Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, мають спільних доньок [PERSON] та [PERSON] , які мешкають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку та в належній кількості на утримання дитини та позивача не надає. Тому, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від доходу відповідача щомісячно до досягнення доньками повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, втратою почуття любові, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі, призначено до розгляду на 28 березня 2024 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що сторони з 24 листопада 2020 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 995, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Мають спільних доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком якого відповідно до свідоцтва про народження є відповідач (а. с. 5-6). [PERSON] є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується копією посвідчення серія [NUMBER] (а.с.9). Дитина мешкає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Батько матеріальної допомоги в належній кількості на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач є працездатним, інвалідом не являється, а тому у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що щомісячний розмір аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання двох дітей буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дітей, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, крім цього суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною Аріною трирічного віку у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Подружні стосунки між сторонами припинені, у зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, відновлювати стосунки не бажають, спільне господарство не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 22 лютого 2024 року за квитанцією №К6А8-97US-7Y1Е в сумі 1211,00 грн., тобто в розмірі 605,50 грн. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 1211 грн. 20 коп. судового збору за вимогу про стягнення аліментів та на користь позивача 605,50 грн. за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved