Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] , жителька [ADDRESS] , звернулася в суд з позовною заявою до Городенківської міської ради Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] належав [PERSON] . Довідкою про об`єкт нерухомого майна техніка з інвентаризації нерухомого майна №468/23 від 15.08.2023 року доводиться, що за архівними даними ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] , не було зареєстровано. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2023 року право власності на житлове господарство по [ADDRESS] , не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,15 га, що доводиться довідкою Стрільченського старостинського округу №181 від 05.09.2023. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого техніком-інвентаризатором [PERSON] житлове господарство складається з житлового будинку, 1930 року побудови, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А» загальною площею 35,1 кв.м, житловою - 28,4 кв.м, господарських будівель і споруд. Відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 53101 грн. Згідно погосподарських книг Стрільченської сільської ради за 1991-1995 роки вбачається, що житлове господарство в [ADDRESS] обліковувалося, як робітничий двір, у якому були зареєстровані голова двору [PERSON] та її сетра [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.07.2021 року, актовий запис № 496. Згідно довідки Стрільченського старостинського округу №180 від 05.09.2023 на час смерті [PERSON] вона була зареєстрована та проживала одна у житловому господарстві в [ADDRESS] . За заповітом, посвідченим 05.05.2020 секретарем Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за №16, [PERSON] , уродженка та жителька с.Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, рухоме та нерухоме, що буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] . З метою реалізації своїх спадкових прав, позивач звернулася до Городенківської державної нотаріальної контори, де за її заявою була заведена спадкова справа №322/2021. 03.05.2023 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] земельну ділянку. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2023. Спадкодавець [PERSON] була одноосібним власником спадкового житлового господарства, оскільки воно обліковувалося як робітничий двір, і, відповідно, її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] , частки у господарстві не мала. [PERSON] склала на користь позивача заповіт, яка фактично прийняла належне їй спадкове майно, однак оформити свідоцтво про право на спадщину на житлове господарство в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючого документу на майно у спадкодавця. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе. 02 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; витребувано з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, належним чином засвідчену копію спадкової справи № 322/2021, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області. Ухвалою суду від 20 грудня 2023 року задоволено клопотання позивача [PERSON] та витребувано з Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть [PERSON] , уродженки с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, яка померла у 1980 році. Ухвалою суду від 25 січня 2024 року витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, у разі її відкриття. У разі відсутності спадкової справи, надати відомості про її відсутність. Призначені підготовчі засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями позивача та її неявкою до суду. 20 березня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.30 год. 03.04.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2). Учасники справи в судове засідання 03 квітня 2024 року не з`явилися. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи № 342/1185/23 проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити. Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно даних ОКП "КМБТІ" станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в [ADDRESS] право власності не зареєстроване, що доводиться копією інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно згідно архівних даних Вих. № 77215 від 24.10.2023. Вулиця в с. Стрільче, яка раніше носила назву Леніна, на даний час [ADDRESS] по даній вулиці не змінювався, що стверджується довідкою № 182 від 05.09.2023, виданою Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 348043134 від 26.09.2023, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок [ADDRESS] , відсутні. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] знаходиться на земельній ділянці площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що доводиться довідкою № 181 від 05.09.2023, виданою Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок споруджено в 1930 р., господарські будівлі та споруди - в 1933 та 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку, складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 01155/С від 17.08.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 17.08.2023 становить - 53101 грн. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Згідно ксерокопій погосподарських книг Стрільченської сільської ради за 1964-1969 р.р., 1977-1979 р.р., в домогосподарстві, суспільна група якого - "робітники", проживали: [PERSON] , голова сім`ї, 1890 р.н., [PERSON] , дочка, місце роботи - радгосп «Зоря». Згідно ксерокопії погосподарської книги Стрільченської сільської ради за 1983-1985 р.р. в домогосподарстві (особистий рахунок № [NUMBER] ), суспільна група якого - "робітники", проживала [PERSON] , голова сім`ї, місце роботи - радгосп «Зоря». Згідно ксерокопії погосподарської книги Стрільченської сільської ради за 1986-1990 р.р., за 1991-1995 р.р., за 1996-2000 р.р. в домогосподарстві, суспільна група якого - "робітники", проживали: [PERSON] , 1927 р.н., голова сім`ї, [PERSON] , 1924 р.н., сестра. [PERSON] померла [INFO] у віці 74 років в с.Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 29 березня 1999 року зроблено запис за № 9, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 29 березня 1999 року Стрільченською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно копії облікових карток об`єкта по господарського обліку на 2011-2015 роки, за адресою [ADDRESS] проживала голова домогосподарства [PERSON] , [INFO] , яка померла - а/з про смерть № 496 від 06.07.2021 р. Судом встановлено, що будівництво спірного житлового будинку, що відносився до суспільної групи господарства - «робітничий двір», велося [PERSON] . Отже, встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] належав на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] , жителька [ADDRESS] , яка працювала у радгоспі «Зоря», пенсіонерка, померла [INFO] в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, що доводиться копією запису акту про смерть № 9 від 18.02.1980, складеного Стрільченською сільською радою народних депутатів Городенківського району Івано-Франківської області та наданого на виконання ухвали Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Як стверджується Актом № 20-57 від 12.03.2024, складеним комісією Стрільченського старостинського округу Городенківської міської ради, зі слів [PERSON] та [PERSON] , сусідів [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент смерті [PERSON] , її дочка [PERSON] проживала разом з нею та вели спільне господарства. Копією архівної довідки № С-37 (Ц)/06-06 від 28.02.2024, виданої Державним архівом Івано-Франківської області, доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Стрільче Городенківського повіту (нині Коломийського району), хрещена 24 липня 1927 року у церкві с. Стрільче (а/з № 41); батько: [PERSON] , син [PERSON] , уродж. Кутенко; мати: [PERSON] , донька [PERSON] і Євдокії, уродж. Оринчин. [PERSON] , уродженці с. Стрільче Городенківського району Станіславської області, після реєстрації одруження 16 травня 1950 року (відповідний запис за № 8 від 16.05.1950) з [PERSON] , присвоєно прізвище « [PERSON] », що стверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] , виданого 24.05.1950. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину після її смерті, вступила в управління та володіння спадковим майном була її дочка [PERSON] . Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 254/01-16 від 02.02.2024 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75678351 від 02.02.2024, стверджується, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведена. Як встановлено, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , однак не оформлено документи про спадкування. Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України). За життя, [INFO] , [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, яка мешкає в с. Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким все своє майно рухоме та нерухоме, що буде належати їй на день смерті заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 16. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 66129882, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66115402 від 20.08.2021. [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, померла [INFO] у віці 93 років в с.Стрільче Городенківського району Івано-Франківської області, про що 06 липня 2021 року складено відповідний актовий запис № 496, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 06 липня 2021 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України. На момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а/з про смерть № 496 від 06 липня 2021 року) була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 180 від 05.09.2023, виданою Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Позивач [PERSON] , 1985 р.н. проводила похорон своєї тітки [PERSON] , 1927 року народження, яка померла [INFO] , що доводиться довідкою № 371 від 12.07.2021, виданою Стрільченським старостинським округом Городенківської міської ради. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом спадкодавця [PERSON] є [PERSON] (позивач). Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 322/2021 (номер у Спадковому реєстрі 68184666), заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі заяви спадкоємця за заповітом - [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 20 серпня 2021 року, що подана у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України. 03 травня 2023 року державним нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області Капріян С.В. [PERSON] видано 2 (два) свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: 1) земельну ділянку, площею 1,8667 га, кадастровий номер 2621685500:06:001:0018, в межах згідно з планом, що розташована за межами населеного пункту с. Стрільче Коломийського (Городенківського) району Івано-Франківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 2) земельну ділянку, площею 0,2082 га, кадастровий номер 2621685500:08:002:0056, в межах згідно з планом, що розташована за межами населеного пункту с. Стрільче Коломийського району Івано-Франківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯД № 884135, серія ЯД № 865968. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. До складу спадщини [PERSON] входить також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , успадкований нею після смерті матері [PERSON] , однак не оформлено документи про спадкування. При зверненні [PERSON] до Городенківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , державний нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що на вищезгаданий будинок, що належить [PERSON] право власності згідно інформації органів БТІ не було зареєстровано, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29 серпня 2023 року за № 1226/02-31. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку. Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивач [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України. Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України,

Outcome: approved