Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про стягнення з відповідача, а в разі відсутності у нього майна з його батька [PERSON] шкоди в сумі 19200 грн., посилаючись на те, що згідно вироку Зборівського районного суду від 29 січня 2024 року неповнолітнього [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання - три роки позбавлення волі. Внаслідок дій [PERSON] потерпілому [PERSON] було завдано матеріальної шкоди на суму 19200 грн. Позивач позовні вимоги підтримує, щодо постановлення заочного рішення не заперечує, справу просить розглянути без його участі. Відповідач та його законний представник, який належно повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, відзиву чи будь - яких клопотань не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та постановити заочне рішення. Встановлено, що згідно вироку Зборівського районного суду від 29 січня 2024 року неповнолітнього [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання - три роки позбавлення волі. Як вбачається з вироку, 12 листопада 2023 року приблизно о 02:00 год, неповнолітній [PERSON] - [INFO] , шляхом розбиття скла металопластикового вікна, проник у приміщення магазину « [INFO] », за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 19200 гривень та спричинив потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду вказану, яка не відшкодована. Вирок набрав законної сили. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Розміру завданої шкоди відповідач і його законний представник не заперечили, будь - яких доказів в заперечення позову не надали. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набравзаконної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Наведені положення цивільного законодавства узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, згідно з яким передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Таким чином факт неправомірних, злочинних дій неповнолітнього [PERSON] і причинний зв`язок між його діями і заподіяною шкодою є доведеними вироком суду, що набрав законної сили. З матеріалів справи вбачається, що винними діями неповнолітнього [PERSON] завдано позивачу шкоду [PERSON] на суму 19200 грн, яку не відшкодовано. Законний представник відповідача не надав доказів, що неповнолітній [PERSON] має самостійний заробіток чи майно, достатнє для відшкодування завданої шкоди або, що шкода завдана не з його вини і у матеріалах справи відсутні такі докази. Згідно ч.2 ст.1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Таким чином, суму завданих збитків слід стягнути з батька [PERSON] - [PERSON] , отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved