Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до\~суду з\~позовною заявою,\~в якій\~просить стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] заборгованість за договором позики в сумі 4623,46 доларів США та 45\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11 листопада 2021 року між позивачем та відповідачем укладено Договір позики, відповідно до якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у гривнях, що еквівалентно за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладення Договору позики 2840,00 (дві тисячі вісімсот сорок) доларів США, а відповідач зобов`язався повернути позивачу таку ж саму суму грошових коштів без нарахування процентів до 11.03.2022 року. Відповідно до п. 2 Договору позики сторони домовились, що позика повертається у строки та порядку визначеному у п. 6 Договору позики, у гривнях за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день кожної передачі грошей в рахунок повернення позики. Згідно п. 6 Договору позики, сума позики повертається частинами в наступному порядку: 1) до 11.12.2021 135 доларів США; 2) до 11.01.2022 135 доларів США; 3) до 11.02.2022 135 доларів США; 4) до 11.03.2022 2435 доларів США, що всього складає 2840 доларів США. Позивач (позикодавець) виконав свій обов`язок за Договором позики щодо передачі грошових коштів Відповідачу в розмірі 2 840,00 доларів США, що підтверджується п. 10 Договору позики, відповідно до якого підписанням Договору позики Відповідач підтверджує факт отримання грошових коштів у сумі еквівалентній 2 840,00 доларів США від представника Позивача. З метою забезпечення виконання зобов`язань Відповідача щодо повернення суми позики за Договором позики, 11 листопада 2021 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір застави транспортного засобу, що посвідчений 11.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В., за реєстровим №3758 (надалі - Договір застави), відповідно до якого відповідач передав у заставу Позивачу належний йому на праві приватної власності транспортний засіб. Відповідно до пункту 8 Договору позики, у разі неповернення частини позики в розмірі та строк, зазначені у пункті 6 Договору позики, Позичальник сплачує Позикодавцю штраф в розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень. За неповернення частини позики, в розмірах та строки, що передбачені підпунктом 1-4 пункту 6 Договору позики, Позичальнику нараховано штраф в розмірі 45000,00 грн. Таким чином, заборгованість Відповідача зі сплати штрафу, передбаченого пунктом 8 Договору позики та нарахованого до 24.02.2022 року складає 45 000,00 гривень. Крім того, пунктом 9 Договору позики передбачено, що при неповерненні чи несвоєчасному поверненні суми позики, тобто у строки, зазначені у пункті 6 Договору позики, Позичальник сплачує пеню в розмірі 10 (десять) процентів від суми простроченого платежу за кожен день прострочки сплати боргу. Сума пені, що нарахована Відповідачу до 24.02.2022 року в розмірі та порядку передбаченому пунктом 9 Договору позики, складає 1782,00 доларів США. Незважаючи на ту обставину, що строк повернення позики сплив, відповідач умов договору позики не виконала, повну суму позики позивачеві не повернула, звернення позивача, щодо повернення боргу - ігнорує. Оскільки у добровільному порядку відповідач повертати борг за договором позики не бажає, позивач, з посиланням на норми ст.ст.\~625,\~1046,\~1047,1049 ЦК України,\~\~просить суд ухвалити рішення, яким стягнути\~\~з відповідача на її користь суму боргу. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав з підстав зазначених у позовній заяві і просить його задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судові засідання не з`явилася, відзиву до суду не надала, повідомлялася про розгляд справи належним чином, причин неявки до суду не повідомила. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, у порядку заочного розгляду справи, відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до наступного. Згідно Договору позики від 11.11.2021 року, позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у гривнях, що еквівалентно за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладення Договору позики 2840,00 (дві тисячі вісімсот сорок) доларів США, а відповідач зобов`язалася повернути позивачу таку ж саму суму грошових коштів без нарахування процентів до 11.03.2022 року. Враховуючи пп. 8,9 Договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором позики, станом на день звернення з цим позовом до суду складає 4 623,46 (чотири тисячі шістсот двадцять три долари США 46 центи США) доларів США, та 45 000,00 (сорок п`ять тисяч) гривень, в тому числі: - 2 840,00 доларів США - заборгованість за основною сумою позики; - 1 782,00 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення суми позики; - 1,46 доларів США - 3% річних згідно ст. 625 ЦК України; - 45 000,00 гривень штраф за порушення умов договору щодо розміру та строків повернення позики. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 1047 ЦК України передбачено обов`язкову письмову форму договору позики у випадку перевищення суми позики не менш як у десять разів встановленого законом розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. При цьому на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до змісту\~ст. 545 ЦК України\~якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа, кредитор повинен\~\~вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримання виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Відповідно до частини першої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. У ч.\~1\~ст.\~76,\~ч.\~1,\~2\~ст.77,\~ст.ст.79,\~80,\~81\~ЦПК\~України\~передбачено,\~що\~доказами\~є будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність\~або відсутність\~обставин\~(фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Обґрунтованість заявлених позовних вимог підтверджується і положеннями постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 18 грудня 2018 року (справа №686/21857/16-ц) за якими відсутність у розписці запису про зобов`язання повернути отримане ним у борг не є підставою для відмови в позові, оскільки, складаючи вказану розписку і підписуючи її, відповідач тим самим взяв на себе зобов`язання повернути кошти. Такий висновок випливає з реальності укладеного між сторонами договору та положень вищенаведеної\~статті 1049\~ЦК України щодо обов`язку позичальника повернути позикодавцеві передану йому позику. Згідно ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, наявність у позивача оригіналу боргової розписки свідчить, що зобов`язання відповідача за вищевказаним договором позики від 11.11.2021 не виконано. За такого, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором позики в розмірі 4623,46 доларів США, слід задовольнити. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Як вбачається з пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною 3статті 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. позивач надав суду: ордер на надання правової допомоги від 18.07.2023, укладений між замовником - [PERSON] та виконавцем - адвокатом Тихомировим Р.Л.., акт виконаних робіт за договором №05/04/2023 про надання правової допомоги від 05.04.2023. Відповідно достатті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Оскільки позивачем в передбаченому ЦПК порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн., суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в сумі 2140,74 грн.

Outcome: approved