Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів та стягнення заборгованості. В\~обґрунтування позовних вимог\~посилається на те, що 13.06.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб та під час спільного подружнього життя народилася донька, [PERSON] . Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року у справі №179/96/17 шлюб було розірвано. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року у справі №179/97/17 [PERSON] зобов`язаний виплачувати аліменти на утриманні доньки [PERSON] в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення нею повноліття.. Однак, у зв`язку з тим, що відповідач на той час не був офіційно працевлаштований, мав нерегулярний, мінливий дохід, позивачка вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року у справі №179/1666/17 змінено розмір аліментів на тверду грошову суму 1000 грн., починаючи з 09 жовтня 2017 року і до повноліття дитини. З моменту ухвалення рішення, розмір витрат на утримання дитини значно зростав, донька потребувала додаткових витрат для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області у справі №179/826/21 змінено розмір аліментів з 1000 грн. на 2000 грн., починаючи з 28 серпня 2021 року і до повноліття дитини. Позивачка зазначає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, є меншою ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Магдалинівським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №66744226 по виконанню виконавчого листа №179/ 826/21, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області та державним виконавцем було встановлено, що у відповідача матеріальний стан з моменту прийняття рішення покращився. 24.10.2022 року відповідач проходить військову службу в Збройних Силах України, санітарним інструктором стрілецької роти, ВОС-879659А. На даний час офіційно працевлаштований у КП «Обласному центрі Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР, Дніпропетровська область м.Дніпро. На теперішній час відповідач має заборгованість по аліментам у сумі 16\~000 грн., матеріальної допомоги не надає, наразі стягнення аліментів по виконавчому листу здійснюється саме із заробітної плати. Позивачка також вказує на те, що її матеріальний стан за останні півроку значно погіршився, вони з донькою живуть у м.Дніпро в орендованій квартирі, орендна плата складає 8000 грн. на місяць. Її заробітної плати не вистачає на повноцінне життя. Наразі донька навчається у 2-Б класі КЗ СЗШ №140 в м.Дніпро, дуже хоче навчатися танцям та відвідувати гурток сучасної хореографії, на який потрібно додаткові кошти, яких позивачка не має. Просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 2000 грн. на частку від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача суму заборгованості по аліментам, яка складає 16000 грн. Ухвалою суду від 06.11.2023 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. Ухвалою суду від 08.11.2023 року позовну заяву залишено без руху в порядку ч.11 ст.187 ЦПК України, позивачці надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 26.12.2023 року продовжено розгляд справи та призначено судове засідання. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також суду пояснила, що на даний час заборгованість відповідача по аліментам відсутня. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів у частці від заробітку, однак просив врахувати, що окрім доньки [PERSON] , у нього на утриманні перебувають ще двоє дітей. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 13 червня 2015 року, який було розірвано рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року у справі №179/96/17 (а.с.15). Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року у справі №179/97/17 з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2015 року і до повноліття дитини (а.с.16). Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2017 року у справі №179/1666/17, змінено розмір аліментів, що стягуються із відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2017 року з частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, на тверду грошову су му у розмірі 1000 грн. (а.с.17). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 27.07.2021 року у справі №179/826/21, змінено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2017 року з 1000 грн. щомісячно на 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі по 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с.18-20). На підставі виконавчого листа від 06.09.2021 року №179/826/21, виданого Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області, 08.09.2021 року державним виконавцем Магдалинівського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження ВП №66744226 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у розмірі 2000 грн., щомісячно (а.с.25-27). Як вбачається з довідки державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби в Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 31.08.2023 року№78871, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 01.01.2023 по 31.08.2023 року складає 16000 грн. (а.с.28). На підтвердження погіршення матеріального стану позивачкою надана довідка ПФУ з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 28.08.2023 року, за період з січня 2023 року по червень 2023 року. З вказаної довідки вбачається, що за вказаний період рівень доходу позивачки зменшився з 23230 грн. на місяць (у січні 2023 року) до 7453 грн. на місяць (у червні 2023 року) (а.с.29). Крім того, на підтвердження свого майнового стану позивачкою надана копія договору оренди квартири №221015 від 01.01.2015 року, укладеного між [PERSON] та позивачкою, відповідно до якого позивачка орендувала квартиру за адресою [ADDRESS] на період з 01.01.2015 року до 01.01.2025 року, розмір орендної плати складає 8000 грн. на місяць (а.с.21-24). Разом з тим, позивачкою не надано платіжних документів на підтвердження сплати нею орендної плати за вказану квартиру. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2023 року, позивачка [PERSON] 23 грудня 2023 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.67). Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем, має постійний дохід та, окрім доньки, [PERSON] , [INFO] , відповідач має на утриманні ще двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с.78-79). З інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області розглядається цивільна справа №179/2080/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів (https://reyestr.court.gov.ua/Review/115696913). Згідно зі\~статтею 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому розмір аліментів обмежується лише платоспроможністю того з батьків, хто сплачує аліменти. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Але ж, виходячи із правової позиції Верховного Суду України у справі за № 143 цс13від 05.02.2014 року право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має постійну роботу і постійний дохід. Доказів того, що відповідач за станом здоров`я не може працювати чи його фінансові можливості не можуть забезпечити своїм дітям належний рівень матеріального забезпечення, відповідачем суду не надані. Державним бюджетом України на 2024 рік встановлено прожитковий мінімуму для дитини від 6 років до 18 років в розмірі 3196 грн., що визнається мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину . Суд вважає, що в умовах перебування держави Україна в умовах воєнного стану, встановлений прожитковий мінімум не відповідає фактичним економічним реаліям справжнього прожиткового мінімуму для забезпечення всіх потреб дитини віком від 6 до 18 років і є лише мінімально гарантованим. Відповідно до пояснень, наданих відповідачем у судовому засіданні, він є військовослужбовцем, призваний на військову службу за мобілізацією. Обставиною, яка не потребує доказування, відповідно до вимог ст.82 ЦПК України, є те, що Законом України №3161-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань ,пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» , було внесено зміни до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме доповнено ст.9-2, відповідно до якої під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, що очевидно свідчить про підвищення доходів відповідача. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначаючи розмір аліментів, враховуючи положення ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.10.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набула чинності з 27 вересня 1991 року, згідно яких основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини покладається на батьків дитини. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з аліментів у твердій грошовій сумі на аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідає вимогам ч.3 ст.181 СК України, і є правом вибору позивачки, з якою проживає дитина. Однак, визначаючи розмір аліментів , які підлягають стягненню у частці від заробітку (доходу) батька дитини, суд, відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК Кодексу України враховує наявність у платника аліментів двох інших дітей від іншого шлюбу, та обов`язок їх утримувати. Суд вважає що умови утримання дитини, яка проживає окремо від батька, який є платником аліментів та відповідачем в справі, не мають бути гіршими або кращими від інших дітей відповідача, які народились в іншому шлюбі. Таким чином суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів на 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, яка проживає з позивачкою, та не буде порушувати права інших дітей відповідача від іншого шлюбу. При цьому, враховуючи стягнення в такому пропорційному розмірі від його доходу, не вплине негативно на матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має постійну роботу. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у розмірі 16000 грн., суд дійшов наступних висновків. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. А частиною 4 даної статті цього Кодексу визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений\~статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому\~Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. А частиною 9 даної статті цього Закону суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді даної справи відсутній спір про розмір заборгованості по аліментам між сторонами, оскільки відповідач не подавав позов про оспорювання розміру аліментів, визначеного державним виконавцем, не звертався з відповідним зустрічним позовом, а позивач просить суд стягнути заборгованість по аліментам на підставі довідки про заборгованість від 31.08.2023 року, виданої Державним виконавцем Новомосковського ВДВС У Новомосковському районі Дніпропетровської області. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене та встановлені судом обставини, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача боргу зі сплати аліментів в розмірі 16000 грн. не підлягає задоволенню, оскільки цей борг виник у відповідача під час примусового виконання рішення суду зі сплати аліментів, він нарахований державним виконавцем та має стягуватись державним виконавцем в межах виконавчого провадження. \~ \~ \~ \~Крім того, як повідомила позивачка у судовому засіданні, станом на день розгляду справи вказана сума заборгованості була погашена відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. \~ \~ \~ \~Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за необхідне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1073,60 грн у дохід держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial