Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 40437,47 грн 3% річних та 158904,23 грн інфляційних втрат, а також просив вирішити питання про розподіл судових витрат. Позов обґрунтований тим, що 17.12.2014 Чутівським районним судом Полтавської області було винесено рішення №550/1023/14-ц, яким задоволено позов [PERSON] про стягнення із [PERSON] коштів за договором позики від 21.02.2013. Згідно рішення суду із відповідача на користь позивача було стягнуто 935455,66 грн неповернутого боргу; 1768,25 грн відсотків за користування позикою та 3775,80 грн витрат по оплаті судового збору. Зазначене рішення суду було виконано боржником в примусовому порядку лише 22.07.2019, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. У вересні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, просив стягнути з [PERSON] на його користь 3% річних від простроченої суми виконання грошового зобов`язання за користування грошовими коштами в сумі 107 160 грн. 76 коп., 536 117 грн. 18 коп. інфляційних збитків, 596 398 грн. 18 коп. курсової різниці з конвертації долара США на гривню. Крім того, позивач вказує, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року у справі № 905/600/18 позов задоволений частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 107 160 грн. 76 коп. - три відсотки річних за час прострочення виконання зобов`язання. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат. Постановою Полтавського апеляційного суду від 06.04.2020 рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року у справі № 905/600/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 563 117 грн. 18 коп. скасовано, ухвалено нове судове рішення в цій частині. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 563 117 грн. 18 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 11 855,44 грн. В іншій частині рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року залишено без змін. Позивач зазначає, що відповідно до довідки, виданої Чутівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області №2046 від 17.01.2024 у відділі ДВС перебуває виконавче провадження BП 62147000 з виконання виконавчого листа №550/l160/19, виданого 14.05.2020 Чутівським районним судом Полтавської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 682949,84 грн. 3 моменту відкриття виконавчого провадження були стягнуті кошти у сумі 450810,87. Станом на 17.01.2024 залишок заборгованості складає 232138,94 грн. Враховуючи викладене, а також зважаючи на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань, позивач вважає, що має право на стягнення із відповідача 40437,47 грн 3% річних та 158904,23 грн інфляційних втрат. 02.02.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони належним чином повідомлені про розгляд даної справи в суді. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач в установлений законом строк подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказав, що позивач хоче стягнути з нього 3 % річних та інфляційні збитки, нараховані на стягнуті раніше - 3% річних та інфляційні збитки, а не на грошове зобов`язання про повернення позики. При цьому зазначив, що підстави для стягнення з відповідача повторних сум інфляційних збитків та 3% річних при умові повного погашення основного боргу відсутні. Беручи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступних висновків. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17.12.2014 із [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 935455,66 грн неповернутого боргу; 1768,25 грн відсотків за користування позикою та 3775,80 грн витрат по оплаті судового збору (а.с.9-10). Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року у справі № 905/600/18 позов задоволений частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 107 160 грн. 76 коп. - три відсотки річних за час прострочення виконання зобов`язання. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с.11-14). Постановою Полтавського апеляційного суду від 06.04.2020 рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року у справі № 905/600/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 563 117 грн. 18 коп. скасовано, ухвалено нове судове рішення в цій частині. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] інфляційні збитки за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 563 117 грн. 18 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 11 855,44 грн. В іншій частині рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року залишено без змін (а.с.15-18). Відповідно до довідки, виданої Чутівським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області №2046 від 17.01.2024 у відділі ДВС перебуває виконавче провадження BП 62147000 з виконання виконавчого листа №550/l 160/19, виданого 14.05.2020 Чутівським районним судом, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 682949,84 грн. 3 моменту відкриття виконавчого провадження були стягнуті кошти у сумі 450810,87. Станом на 17.01.2024 залишок заборгованості складає 232138,94 грн (а.с.20). За змістом статей\~524,533-535\~і\~625ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). Таким чином, у\~статті 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Водночас п.1 ч.2 ст.258 ЦК України\~передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Неустойка є видом забезпечення зобов`язання. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Зважаючи на різну правову природу вказаних видів цивільної відповідальності, до вимог про стягнення інфляційних втрат за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми в порядку\~ст.625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність у три роки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №922/175/18 та у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц. Суд вказує, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що повністю підтверджується матеріалами справи. Водночас в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем свої зобов`язань щодо повернення коштів. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в межах строків позовної давності. У зв`язку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 40437,47 грн 3% річних та 158904,23 грн інфляційних втрат за останні три роки, що передують зверненню до суду з даним позовом, тобто в межах строку позовної давності, про що було заявлено відповідачем, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1993,41грн, що підлягав сплаті за подання до суду даного позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved