Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

25 січня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 13720.00 грн. та понесені судові витрати. Позивач мотивує позов тим, що 30.12.2019 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 30.12.2019-100003607, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн., на строк\~14 днів, зі сплатою відсотків. Дата повернення кредиту 12.01.2020 року. ТОВ "Споживчий центр" виконало свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. Разом з тим, [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим у нього станом на 22.01.2024 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 13720,00 грн., з яких: тіло кредиту - 10000,00 грн., відсотки - 768,00 грн., штраф 2952,00 грн. В свою чергу ТОВ "Споживчий центр" просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 13720,00 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 29 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Антоненка І.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. позовні вимоги визнає частково, та просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 2952.00 грн. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.12.2019 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 30.12.2019-100003607, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, для задоволення особистих потреб у розмірі 10000,00 грн., на строк\~14 днів, зі сплатою 2800,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка) за 14 календарних днів користування Кредитом. Згідно п. 1.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2 встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.1.3. Договору протягом 3 робочих днів з дати прийняття пропозиції Позичальником Кредитодавець надає Позичальнику кредит на наступних умовах - сума кредиту встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - фінансовий кредит; строк, на який надається кредит, встановлюється у Заявці яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценті встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору Згідно п. 2.3. Договору надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахуню Кредитодавця (п. 2.4 Договору). Відповідно до п.п. «а» п. 4.1. Договору Позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесеш в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця до дати вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. ТОВ "Споживчий Центр" виконав свою частину умов кредитного договору у повному обсязі. За змістом ст.ст.\~526,\~530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно ч. 1\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог\~ст. 1054 ЦК України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Відповідно до\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 527 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувана електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до\~ст. 8 вказаного Закону, юридична сила електронного документу не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються\~Законом України «Про електронні довірчі послуги». Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За змістом\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документу з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документу. Також, приписами\~ст. 12 цього закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В свою чергу, Відповідачем 30.12.2019 електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 10000,00 грн., а отже узгоджено умови Договору. Як встановлено судом, що [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором № 30.12.2019-100003607 від 30.12.2019 року, у зв`язку з чим у нього станом на 22.01.2024 року виникла перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 13720,00 грн., з яких: тіло кредиту 10000,00 грн., відсотки 768,00 грн. та штраф в розмірі 2952,00 грн. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В п. 5.4. кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. В той же час, нормами цивільного законодавства за невиконання грошового зобов`язання передбачено саме пеню, а не штраф. (ст.549 ЦК України,\~ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). Саме пеня нараховується щоденно і за порушення грошового зобов`язання, на відміну від штрафу, який є разовим платежем за порушенні інших зобов`язань (не грошових). Дане підтверджується правовими висновками касаційної інстанції (ухвала Верхового Суду України від 02 березня 2011р. у справі №6-53218св10, постанова Верховного Суду від 06 квітня 2021р. у справі 910/821/20 тощо). Суд також враховує положення ч. 2\~ст. 21 Закон України «Про споживче кредитування», якою визначено, що у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Суд також приймає до уваги правові висновки, вказані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018р. № 310/11534/13-ц, а також у постановах Верховного Суду № 639/6381/17 від 22 січня 2020р.; № 161/9846/16-ц від 22 січня 2020р., що після закінчення терміну дії кредитного договору кредитор втрачає можливість не лише на нарахування процентів передбачених кредитним договором, а й на стягнення неустойки (пені/штрафів). При цьому, положення згідно з якими пеня нараховується до повного повернення кредиту теж не застосовуються судами. Це випливає з того, що на думку суддів Верховного Суду, закінчення терміну дії кредитного договору чи реалізації вимоги про його дострокове повернення дорівнює його розірванню, а тому, відносини між сторонами переходять з площини договірних у загальні зобов`язальні. Тобто, свої відносини врегульовують вже не положеннями договору, а загальними нормами цивільного законодавства. Крім того, згідно з п. 18 Прикінцквих та\~перехідних положень ЦПК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану»\~з 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території держави було введено воєнний стан, строк дії якого триває і дотепер. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту - 10000,00 грн. та відсотки за користування 768,00 грн. Вимоги позивача про стягнення штрафу не підлягають задоволенню, як безпідставні та необґрунтовані. Згідно частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1889.16 грн.

Outcome: partial