-9). Сторони раніше перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.06.2021 (а.с.10-11). Судовим наказом Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29.01.2021 у справі 133/15/21 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку, починаючи з 305.01.2021 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.25-26). Позивач працює у ТОВ "ДЦ УКРАЇНА" з 04.01.2011, займає посаду керуючої магазином, отримує стабільну заробітну плату. [PERSON] за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою (а.с. 19-20) У власності [PERSON] знаходиться квартира на підставі договору дарування та автомобіль (а.с. 12-15, 21). Позивач разом з сином зареєстровані та проживають у м. Козятин (а.с. 16, 5-6). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, для проживання та утримання дитини в квартирі створені належні санітарно-гігієнічні умови, мати з дитиною проживають в окремій кімнаті, для дитини окрема кімната де є спальне місце, окремий простір, є шафа для збереження речей особистого користування - одягу, взуття, є в наявності достатньо дитячої літератури, розвиваючі іграшки відповідно до віку, оргтехніка та інше. Крім того, для дитини обладнаний спортивно-розвиваючий куточок. Хлопчик соціалізований, веселий, комунікабельний, зовнішньо відповідає віку, забезпечений одягом, взуттям та повноцінним харчуванням. Фактів порушення прав малолітнього не виявлено (а.с. 27-28). [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом сімейного лікаря Козятинської МЦПМСД (а.с.18). [PERSON] навчається в опорному комунальному закладі "Ліцей Козятинської міської ради Вінницької області". Позитивно характеризується за місцем навчання. Батьки цікавляться навчанням сина. Мама регулярно відвідує батьківські збори, є одним із активних членів батьківського комітету, бере активну участь у шкільному житті сина (а.с. 17). Дитина є викованцем Козятинського центру дитячої та юнацької творчості, з 01.09.2022 відвідує гурток англійської мови (а.с. 22) З 2020 року [PERSON] на постійній основі відвідує футбольну секцію "ФК "ЛЕВИ", приймає участь у футбольних турнірах (а.с. 23). За змістом положень ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 (набрала чинності для України 02.09.1991) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у п. 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Частинами 2, 3 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. До інших обставин, що мають істотне значення (у контексті приписів ч. 1 ст. 161 СК України) можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною; можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Козятинської міської ради Вінницької області від 31.07.2023 № 27, затвердженого рішенням виконкому міської ради від 03.08.2023 № 212, визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації та фактичного місця проживання, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 178-181). З урахуванням викладеного вище та визнанням позову відповідачем, а також з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про те, що найкращим інтересам дитини буде відповідати місце її проживання разом з матір`ю, а відтак позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні представники сторін вказали, що судові витрати позивач та відповідач несуть самостійно. Відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За змістом ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства України та ту обставину, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved