Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування\~позовної заяви\~позивач зазначає,\~що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.07.1993 року, виданого виконкомом Солоницівської селищної ради народних депутатів, жилий будинок, розташований по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення Солоницівської селищної ради народних депутатів від 09.06.1993 року. Зазначений жилий будинок [ADDRESS] в цілому зареєстрований Дергачівським міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу № 9 за реєстровим номером 1390 від 15.07.1993 року. Батьками [PERSON] були - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Гаврилівською селищною радою Дергачівського району 13.06.1961 року за актовим записом № 19. [PERSON] помер [INFO] , (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області , актовий запис про смерть № 92). Спадщину після його смерті прийняла його дружина та мати позивача - [PERSON] , шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я не отримала. [PERSON] померла [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків). Актовий запис про смерть № 144. Спадщину, після смерті матері позивач прийняв шляхом спільного проживання з нею за однією адресою та шляхом звернення до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Спадкове майно, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] складається з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] . 20 липня 2023 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не може з наступних підстав: ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Крім того, ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має надати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлено ст.1270 ЦК України та становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п.1,2 п.1.12 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з 1.13 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови ( у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). Згідно з ч..1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна або вимоги кредиторів та частини 2 ст.1221 ЦК України, на підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно довідки, наданої Солоницівською селищною радою Харківського району Харківської області 16.08.2021 № 3709 [PERSON] на день відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована одна. Вказала, що за даними Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області спадщину, після смерті [PERSON] її син [PERSON] не прийняв, заяву про прийняття спадщини, після смерті матері до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не подав та зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не був зареєстрований, спадкоємців, які могли надати згоду щодо включення до кола спадкоємців, згідно п.2 ст.1272 ЦК України не має. Однак, викладене в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не відповідає дійсності. Позивач у справі постійно проживав з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , вів з нею спільне господарство та доглядав її. В даному будинку він проживає і на даний час. Довідка № 654, видана Солоницівською селищною радою Харківського району Харківської області 08.02.2021 року підтверджує факт, що [PERSON] поховав матір [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На день смерті проживали разом за адрсою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Син- [PERSON] здійснював догляд за матір`ю. Акт депутата Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області від 08.08.2023 року підтверджує факт, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований : [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 2009 року по теперішній час. Позивач вважав, що нотаріусу цього буде досить для видачі свідоцтва про право на спадщину, в порядку спадкування за законом, однак він помилився і тепер вимушений з даного питання звертатись до суду, доводити факт спільного проживання зі спадкодавцем та факт прийняття спадщини. Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 288519085 від 06.12.2021 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 211946363220 по [ADDRESS] розташований житловий будинок загальною площею 81,6 кв.м., житловою площею 48,7 кв.м., який на праві власності в цілому на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1945 від 26.07.2017 року, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області (номер запису про право власності/довірчої власності 21561957) належить [PERSON] . Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, за реєстраційним номером майна 12058965 обліковувався будинок, розташований по [ADDRESS] загальною площею 64,90 кв.м., житловою площею 45,70 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу 2735, від 27.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 14.10.2005 року. Однак, це зовсім інший будинок. Тобто має місце подвійна адреса. Згідно відповіді Комунального підприємства « Центр нерухомості №1» № 135 від 05.03.2024 встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] на даний час належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Жовнір В.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області від 26.07.2017 року р.№ 1945. (інформація надана згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 1716). Житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Солоницівської селищної Ради народних депутатів від 10.07.1993 року на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної ради від 09.06.1993 року. Інвентаризація проводилась 11.08.1993 року на замовлення [PERSON] та 25.11.2022 року на замовлення [PERSON] . Довідку з рекомендацією присвоєння поштової адреси на ім`я [PERSON] КП « Центр нерухомості № 1» не надавало. Будинкова книга виписана на адресу [ADDRESS] 14 жовтня 1988 року, власник зазначений [PERSON] . Він звернувся до селищної ради з питання присвоєння адреси . 