Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, з урахуванням збільшення позовних вимог, пені у розмірі 18819 доларів США, трьох процентів річних 974,64 доларів США та судові витрати. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.03.2023 справа направлена до Святошинського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 08.08.2023р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Представник відповідача надіслав пояснення, якими просив в позові відмовити, застосувавши строки позовної давності. Позивач та його представник до суду не прибули. Представник відповідача в судовому засіданні, просив в позові відмовити застосувавши строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Так, 01.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно з яким [PERSON] отримав грошові кошти у сумі 10712 доларів США, з умовою їх повернення до 01.07.2019 року. У розписці передбачено, що у разі порушення строку повернення позики [PERSON] зобов"язаний сплачувати пеню у розмірі 17,00 доларів США за кожен день прострочення. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.08.2020 року по справі N?686/4583/20 позов [PERSON] до [PERSON] задоволений частково і на стягнуто 14860,26 доларів США, з яких: 10 712,00 доларів США - сума позики; 3944 доларів США - пеня; 204,26 доларів США - 3 % річних. Вказані суми були розраховані станом на 18.02.2020 року. З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Першого ВДВС у місті Хмельницькому Центрального МРУМЮ (м. Київ) перебувало виконавче провадження N?69095322 від 24.05.2022 (завершено) та виконавче провадження N?69095531 від 24.05.2022 що на разі перебуває на стадії примусового виконання. Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача станом на 20.05.2022 року заборгованість за договором позики від 01.12.2018 року, подавши свій розрахунок за період з 19.02.2020 року по 20.05.2022 року, становить: - 3 % річних: кількість днів прострочки з 19.02.2020 по 20.05.2022 - 822 дні, тому: ((3 / 365) х 10 712,00) / 100 х 822 дні = 723,72 доларів США; - пеня (822 дні х 17 доларів США) = 13974 доларів США. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Отже, аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки(пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями, перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Разом з тим спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення. Позивач зазначає нарахування пені з 19.02.2020 року, отже - останніми днем нарахування пені могло бути - 19.02.2021 року. Відповідно до ч. ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа можe звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Також, згідно розділу 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Зважаючи на зазначене, вимога про стягнення з відповідача пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed