Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~Нетішинського міського\~суду Хмельницької\~області з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що сторони з 29.09.1979 перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак протягом останніх двадцяти років їх подружні стосунки почали поступово погіршуватися через різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим на теперішній час вони остаточно припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. [PERSON] вважає, що примирення з відповідачем та збереження їх шлюбу є неможливим, а розірвати шлюб у позасудовому порядку відповідач відмовляється. З огляду на вказані обставини позивач просив суд розірваний зазначений шлюб та покласти на нього судові витрати. 23.01.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 12). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач не подала, у звязку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29.09.1979 Гвардійською сільською радою Первомайського району Кримської області під актовим записом № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Як наголошується у\~ст. 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що на теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства через різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та збереження їх шлюбу є неможливим. Відповідачем не надано суду доказів, які спростовують доводи позивача, а також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не подала відзиву на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. На підставі викладеного,

Outcome: approved