Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

15 лютого 2024 року адвокат адвокатського об`єднання «Галицька правнича група» Слободян Валентин Степанович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на частку у нерухомому майні в порядку спадкування. Позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , а саме 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами набуто нею у шлюбі із [PERSON] та належала їй на праві спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] не встигла оформити свої майнові права у спільній власності через смерть. Відповідно, нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав на частку у спільній власності подружжя [PERSON] , через відсутність правовстановлюючого документа на майно. Таким чином, просив суд: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 (одну другу) частину будинку з відповідною частиною належних до нього будівель та споруд за адресою: будинок [ADDRESS] , який належав його матері - [PERSON] , на праві спільної сумісної власності подружжя з її чоловіком [PERSON] ; також судові витрати просив покласти на сторону позивача (а. с. 4 - 9). Своєю ухвалою від 16 лютого 2024 року Радехівський районний суд Львівської області прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання (а. с. 1 - 2). Ухвалою судового засідання від 12 березня 2024 року Радехівський районний суд Львівської області постановив витребувати у приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Комарницької Н. І. належним чином засвідчену копії спадкових справ №47/2020, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та №15/2022, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а. с. 54). 27 березня 2024 року приватний нотаріус Комарницька Н.О. подала до суду матеріали спадкових справ №15/2022 та №47/2020 (а. с. 58 - 192). У судове засідання сторони не прибули. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та відсутності позивача [PERSON] , позов підтримав повністю та просив задовольнити (а. с. 193). Відповідач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а. с. 48). Відповідач [PERSON] надіслав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а. с. 49). З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206 - 207 ЦПК України. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких міркувань. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд установив, що [INFO] в селі Вузлове Радехівського району Львівської області помер вітчим [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області 11.10.2019 (а. с. 10). Після смерті [PERSON] , окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із 1/2 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.02.2006 (а. с. 11), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9923558 від 23.02.2006 (а. с. 12); рішенням Вузлівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 11 жовтня 2005 року №105 «Про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] » (а. с. 13). Відповідно до Технічного паспорта від 14.12.2023, виготовленого КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою об`єкта: [ADDRESS] , (а. с. 14 - 18) до будівель і споруд домоволодіння належить: житловий будинок (А- 2), підвал (пд), ганок (а2), господарська будівля з літньою кухнею (Б), огорожа (№1, 2). Згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки, виконаного СОД ФОП [PERSON] від 01.02.2024 (а. с. 19) ринкова вартість житлового будинку за адресою [ADDRESS] складає без ПДВ 408 821,00 грн. Із Свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого Незнанівською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 19.11.1989 (а. с. 21), видно, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , 19 листопада 1989 року уклали шлюб (а. с. 21). Як видно із Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 2 лютого 1980 року, [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а. с. 30). Спадкоємцями майна померлого [PERSON] були його діти від першого шлюбу: [PERSON] , [PERSON] та дружина [PERSON] в частці по 1/3 частині від 1/2 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тобто по 1/6 частині будинку в цілому (1/2:3=1/6). [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Комарницької Н. І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2023 (а. с. 24), а також урегулювала свої правовідносини з братом [PERSON] шляхом укладення Договору про поділ спадщини від 07.04.2023 (а. с. 25). Згідно з п. 4 цього Договору, у спадщину до [PERSON] переходить, зокрема: 1/3 (одна третя) частка житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] у січні 2022 року також звернулась до приватного нотаріуса Комарницької Н. І. для отримання свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок, проте, вона не встигла оформити свої майнові права так-як 21.01.2022 померла, що видно з копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №75/02-14 від 11.04.2023 (а. с. 27 - 28) та копії Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 24.01.2022 (а. с. 29). Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НСТ 885944 від 7 квітня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі №606 у спадковій справі №15/2022 (а. с. 32), з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72083766 від 07.04.2023 (а. с. 33) та з витягу з державного реєстру речових прав №328498793 від 07.04.2023 (а. с. 34) видно, що спадкоємцем майна [PERSON] є її син - [PERSON] , який успадкував 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS] . Житловий будинок належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем 1/3 частки у спадщині якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав. На вказану вище частку будинку позивач оформив свої спадкові права в нотаріальному порядку (а. с. 32 - 34). Зазначені обставини також підтверджуються матеріалами спадкових справ №15/2022 та №47/2020 (а. с. 59 - 191). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 368 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). З огляду на зазначене житловий будинок [ADDRESS] , набутий подружжям під час шлюбу, тому належав чоловікові і дружині на праві спільної сумісної власності подружжя, тобто кожному з них належала 1/2 частина будинку. Вони мали рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, [PERSON] належала 1/2 частина спірного майна як частка у спільному сумісному майні подружжя, і зі смертю чоловіка - [PERSON] , її право власності на цю частину майна не припинилось. Відповідно до складу спадкової маси після смерті [PERSON] входить 1/2 частина житлового будинку та 1/6 частина цього будинку, на яку позивач [PERSON] оформив право власності відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, серії НСТ 885944 від 7 квітня 2023 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно зі ст. 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно із ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки у цьому випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачами, позиції з цього приводу, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013, суд робить висновки, що позовні вимоги сторони про визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення. У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Outcome: approved