Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~23.11.2023 позивач через свого представника звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Покликається на те, що його рідна бабуся - спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . В результаті смерті останньої відкрилась спадщина на нерухоме майно у вигляді житлового будинку, земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку та земельним паєм. Покійна [PERSON] є бабусею позивача та матір`ю відповідача [PERSON] , яка є матір`ю позивача. На випадок своєї смерті спадкодавець склала заповіт, згідно якого остання усе своє майно, де б воно не було і з чого не складалося заповіла позивачеві [PERSON] . Однак позивачу не було відомо про існування даного заповіту. Певний час позивач брав участь в обороні суверенітету і цілісності України від російського агресора, після отримання\~важких поранень\~(контузій,\~переломів та\~ін.)\~на фронті\~проходив та\~проходить по\~даний час\~лікування в\~медичних закладах.\~В кінці 2021р. почув від родичів інформацію, що його покійна бабуся нібито складала на нього заповіт. З метою перевірки вказаних обставин позивач звернувся до Луцької районної державної нотаріальної контори з метою отримати підтвердження або спростувати дані факти. Нотаріус Бегеза О.П. повідомив, що позивач пропустив строки на прийняття спадкового майна після смерті його бабусі [PERSON] . Таким чином, на даний час позивач бажаючи прийняти спадкове майно, не будучи проінформованим вчасно про існування заповіту від бабусі, позбавлений можливості здійснити відповідні дії для отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину в позасудовому порядку. А тому враховуючи поважність причин пропуску строку, просив суд визначити для позивача, [PERSON] , додатковий строк, як спадкоємцю за заповітом, для подання до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , судові витрати пов?язані з розглядом справи просив залишити за позивачем. Ухвалою суду від 27.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. 23.01.2024 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає в повному обсязі. 07.02.2024 на запит суду з Луцької районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №104/2020 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Ч.2 ст.1270 ЦК України передбачено, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК України). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] на території с. Цеперів в Луцькому районі, Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Матір`ю позивача [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67359876 від 18.11.2021 спадкова справа після смерті [PERSON] була зареєстрована 25.06.2020 (а.с.12). Згідно зі статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] склала заповіт посвідчений 04.04.2013р. секретарем Баївської сільської ради Нежваловською О. П. Із якого вбачається, що [PERSON] усе своє майно, де б воно не було і з чого не складалося заповіла позивачеві [PERSON] (а.с.14). Згідно з копії матеріалів спадкової справи №104/2020 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , встановлено, що заповіт від імені спадкодавця [PERSON] посвідчувався в Баївській сільській раді за №26 від 04.04.2013 р на ім`я [PERSON] та №72 від 02.11.2016 на ім`я [PERSON] . [PERSON] спадщину прийняв та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 20.09.2021 року. З огляду на вищевказане, [PERSON] , у встановленому законом порядку та строки, спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. Судом встановлено, що при зверненні позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом було встановлено, що він пропустив строк для такого звернення (а.с.13). Звертаючись до суду із цим позовом позивач покликається на те, що він брав участь в обороні суверенітету і цілісності України, після отримання\~важких поранень\~(контузій,\~переломів та\~ін.)\~на фронті\~проходив та\~проходить по\~даний час\~лікування в\~медичних закладах,\~лише в кінці 2021р. йому стало відомо про заповіт, це все стало поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Суд прийшов до висновку, що наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у нього були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, суд вважає, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування за законом. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved