Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

16 січня 2024 року, засобами поштового зв`язку, позивач [PERSON] (далі- Позивач, [PERSON] ) звернулась до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі - Відповідач, ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина від професійного захворювання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Вказала, що з 25 лютого 1981 року по 26 травня 2009 року її син перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка», та працював на шахті «Ювілейна». 26 травня 2009 року син звільнився з підприємства у зв`язку з виходом на пенсію. Зазначила, що після звільнення з підприємства відповідача через деякий час стан здоров`я сина погіршився, у зв`язку з чим його направили до Українського НДІПМ де 10.03.2009 йому було встановлено остаточний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН другого ступеня. 10 квітня 2009 року було складено Акт №28, в якому зазначено, що причиною професійного захворювання [PERSON] є робота на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» де він працював більше 23 років в умовах перевищення рівня запиленості. 03 червня 2009 року висновком МСЕК [PERSON] було визнано інвалідом третьої групи з втратою працездатності. Зазначила, що незважаючи на тривале лікування її син помер [INFO] . Втрата сина змінила повсякденне життя позивача. Емоційний стан позивача після смерті сина вкрай тяжкий. Внаслідок смерті сина втратився сенс її життя, постійний пригнічений стан позначився на якості її життя. Незважаючи на те, що з часу смерті сина пройшов певний час позивача не полишають відчуття скорботи та відчаю. Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 600 000 гривень без урахування утримання податків, зборів та інших платежів. Ухвалою судді від 19 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 15 лютого 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем застосовуються заходи щодо безпечності умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, позитивного досвіду охорони праці. Вказав, що шкоду завдану позивачу було спричинено не з вини відповідача. Зазначив, що протиправних дій, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням професійного захворювання сина позивача відповідач не вчиняв. Вказав, що за життя син позивача частково втрати працездатність, а тому здібність до самообслуговування, та не потребував стороннього догляду. Вказав, що посилання позивача на душевні страждання та переживання не підтверджуються жодними належними доказами, моральна шкода заявлена позивачем у розмірі 600 000 гривень не доведена, є необґрунтованою, завищеною, такою, що не відповідає принципам розумності та справедливості. Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року, за клопотанням представника відповідача розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, при зверненні до суду із позовом, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмовому відзиві на позов. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02 червня 1973 року (а.с.6). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 травня 2023 року (а.с.12). [PERSON] у період з 25.02.1981 по 08.07.1986, з 29.07.1986 по 03.10.1989, та з 14.09.1995 по 26.05.2009 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка». Звільнений з підприємства 26 травня 2009 року, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України (а.с.7-9). Відповідно до Акту №28 розслідування хронічного професійного захворювання від 10 квітня 2009 року, проведено розслідування хронічного професійного захворювання [PERSON] : хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої - другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН другого ст. Також зазначено, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є: адміністрація шах «Південна» РУ ХХ партз`їзду, «Ювілейна» РУ ім. ХХ партз`їзду та «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України (а.с. 10-11). Згідно довідки МСЕК від 11 січня 2024 року серії АА №0000331, встановлений причинний зв`язок смерті [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] , з професійним захворюванням від 10.03.2009 (а.с.16). Статтею 3 Конституції України передбачається, що Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю фізичної особи, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). На думку суду відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди матері померлого, оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] внаслідок професійного захворювання, мати померлого переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю сина вона перенесла та переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Позивач втратила близьку людину та залишилась без його турботи, смерть сина спричиняє її хвилювання і по теперішній час, оскільки мати втратила сина, і син був для позивача дуже близькою людиною. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Так, мати втратила сина, який займав важливе місце в її житті. Його смерть спричинила психологічну травму позивачу. Смерть сина однозначно спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань. Позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини, порушено її нормальний спосіб життя, що потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту. Враховуючи наведене, а також виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму її життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, тим самим задовольняючи позов частково. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з відповідача ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір у розмірі 2 000 грн.

Outcome: partial