17.12.2021 отримав рішення виконавчого комітету Солоницівської селищної ради № 344 про відмову [PERSON] у присвоєнні поштової адреси , враховуючи неповний пакет документів наданий до Солоницівської селищної ради. 25.11.2022 року Комунальне підприємство «Центр нерухомості №1» виготовила технічний паспорт на будинок, розташований по [ADDRESS] ( інвентаризаційний номер № 1719). Згідно проведеної інвентаризації, за адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1», ганком літ. «а2» загальною площею 73,0 кв.м., житловою площею 46,10 кв.м., надвірні будівлі: альтанка літ. «Б», навіс літ. «В», погріб літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «И», літній душ літ. «Й», сарай літ. «Н», сарай літ. «О», погріб літ. «П», вбиральня літ. «М», ворота №1, забор №2,колодязь літ. «К». На даний час оформити право власності на спадкове майно не має можливості поза судовим шляхом, у зв`язку з тим, що в різних правових документах значиться різний номер житлового будинку (фактично має накладення поштових адрес) в одних документах вказано розташування житлового будинку по [ADDRESS] і це позбавляє його в подальшому реалізувати своє право власності на спадкове майно, та внести свої дані як власника на спадкове майно в Єдиний державний реєстр нерухомості, з підстав накладення поштових адрес та путаниці в правовстановлюючих документах. Враховуючи всі обставини, спадковий будинок фактично розташований по [ADDRESS] . Позивачу необхідно встановити юридичний факт того, на час відкриття спадщини, він- [PERSON] , [INFO] проживав разом зі спадкодавцем- своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] за однією адресою: [ADDRESS] , а також, що у зв`язку зі зміною в нумерації, фактичне місце розташування спадкового майна є: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, представником позивача адвокатом Мироненко С.М. надано до суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутністю, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у справі в судове засідання не з`явився, в наданій до суду заяві позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у відсутність представника відповідача, що суд вважає за можливе. За правилами п.1 ч.3\~ст.223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Відповідно до ч.3\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, а відповідно до ч.4\~ст.206 цього кодексу\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як встановлено\~судом,\~що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.07.1993 року, виданого виконкомом Солоницівської селищної ради народних депутатів, жилий будинок, розташований по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видане на підставі рішення Солоницівської селищної ради народних депутатів від 09.06.1993 року. Зазначений жилий будинок [ADDRESS] в цілому зареєстрований Дергачівським міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу № 9 за реєстровим номером 1390 від 15.07.1993 року. Батьками [PERSON] були - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Гаврилівською селищною радою Дергачівського району 13.06.1961 року за актовим записом № 19. [PERSON] помер [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області , актовий запис про смерть № 92. Спадщину після його смерті прийняла його дружина та мати позивача- [PERSON] , шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я не отримала. [PERSON] померла [INFO] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків). Актовий запис про смерть № 144. Спадщину, після смерті матері позивач прийняв шляхом спільного проживання з нею за однією адресою та шляхом звернення до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини. Спадкове майно, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] складається з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по [ADDRESS] . 20 липня 2023 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Маслій А.О. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не може з наступних підстав: ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Крім того, ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має надати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлено ст.1270 ЦК України та становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п.1,2 п.1.12 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з 1.13 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови ( у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо). Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є місце подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна або вимоги кредиторів та частини 2 ст.1221 ЦК України, на підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно довідки, наданої Солоницівською селищною радою Харківського району Харківської області 16.08.2021 № 3709 [PERSON] на день відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] була зареєстрована одна. Вказала, що за даними Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області спадщину, після смерті [PERSON] її син [PERSON] не прийняв, заяву про прийняття спадщини, після смерті матері до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини не подав та зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не був зареєстрований, спадкоємців, які могли надати згоду щодо включення до кола спадкоємців, згідно п.2 ст.1272 ЦК України не має. Позивач у справі постійно проживав з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , вів з нею спільне господарство та доглядав її. В даному будинку він проживає і на даний час. Довідка № 654, видана Солоницівською селищною радою Харківського району Харківської області 08.02.2021 року підтверджує факт, що [PERSON] поховав матір [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На день смерті проживали разом за адрсою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Син- [PERSON] здійснював догляд за матір`ю. Акт депутата Солоницівської селищної ради Харківського району Харківської області від 08.08.2023 року підтверджує факт, що [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований : [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 2009 року по теперішній час. Позивач вважав, що нотаріусу цього буде досить для видачі свідоцтва про право на спадщину, в порядку спадкування за законом, однак він помилився і тепер вимушений з даного питання звертатись до суду, доводити факт спільного проживання зі спадкодавцем та факт прийняття спадщини. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 288519085 від 06.12.2021 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 211946363220 по [ADDRESS] розташований житловий будинок загальною площею 81,6 кв.м., житловою площею 48,7 кв.м., який на праві власності в цілому на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 1945 від 26.07.2017 року, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ( номер запису про право власності/довірчої власності 21561957) належить [PERSON] . Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, за реєстраційним номером майна 12058965 обліковувався будинок, розташований по [ADDRESS] загальною площею 64,90 кв.м., житловою площею 45,70 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу 2735, від 27.09.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Арнаутовою Т.А. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 14.10.2005 року. Однак, це зовсім інший будинок, має місце подвійна адреса. Згідно відповіді Комунального підприємства « Центр нерухомості №1» № 135 від 05.03.2024 встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] на даний час належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Жовнір В.П., приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області від 26.07.2017 року р.№ 1945. ( інформація надана згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 1716). Житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Солоницівської селищної Ради народних депутатів від 10.07.1993 року на підставі рішення виконкому Солоницівської селищної ради від 09.06.1993 року. Інвентаризація проводилась 11.08.1993 року на замовлення [PERSON] та 25.11.2022 року на замовлення [PERSON] . Довідку з рекомендацією присвоєння поштової адреси на ім`я [PERSON] КП « Центр нерухомості № 1» не надавало. Будинкова книга виписана на адресу [ADDRESS] 14 жовтня 1988 року, власник зазначений [PERSON] . Він звернувся до селищної ради з питання присвоєння адреси . 17.12.2021 отримав рішення виконавчого комітету Солоницівської селищної ради № 344 про відмову [PERSON] у присвоєнні поштової адреси , враховуючи неповний пакет документів наданий до Солоницівської селищної ради. 25.11.2022 року Комунальне підприємство «Центр нерухомості №1» виготовила технічний паспорт на будинок, розташований по [ADDRESS] ( інвентаризаційний номер № 1719). Згідно проведеної інвентаризації, за адресою [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», тамбуром літ. «а1», ганком літ. «а2» загальною площею 73,0 кв.м., житловою площею 46,10 кв.м., надвірні будівлі: альтанка літ. «Б», навіс літ. «В», погріб літ. «Г», сарай літ. «Д», літня кухня літ. «И», літній душ літ. «Й», сарай літ. «Н», сарай літ. «О», погріб літ. «П», вбиральня літ. «М», ворота №1, забор №2,колодязь літ. «К». На даний час оформити право власності на спадкове майно позивач не має можливості поза судовим шляхом, у зв`язку з тим, що в різних правових документах значиться різний номер житлового будинку (фактично має накладення поштових адрес) в одних документах вказано розташування житлового будинку по [ADDRESS] і це позбавляє позивача в подальшому реалізувати своє право власності на спадкове майно, та внести свої дані як власника на спадкове майно в Єдиний державний реєстр нерухомості, з підстав накладення поштових адрес та путаниці в правовстановлюючих документах. Враховуючи всі обставини, спадковий будинок фактично розташований по [ADDRESS] . Позивачу необхідно встановити юридичний факт того, на час відкриття спадщини, він- [PERSON] , [INFO] проживав разом зі спадкодавцем- своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] за однією адресою: [ADDRESS] , а також, що у зв`язку зі зміною в нумерації, фактичне місце розташування спадкового майна є: [ADDRESS] . Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. (ст.294 ч.6 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається справа про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов`язане зі спором про право. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно Постанови Верховного суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 , за змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Тому ВС погодився, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем (постанова від 10.01.2019 у справі\~№ 484/747/17). Cама по собі відсутність реєстрації не є абсолютним підтвердженням, що особа не проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідне положення міститься у\~постанові КЦС ВС від 1 липня 2020 року у справі № 222/1109/17. У\~постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17\~Верховний Суд дійшов висновку, що "[…] відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця\~не може бути доказом\~того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації […] не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом". За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.16 ЦК України : Суд може\~захистити цивільне\~право або\~інтерес іншим\~способом,\~що встановлений\~договором або\~законом чи\~судом у\~визначених законом\~випадках.\~В даному\~випадку застосовується спосіб захисту цивільних прав та інтересів : визнання права. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved