Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» 20.12.2023 звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначає, що 18.12.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладений договір про надання фінансового кредиту № 566611269 із застосуванням положень Закону України «Про електронну комерцію». В порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 41 486,90 грн., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 12 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 29 486,90 грн. В подальшому укладалося декілька договорів факторингу, а саме, 28.11.2018 - між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладений договір факторингу № 28/1118-01, 20.10.2022 - між позивачем та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладений договір факторингу № 20102022, за умовами яких право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 566611269 від 18.12.2020 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Станом на день подання позову відповідач своїх зобов`язань не виконав та не сплатив борг за кредитом. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 566611269 від 18.12.2020 у розмірі 41 486,90 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Жмуд Н.М. від 08.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. 02.02.2024 відрядження судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області Жмуд Н.М. до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області достроково закінчено. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судову справу передано для розгляду судді Гайдар І.О. 08.02.2024 ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив на розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі, стверджуючи, що він не отримував кредитні кошти. Вважав договір про надання фінансового кредиту № 566611269 нікчемним без посилання на конкретну норму права, якою встановлено нікчемність. Також просив застосувати строк позовної давності, що на його думку почав спливати з 18.12.2020, тобто одразу з моменту укладення кредитного договору. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції Закону України від 19 квітня 2020 року, далі - Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). При цьому, електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором, є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону № 675-VIII). Іншими словами, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Судом встановлено, що 18.12.2020 [PERSON] через веб-сайт https://www.moneyveo.ua шляхом введення логіну та паролю в особистому кабінеті здійснив певну послідовність дій щодо укладання договору, зокрема: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі), ознайомлення з договором (вибір опції «підписати»), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття), отриманим ним на телефон [NUMBER] . Отже, в такий спосіб [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» уклали договір № 566611269, за умовами якого кредитор надав [PERSON] кредит у розмірі 7 100,00 грн. строком на 30 днів, з фіксованою відсотковою ставкою за користування грошовими коштами 95,16 % річних, що становить 0,26% від суми кредиту за кожний день користування. В подальшому між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем 29.12.2020, 06.01.2021 та 07.01.2021 укладено додаткові угоди до вказаного договору, якими збільшено розмір кредитних коштів (а.с. 9, 10, 11). Згідно з договором повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору; сума кредиту, відсотки за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором; заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором (а.с. 6-8). В свою чергу, відповідач зобов`язався своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, в обумовлені в договорі та додаткових угодах терміни, перерахувавши кошти на картковий рахунок [PERSON] (а.с. 12). В порушення умов кредитного договору відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання, допустив виникнення за ним заборгованості у розмірі 41 486,90 грн., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 12 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 29 486,90 грн. В подальшому укладалося декілька договорів факторингу, а саме, 28.11.2018 - між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладений договір факторингу № 28/1118-01, 20.10.2022 - між позивачем та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" укладений договір факторингу № 20102022, за умовами яких право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 566611269 від 18.12.2020 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». (а.с. 13-17). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 566611269 від 18.12.2020. Надаючи оцінку посиланням [PERSON] на нікчемність договору про надання фінансового кредиту № 566611269 від 18.12.2020, то суд зазначає, що нікчемним є правочин, недійсність якого встановлена законом. Разом з тим, відповідач, заявляючи про нікчемність договору, не навів конкретних обставин та норм права, за якими підлягають перевірці відповідні доводи сторони, тому суд позбавлений можливості підтвердити чи спростувати нікчемність правочину. Крім того, не підлягає задоволенню заява [PERSON] про застосування строку позовної давності до вимог позивача, оскільки відлік такого строку починається не з дати укладення договору, як стверджує відповідач, а з дати порушення прав кредитора на своєчасне повернення кредитних коштів, що ніяк не може співпадати з датою укладення договору. До того ж, відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану, що триває на дату ухвалення рішення. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідач на підтвердження неотримання ним від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредитних коштів належних та допустимих доказів суду не надав та не заявляв клопотання про витребування таких доказів. На підставі викладеного, оскільки відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором № 566611269 від 18.12.2020, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість у розмірі 41 486,90 грн., що складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу - 12 000,00 грн., заборгованість за відсотками - 29 486,90 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір, сплачений товариством за подання позову до суду, у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved