Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У грудні 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов даний позов, у якому позивач просив ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/7497/19 від 30.01.2019 року та стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів на місяць, але не меньше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повнолітня. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2023 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.01.2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач правом\~на подання\~відзиву на\~позов не\~скористався. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.01.2019 року у справі №490/7497/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.08.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Це рішення набрало законної сили та звернуто до примусового виконання. Ухвалою суду від 07.02.2024 року у справі №490/7497/19 визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фарини О. щодо неврахування приписів частини третьої статті 183 Сімейного кодексу України під час визначення розміру заборгованості по аліментам [PERSON] у зв`язку із досягненням повноліття [PERSON] та зобов`язано Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок аліментів починаючи з 06 грудня 2021 року відповідно до приписів частини третьої статті 183 Сімейного кодексу України за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на [PERSON] , яка досягла повноліття. Також цією ухвалою визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Фарини О. щодо неврахування під час складання розрахунку заборгованості від 01.12.2023 року по аліментам сум коштів, сплачених [PERSON] на розрахунковий рахунок [PERSON] відповідно до квитанцій, наявних у матеріалах виконавчого провадження № 65205751 та зобов`язано Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснити розрахунок заборгованості [PERSON] по аліментам з урахуванням сум коштів, сплачених [PERSON] на розрахунковий рахунок [PERSON] відповідно до чеків, наявних у матеріалах виконавчого провадження № 65205751. Звертаючись із цим позовом позивач вказує на те, що старшій дитині [PERSON] . 05. 12. 2018 року виповнилося 18 років, тому вона просить визначити розмір аліментів, які сплачуються на молодшу дитину у розмірі частини від усіх видів заробітку. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає наступне. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~За змістом частини третьої статті 183 Сімейного кодексу України у разі якщо аліменти на двох дітей стягнуто одним рішенням суду, та у разі досягнення дитиною 18-ти років, той із батьків з ким проживає дитина має право має право звернутися до суду із позовою заявою про визначення розміру аліментів на молодшу дитину. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що старша дитина досягла повноліття, розмір аліментів на утримання молодшої дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити як від усіх видів заробітку та доходів відповідача. Доказів того, відповідач не має можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, матеріали справи не містять. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved