Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк») в особі представника за довіреністю Гребенюка О.С. подало до суду вказаний позов посилаючись на те, що 29.07.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] (далі відповідач) підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Заява). Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП - паролю на фінансовий номер телефону клієнта. У подальшому відповідач виявила бажання отримати послугу "Миттєва розстрочка. Кредит готівкою", ознайомилась із актуальними умовами кредитування та 25.01.2022 року підписала Паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля, після чого із відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано Кредитний договір б/н від 25.01.2022 р. (надалі - Договір) про надання строкового кредиту у розмірі 129800.00 гри. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково із відповідачем за допомогою ОТР пароля підписаний графік кредиту. Відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та графіку кредиту. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.06.2023 року має заборгованість - 145116.00 гри., яка складається з наступного: 129800.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15316.00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Враховуючи наведене та подані документи, представник позивача просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.01.2022 року у розмірі 145 116,00 грн., станом на 08.06.2023 року та судові витрати у розмірі 2684,00 грн за сплачений судовий збір. Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 25.08.2023 року відповідачем [PERSON] подано до суду заяву-заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування відповідач посилалась на те, що отримавши наведену позовну заяву із позовними вимогами не погоджується. Жодних, зазначених позивачем кредитних коштів вона не отримувала, як і не давала згоди на перерахунок цих коштів на її карткові рахунки. Всі кошти були без її відома зараховані на її картковий рахунок та так само без її відома зняті. Із зазначеного приводу вона звернулась до начальника Самбірського РВ ГУ НП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення невідомою особою за ч. 2 ст. 190 КК України 25.01.2022 року. Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.02.2022 року кримінальне провадження № 12022141290000088 було зареєстроване та здійснюється досудове розслідування. Із питання шахрайських дій вона зверталась і до Приватбанку. На думку відповідача банку відомо хто у шахрайський спосіб отримав такі великі кошти з її рахунку і банк зобов`язаний був звернутися до правоохоронних органів про внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення та надати їм фото особи, яка знімала кошти з її рахунку та всі відомості (в.т.ч. і ідентифікаційний номер відомої їм особи). Із врахуванням предмета спору, характеру спірних правовідносин, неналежний спосіб захисту, обраний позивачем, враховуючи той факт, що вказана справа не належить відповідно до ст. 274 ЦПК України до категорії малозначних справ, проти слухання даної справи в порядку спрощеного позовного провадження вона заперечує. На підставі вищевикладеного, просить вирішити питання про зміну правил розгляду справи та слухати справу за правилами загального позовного провадження, витребувавши у позивача додаток № 3 до позовної заяви (розрахунок), оформлений належним чином - відповідним шрифтом. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської облсті від 28.08.2023 року клопотання відповідачки [PERSON] задоволено. Здійснено перехід із розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у наведеній справі. 23.10.2023 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву АТ КБ «Приватбанк», в якому відповідач зазначила, що із позовними вимогами позивача не погоджується з наступних підстав. Жодних, зазначених позивачем кредитних коштів, вона не отримувала, як і не давала згоди на перерахунок цих коштів на її карткові рахунки. Всі кошти були без її відома зараховані на її картковий рахунок та так само без її відома зняті. Відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 29.07.2021 року, долученого позивачем до позовної заяви, розмір кредитного ліміту не перевищує : 50 000 грн. для карт «Універсальна»; 75 000 грн. для карт «Універсальна Gold». Однак, як вбачається із позовної заяви, згідно з кредитним договором без номера від 25.01.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 129 800,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців, про що їй не було відомо. Кредитний договір представлений суду позивачем нею не підписаний, а відмітки на кожній сторінці даного договору «простий електронний підпис [PERSON] » ні про що не говорить і нічим не підтверджується, що вона підписувала фальсифікований договір кредиту. Всупереч наведеного у змісті позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» у досудовій вимозі зазначає, що 22.01.2022 року [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» уклали кредитний договір № 22012532857865 відповідно до якого кредитор надав у користування боржнику кредитні кошти в сумі 129 800,00 грн. Відповідач зазначає, що коштів вона не отримувала і не мала такого наміру їх отримувати бо не передбачалися у неї такі витрати. У день крадіжки вона перебувала на лікуванні у свого сімейного лікаря з 12 годин до 17 годин 25.01 2022 року. Стан її був важким і вона не могла здійснювати будь-які операції відносно банківського обслуговування. 25.01.2022 року вона отримувала капельниці в денному стаціонарі. Також в цей день була викликана швидка допомога до сімейного лікаря з метою транспортування її у стаціонар, які привели її до свідомості, і вона відмовилася від іншого лікувального закладу. Діагноз захворювання : Covid -19, на підтвердження чого долучає виписку із медичної карти денного стаціонарного хворого від 05.02.2022 року та довідку, видану В.о. медичного директора ТзОВ «Медичний сервіс» від 25.01.2022 року В. Полупанець. Також відовідач зазначає, що на лікуванні вона перебувала із 22.01.2022 року по 05.02.2022 року, що також підтверджується протоколами звернення (візиту) до лікаря від 22.02.2022 р., 25.01.2022 р., 27.01.2022 р., 02.05.2022 р., 05.02.2022р. Із огляду на викладене відповідач звертає увагу, що вбачається, що невідомі на той час для неї особи скориставшись її безпорадним станом, вчинили кримінальне правопорушення відносно неї за правовою кваліфікацією шахрайські дії, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України. Жодних повідомлень щодо укладення кредитних договорів з боку АТ КБ «Приватбанк» на її адресу (в т.ч. і на мобільний телефон) не поступало, жодної інформації відносно зняття невідомими особами коштів не повідомлялося, отже відсутні докази того, що позивачем застосовано будь-яким способом ідентифікатор зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, а отже договір позики за допомогою електронного підпису позивачем не підписувався. Належні та допустимі докази того, що з боку відповідача була вчинена будь-яка дія, направлена на укладення цього договору та на отримання коштів на умовах позики відсутні. Враховуючи безпідставність заявленого позову просить відмовити АТ КБ «Приватбанк» у позовних вимогах в повному обсязі. 15.12.2023 року представником позивача АТ КБ «ПриватБанк» Меркуловою В.В. надіслано на адресу суду відповідь на відзив, в якому представником зокрема вказано, що автентифікація - процедура перевірки відповідності особи, яка звертається за отриманням послуг (операцій)/інформації до банку, ідентифікаційним даним клієнта шляхом направлення банком SМS-повідомлення з Автентифікаційними даними на Фінансовий номер мобільного телефону клієнта чи зателефонувавши до довідкового центру. Автентифікація клієнта проводиться банком для встановлення його належності до конкретного клієнта та його облікового запису у системах банку з метою подальшого здійснення Електронної взаємодії Сторін. Автентифікаційні дані - ОТР пароль, числові коди, унікальні логін (login), пароль (раssword), ПІН, інші дані, що надають можливість автентифікувати клієнта при його зверненні до Банку, в тому числі через дистанційні канали обслуговування. ОТР-пароль (one time password) - цифрова послідовність символів, що надсилається банком клієнту на Фінансовий номер мобільного телефону, який прийняв пропозицію щодо укладання з банком будь-якого договору, підписання будь-якого документа тощо, який є дійсним тільки для одного сеансу автентифікації. Фактично, відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України, цифровий підпис це аналог власноручного підпису, а за визначенням закону України "Про електронні довірчі послуги" цифровий підпис - це електронні дані, що додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис, при цьому такі дані мають бути унікальними та однозначно пов`язаними із підписувачем і не пов`язаними з жодною іншою особою. Правомірність підписання за допомогою ОТР-паролю прописані в Умовах і пра\-вилах надання банківських послуг. Стосовно посилання відповідача на неукладення кредитного договору та заволодіння коштами з картки третіми особами (шахрайським шляхом) представником позивача зазначено, що в ході проведення службової перевірки було встановлено: Кредитна угода підписана клієнтом [PERSON] , [NUMBER] простим електронним підписом: ОТР вірний, фінансовий номер телефону: [NUMBER] , 25.01.2022 р. о 14:50:46 год. Фінансовий номер не змінювався. СІМ-картка не перебувала в іншому нетиповому мобільному телефоні. Виявлено ряд нетипових входів в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] із персонального компютеру та ІР-адреси. Нетипові входи в акаунт мали місце 25.01.2022 р. в день укладання кредитних угод, раніше аналогічні нетипові входи мали місце 20.01.2022 р., 21.01.2022 р. та 24.01.2022 р. Нетипові ІР-адреси [NUMBER] та [INFO] згідно даних інтернет мережі створені через VPN, рахуються за Німеччиною. Кошти в сумі 129 800 грн. по кредитній угоді № 22012532857865 одразу 25.01.2022 року о 14:50 год. були переказані на картку [NUMBER] клієнта [PERSON] . Згідно руху коштів по інтернет картці [NUMBER] , референс SAMDNWFC00073463077, яка була активована 06-01.2022 р. в акаунті Приват24 клієнта [PERSON] : -25.01.2022 р. о 14:50 год. в сумі 129 800 грн. зараховано з коментарем "Зарахування коштів за кредитним договором 22012532857865". -25.01.2022 р. о 14:54 год. в сумі 125 900 грн. переказано за технологією біплан, "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9258-1536-6950-1826". -25.01.2022 р. о 14:57 год. в сумі 3 900 грн. переказано за технологією біплан, Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9258-1538-1022-8264". Всього на суму 129 800 грн. В обох випадках кошти надійшли на рахунок [NUMBER] в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", який використовується особою [PERSON] іпн [NUMBER] . Вказана особа є клієнтом АТ КБ ПриватБанк [PERSON] [INFO] , іпн [NUMBER] , id [NUMBER] , [ADDRESS] . (в обмеженні на момент проведення службової перевірки не перебуває) Встановити контакт з клієнтом [PERSON] не представилось можливим. У розмові з близькими особами встановлено, що [PERSON] має фінансові проблеми з різними комерційними структурами, в тому числі з військовими структурами. За результатами службової перевірки клієнта [PERSON] іпн [NUMBER] , іпн [NUMBER] доцільно внести в перелік обмеження 1.41 (шахраї в електронних операціях). З технічних причин SМS-повідомлення за 25.01.2021 р. не збережені. Згідно даних ПК Vоісе Rесоrd System за клієнтом [PERSON] зафіксовано діалог іd 710972751, тривалістю 12 хв. 28 сек., який мав місце 26.01.2022 р. о 07:10:46. У ході діалогу клієнт [PERSON] вказує, що на її картку, яка закінчується цифрами *2454, зараховуються кошти і одразу списуються без її участі. [PERSON] вказує, що під впливом невідомих осіб здійснювала інвестиції. Йде мова про ТОВ «КЛІНІНГ-ПРОФІ-СЕРВІС». [PERSON] вказує, що здійснювала неодноразову оплату на вказаний суб`єкт підприємницької діяльності. [PERSON] вказує про відкриття на її ім`я кредиту. Оператор зі сторони банку вказує, що усі перекази здійснювались через захищений браузер клієнта Приват24. Оператор виказує підозру на те, що усі операції можуть мати шахрайське походження. Пропонує клієнту [PERSON] заблокувати картки та акаунт Приват24. [PERSON] заперечує блокування своєї картки, просить заблокувати тільки Приват24, оскільки очікує на надходження коштів. Оператор на прохання клієнта [PERSON] вказує заборгованість по картці *2454, яка на момент діалогу становить 35 590 грн. Діалог свідчить, що клієнт [PERSON] перебуває під впливом шахраїв і виконує вказівки невідомих осіб під легендою здійснення якихось інвестицій. Вивчено рух коштів по картці [NUMBER] , яка згадується в діалозі ПК Vоісе Record System клієнтом [PERSON] розмова іd 710972751. Має місце списання значних коштів з картки [NUMBER] через Приват24 клієнта [PERSON] : - 21.01.2022 р. о 16:53:40 на суму 28 570 грн. з описом транзакції "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9257-7608-0137-3661"; - 22.01.2022 р. о 11:22:36 на суму 22 500 грн. з описом транзакції "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9257-8408-6005-8825"; - 24.01.2022 р. о 16:03:01 на суму 48 530 грн. з описом транзакції "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: ТОВ «КЛІНІНГ-ПРОФІ-СЕРВІС». Код квитанції: 9258-0577-7264-7570". Відповідно до даних банку ПК ссstat та діалогу карта [NUMBER] клієнта [PERSON] була заблокована 26.01.2022 р. о 07:10:08. Вказані перекази коштів з картки [NUMBER] через Приват24 клієнта [PERSON] співпадають з нетиповими входами в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] у січні 2022 року. У закладці профілю ПК ЄКБ клієнта [PERSON] "Документообіг по клієнту" рахується ухвала (реф. 220629РВNKI000000018203 від 29.06.2022 р.) по кримінальному провадженню ЄРДР № 12022141290000088 від 16.02.2022 р. за ознаками ч. 2. ст. 190 КК України за матеріалами заяви клієнта [PERSON] . Вказане кримінальне провадження стосується виключно неправомірного списання коштів по картці [NUMBER]. Матеріали по вказаній ухвалі згідно чинного законодавства 19.07.2022 р. були видані правоохоронним органам. Матеріали по факту неправомірного оформлення кредитної угоди №22012532857865 (кредит готівкою), референс SАМDNWFC00073950255, на суму 129 800 грн. від 25.01.2023 р. правоохоронними органами не витребовувались. Таким чином, у ході службової перевірки було встановлено, що клієнт [PERSON] Іпн [NUMBER] тривалий термін перебуваючи під впливом шахраїв, розголосила конфіденційну інформацію, що призвело до неодноразових нетипових входів в її акант Приват24. Як наслідок шахраї здійснювали неодноразові перекази її коштів на свій розсуд з різних карт. Кредитна угода № 22012532857865 (кредит готівкою), референс SАМDNWFC00073950255, на суму 129 800 грн. від 25.01.2023 р. була оформлена з акаунту Приват24 клієнта [PERSON] та підписана її електронно-цифровим підписом. Кошти в сумі 129 800 грн. по вказаній кредитнй угоді 25.01.2022 р. о 14:50 були переказані на картку [NUMBER] клієнта [PERSON] з якої вже через Приват24 одразу переказані двома траншами на рахунок [NUMBER] в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", який використовується особою клієнтом [PERSON] іпн [NUMBER] . Враховуючи викладене, просять суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. 16.02.2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Волощуком Б. подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву АТ КБ «Приватбанк», в якому зокрема викладено, що у відповіді на відзив йдеться про те, що 29.07.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис на планшеті здійснено власноруч, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Однак ця заява подана до суду, де у графі клієнт - підпис [PERSON] відсутній. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме відповідач розумів питання тарифів та умов та ознайомився і погодився з ними, взагалі не підписавши заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів на картковий рахунок взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та зокрема саме у зазначеному розмірі і порядку нарахування в цих документах, що додані банком до позовної заяви. Ідентифікація клієнта 29.07.2021 року [PERSON] , здійснена банком, не означає, що відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» 25.01.2022 року, про надання грошового кредиту у розмірі 129 800, 00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18%. У відповіді на відзив позивач роз`яснює що таке є Автентифікація клієнта - процедура перевірки відповідності особи, яка звертається за отриманням послуг (операцій)/інформації банку, ідентифікаційним даним клієнта шляхом направлення банком смс-повідомлення з Автентифікаційними даними на Фінансовий номер мобільного телефону клієнта чи зателефонувавши до Довідкового центру. Проте позивач не вказує, чи дійсно проводилася така Автентифікація клієнта [PERSON] 25.01.2022 року. Як зазначалося у відзиві на позовну заяву, що у день крадіжки коштів з банківської карти [PERSON] вона перебувала на лікуванні у свого сімейного лікаря з 12 годин до 17 годин 25.01.2022 року. Стан її був важким і вона не могла здійснювати будь-які операції відносно банківського обслуговування 25.01.2022 року, оскільки приймала капельниці в денному стаціонарі. Також в цей день була викликана швидка допомога до сімейного лікаря з метою транспортування її у стаціонар, які привели її до свідомості, після чого відповідачка відмовилася від іншого лікувального закладу. Діагноз захворювання: Соvid - 19, що підтверджується випискою із медичної карти денного стаціонарного хворого від 05.02.2022 року. Також наведене підтверджується довідкою, виданою В.о. медичного директора ТзОВ «Медичний сервіс» від 25.01.2022 року В. Полунанець. На лікуванні вона перебувала з 22.01.2022 року по 05.02.2022 року, що також підтверджується протоколами звернення (візиту) до лікаря від 22.02.2022 р., 25.01.2022 р., 27.01.2022 р., 02.05.2022 р., 05.02.2022 р. Жодних повідомлень щодо укладення кредитних договорів з боку АТ КБ «Приватбанк.» на її адресу (в т.ч. і на мобільний телефон) не поступало, жодної інформації відносно зняття невідомими особами коштів не повідомлялося, отже відсутні докази того, що позивачем застосовано будь-яким способом ідентифікатор зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, а отже договір позики за допомогою електронного підпису відповідачем не підписувався. Відповідачка зверталась до служби безпеки АТ КБ «Приватбанк», однак про результати вжитих заходів їй нічого не відомо. Тут вбачається небажання банку розбиратися по суті даної проблеми, бо головним завданням його є у будь-який спосіб повернути кошти і неважливо з кого їх стягувати. Банк зазначає, що відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору та графіку кредиту, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Позивачу відомо про звернення [PERSON] до банку з приводу шахрайських дій відносно неї, але позиція його незмінна - повинна віддати кошти. Також відповідачем був долучений витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким потерпіла [PERSON] 15.02.2022 року звернулась до Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, результатом якого були внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, правова кваліфікація ст. 190 ч. 3 КК України - шахрайство та зареєстровано кримінальне провадження 16.02.2022 року № 12022141290000088. Позивачем також вказується, що виявлено ряд нетипових входів в акаунт Приват 24 клієнта [PERSON] із персонального комп`ютера та ІР адреси. Нетипові входи в акаунт мали місце 25.01,2022 р. в день укладання кредитних угод. Нетипові ІР-адреси [NUMBER] та [INFO] згідно даних інтернет мережі створені через VPN рахуються за Німеччиною. Отже, перебуваючи 25.01.2022 року у лікарні під капельницями, куди також була викликана карета швидкої допомоги, через незадовільний стан [PERSON] , вона не могла здійснювати жодних операцій відносно грошових переказів чи вчиняти інші операції з банківськими картами чи рахунки. Тим більше, що невідома їй на той час особа знаходилася в Німеччині, здійснювала перерахунки коштів з карти [PERSON] на карту [PERSON] , якого відповідачка не бачила і не знала. Однак, банк не звертає на цей факт увагу і надалі бажає стягнути з [PERSON] кошти, яких вона не брала. У тексті відповіді на відзив також зазначається, що встановити контакт з клієнтом [PERSON] не представилось можливим. Знаючи хто отримав кошти та враховуючи той факт, що з [PERSON] не вдалося зустрітися, банк зобов`язаний був звернутися до національної поліції із заявою про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення шахрайських дій [PERSON] , однак таких заходів банком не вжито. Тим більше що позивач зазначає, що в розмові з близькими встановлено, що [PERSON] має фінансові проблеми з різними комерційними структурами, в тому числі й з військовими структурами. Звідси напрошується однозначний висновок, що [PERSON] мав намір покрити свої борги за рахунок відповідачки, шляхом вчинення шахрайських діянь. Відносно інвестицій до ТОВ «Клінінг-Профі-Сервіс» [PERSON] вказує, що здійснювала неодноразову оплату на вказаний суб`єкт підприємницької діяльності. Ця інформація не стосується предмету даного спору, бо сторонами у усправі є АТ КБ «Приватбанк» та клієнт [PERSON] . Також позивач стверджує, що шахраї здійснювали неодноразові перекази коштів [PERSON] на свій рахунк і з різних карт. Тобто сам позивач погоджується, що таке списання коштів відбувалося без участі відповідачки і що вона немає жодного відношення до списання коштів. На думку сторони відповідача, сумнівними є пояснення позивача щодо укладення кредитної угоди про що сам позивач зазначає, що кредитна угода підписана клієнтом [PERSON] простим електронним підписом: ОТП вірний, фінансовий номер телефону: [NUMBER] , 25.01.2022 р. о 14:50:46, бо 25.01.2022 року о 14:50 в сумі 129 800 грн. зараховано з коментарем «Зарахування коштів за кредитним договором 22012532857865», тобто кредитні кошти були перераховані на карту [PERSON] за 46 секунд до укладення самого договору. 25.01.2022 р. о 14:54 в сумі 125 900 грн. переказано за технологією біплан, «Оплата послуг через приват 24: Одержувач: [PERSON] , код квитанції 9258-1536-6950-1826». 25.01.2022 р. о 14:57 в сумі 3 900 грн. переказано за технологією біплан, «Оплата послуг через приват 24: Одержувач: [PERSON] , код квитанції 9258-1538-1022-8264». В обох випадках кошти надійшли на рахунок [NUMBER] в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», який використовується особою [PERSON] , [INFO] , а сама швидкість зняття коштів протягом шести хвилин з моменту їх поступлення на банківську карту ще раз підтверджує про шахрайські дії зловмисників, які привласнили собі банківські кошти через банківську карту клієнта [PERSON] . Із огляду на викладене сторона відповідача просить суд відмовити позивачу у позовних вимогах у повному обсязі. 06.03.2024 року представником позивача Меркуловою В.В. надіслано на адресу суду пояснення, де зокрема викладено, що в ході службової перевірки ними було встановлено, що клієнт [PERSON] Іпн [NUMBER] тривалий термін перебуваючи під впливом шахраїв, розголосила конфіденційну інформацію, що призвело до неодноразових нетипових входів в її акаунт Приват24. Як наслідок, шахраї здійснювали неодноразові перекази її коштів на свій розсуд з різних карт. Кредитна угода № 22012532857865 ( кредит готівкою ), референс SАМDNWFC00073950255, на суму 129 800 грн. від 25.01.2022 р. була оформлена з акаунту Приват24 клієнта [PERSON] та підписана її електронно-цифровим підписом. Кошти в сумі 129 800 грн. по вказаній кредитнй угоді 25.01.2022 р. о 14:50 були переказані на картку [NUMBER] клієнта [PERSON] з якої вже через Приват24 одразу переказані двома траншами на рахунок [NUMBER] в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", який використовується особою клієнтом [PERSON] іпн [NUMBER] . Також АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає безпідставним посилання на наявність кримінального провадження, оскільки даний факт, за відсутності особи, яка визнана винною у вчинені даного злочину, не має правового значення для вирішення даного спору. А тому, в силу презумпції невинуватості, наявність вищевказаного кримінального провадження не може свідчити про вчинення злочину стосовно відповідача до ухвалення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Крім того зазначають, що відповідач у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. Враховуючи викладене, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» Миська Р.М. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Додатково пояснив, що історія даного кредиту відома йому ще до подачі наведеного позову в суд. Відповідачка приходила у Самбірське відділення «Приватбанку» орієнтовно у травні-червні 2023 року до керуючого відділенням та подала інформацію, що відома їй особа, назвала прізвище і ім`я, він вже не пригадує цих даних, заволоділа її даними і оформила кредити, вона просила розібратись з цим. Керуючий покликав його до себе в кабінет, розповів йому цю інформацію. У подальшому вони пояснили відповідачці, що коли вона добровільно передавала дані своїх паролів третім особам, тут ніякого злочину немає і кошти їй прийдеться погашати. Також відповідачка зверталась у відділення «Приватбанку» до працівника, який займається обслуговуванням клієнтів, пояснювала, що знайшла в мережі «Інтернет» оголошення про можливість отримання великих прибутків від інвестицій і що подавала дані своєї карти на тому сайті. Він особисто звертався у службу безпеки банку по тому питанню, дана служба проводила службове розслідування, піднімала всі документи про те, як оформляли кредит. Щоб все підтвердити та щоб інформація зійшлася слід зазначити, що згідно даних відзиву, який подано відповідачкою відомо, що кредит оформлено 25.01.2022 року і 26.01.2022 року о 07:00 відповідачка телефонує на гарячу лінію і в ході діалогу вказує, що на її картку з іншими цифрами «2454» зараховуються кошти і одразу списуються без її участі. [PERSON] вказує, що під впливом невідомих осіб здійснювала інвестиції. Йде мова про ТОВ «Клінінг-Профі-Сервіс». Його зацікавила дана компанія, він пошукав про неї інформацію в мережі «Інтернет» і з`ясував, що ця компанія займається іншими видами діяльності, комплексним обслуговуванням об`єктів, загальним прибиранням будинків, інші види діяльності з прибирання. На його думку, вказана компанія немає жодного відношення до інвестицій та отримання прибутку від інвестицій. Також представник зазначає, що з діалогу на гарячу лінію відомо, що відповідачка неодноразово здійснювала оплату коштів на цю компанію вказуючи, що на ім`я відкрито кредит. Оператор у відповідь вказує, що усі перекази здійснювались через фактичний браузер клієнта Приват24 і є підозра на те, що ці операції можуть мати шахрайське походження. Клієнту пропонували заблокувати картку, щоб не було можливості у подальшому здійснювати шахрайські перації. [PERSON] заперечувала блокування картки, просить заблокувати тільки Приват24, оскільки очікує на надходження коштів. Якщо дивитись на входи в систему Приват24, там видно, що є типові і нетипові входи. Якщо 25.01.2022 року оформлено кредит, то нетипові входи через комп`ютер вказуються ще від 20 числа, тобто 20, 21, 22, 24 і 25.01.2022 року оформлюють кредит. Це не є кредит на кредитну картку, це не є кошти, які сплачені з кредитної карти. Кредит готівкою - це окремий вид кредиту і ліміт є в залежності від того, як клієнт користується кредитом, скільки років ним користується, як погашає основний борг по карті. Картка « Голд » чи Картка «Універсальна» - зовсім інший вид кредиту, це кредит готівкою. При встановленні кредитного ліміту по кредиту готівкою, банк враховує багато чинників, які формують оту суму. Має значення скільки років клієнт користується кредитом, як сплачує борг, тобто є багато чинників, які впливають на суму кредитного ліміту який ставиться клієнту по кредиту готівкою. Якщо відповідачці дали кредитний ліміт, то вона була надійним клієнтом банку. Якщо є шахрайські операції, він подає заявку у службу безпеки і по таких спірних операціях дана служба з`ясовує всі обставини. Навіть можна зафіксувати кожен вхід у Приват24, чи вхід є з комп`ютера, чи з мобільного телефону. Можна також встановити модель телефону, який вводився і ай пі адресу, можна вивести до кімнати в будинку, де були проведені ті чи інші операції. Щодо цієї ситуації, тут були типові і нетипові входи. Без надання паролю входу до Приват24, чи [PERSON] , чи юридична фірма, що займається прибиранням будинків, не могли зайти у бекаунт 24. Коли служба безпеки банку проводила службове розслідування, вони дивились усі типові і нетипові входи в Приват 24 і власне фінансовий номер телефону позичальниці не змінювався, сім - карта не перебувала у іншому нетиповому мобільному телефоні. А це що відповідачка передала іншим особам дані своєї карти не є відповідальністю банку. При оформленні кредиту готівкою клієнту на телефон приходить одноразовий пароль. Потім клієнт тій людині що оформляє мусить передати цей пароль. Без даних ОТП паролю неможливо оформити кредит. Щодо кредитного договору за 25.01.2022 року, то в кінці кожної сторінки договору зазначено, що [PERSON] простий електронний ОТП підпис є вірний. ОТП пароль відправлявся на фінансовий номер телефону, тобто номер телефону клієнта, власник рахунку підтвердив ОТП пароль, щоб людина могла оформити цей кредит готівкою. Враховуючи викладене, просив позов задовольнити повністю та стягнути із відповідачки на користь банку вказані у позові суми коштів. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що у червні 2023 року її не було тут, у Приватбанк вона заходити не могла. Лише у серпні 2023 року вона повернулась додому із Чехії. Вона точно була на лікарняному, була хвора на « Ковід ». Вона не могла в той день, 25.01.2022 року, оформити кредит і взяти ті гроші. Їй тих коштів не було потрібно, грошей вона не брала і не замовляла. Вона була розрахована з роботи, перебувала на обліку в центрі зайнятості. Якщо б їй були потрібні такі великі суми коштів, банк міг би до неї зателефонувати і поцікавитись про її доходи і на що їй такі гроші. Вона цих грошей не брали, оскільки їй не було потрібно таких коштів. У відділення банку м. Самбора вона приходила у 2022 році, ходила до керуючого, та розповідала йому, що не брала тих грошей, шахраї заблокували їй гроші і цікавилась, що їй робити. Також зверталась у поліцію. У банку їй пояснювали, що вона повинна сплатити ті кошти, однак як вона повинна їх сплатити, якщо вона їх не брала і не замовляла. Кошти людині за прізвищем [PERSON] вона не перераховувала. Дану особу вона не знає і коштів вона йому не перераховувала. Представник відповідачки адвокат Волощук Б.І. у судовому засіданні позов заперечив та зазначив, що із наявних матеріалів справи вбачається, що відповідачка в день проведення шахрайських операцій по її рахунку, була в лікарні, лікувалась вона не тільки з 25.01.2022 року, а з 22.01.2022 року і по 07.02.2022 року. 25.01.2022 року перебуваючи у важкому стані, куди викликалась швидка, де здійснювались капельниці щоб привести [PERSON] у задовільний стан здоров`я організму. У такому стані людина не могла здійснювати жодних операцій та навіть передавати кошти. До справи долучені довідки про те, яка допомога надавалась відповідачці. Представник вважає, що не відповідає дійсності отримання кредиту в сумі 129 800 грн., а також переказ коштів на рахунок [PERSON] . Також вказаного дня була знята і інша сума коштів, яка є незначною, в сумі 3 500 грн., тобто рештки було знято з рахунку [PERSON] . На думку представника, треба ставити питання до [PERSON] . Просив також взяти до уваги нетипові входження. Особи, які знімали кошти, спочатку добували інформацію в такий спосіб нетиповим входженням. А потім, коли вже отримали все що їм потрібно для зняття коштів, коли отримали всі коди, тоді аж вони у якийсь спосіб домовились про зарахування коштів. Маючи всі коди, було легко зняти кошти. Просить суд відмовити в позовних вимогах за недоведеністю тих обставин і доказів, які представив «Приватбанк». Ними представлені належні і допустимі докази з мед.установ про те, що відповідачка була у важкому стані і вона не могла, ні здійснювати такі операції, ні з будь-ким спілкуватись. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. У відповідності до вимог ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що 29.07.2021 року здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Вказане підтверджується долученою до справи копією наведеної заяви (а.с. 8-18). Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта. Наведене підтверджується викладеними у Заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг вимогами, які беззастережно підписані відповідачкою [PERSON] (а.с. 12). Перебуваючи в засідання 21.11.2023 року відповідачка зазначила, що послугами "Приватбанку" користується давно. Вона мала карточку у "Приватбанку", там в неї проходили рахунки. Вона відкривала кредитну карточку, користувалась кредитними коштами банку, беручи суми коштів в розмірі 1 000-5 000 грн., які в подальшому повертала. Щодо факту укладення [PERSON] кредитного договору від 25.01.2022 року на суму 129 800 грн. відповідач категорично заперечила та зазначила, що такого договору вона не укладала та коштів в сумі 129 800 грн. не брала, оскільки таких коштів не потребувала. На підтвердження викладеного зазначила, що вказаного числа у день крадіжки коштів з її банківської карти, вона перебувала на лікуванні у свого сімейного лікаря з 12 годин до 17 годин 25.01.2022 року. Стан її був важким і вона не могла здійснювати будь-які операції відносно банківського обслуговування 25.01.2022 року, оскільки приймала капельниці в денному стаціонарі. Також в цей день була викликана швидка допомога до сімейного лікаря з метою транспортування її у стаціонар, які привели її до свідомості, після чого відповідачка відмовилася від іншого лікувального закладу. Діагноз захворювання: Соvid - 19. На підтвердження викладено до справи долучено виписку із медичної карти денного стаціонарного хворого від 05.02.2022 року (а.с. 72), довідку, видану В.о. медичного директора ТзОВ «Медичний сервіс» від 25.01.2022 року В. Полунанець (а.с. 73). Також відповідачка зазначила, що на лікуванні перебувала з 22.01.2022 року по 05.02.2022 року, на підтвердження чого долучено до справи протоколи звернення (візиту) до лікаря від 22.02.2022 р., 25.01.2022 р., 27.01.2022 р., 02.05.2022 р., 05.02.2022 р. (а.с. 74-78). Відповідачка зазначала, що жодних повідомлень щодо укладення кредитних договорів з боку АТ КБ «Приватбанк.» на її адресу (в т.ч. і на мобільний телефон) не поступало, жодної інформації відносно зняття невідомими особами коштів не повідомлялося, отже відсутні докази того, що позивачем застосовано будь-яким способом ідентифікатор зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, а отже договір позики за допомогою електронного підпису відповідачем не підписувався. Також [PERSON] вказувала на те, що зверталась у відділення банку м. Самбора, куди приходила у 2022 році, ходила до керуючого, та розповідала йому, що не брала тих грошей, шахраї заблокували їй гроші і цікавилась, що їй робити. Також зверталась у поліцію, на підтвердження чого додала до позову Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 55) та повідомлення Самбірського РВП ГУНП у Львівській області (а.с. 54). У банку їй пояснювали, що вона повинна сплатити ті кошти, однак вона з цим категорично не згідна та пояснює, що кредитних коштів в сумі 129 800 грн. не брала і не замовляла та кошти людині за прізвищем [PERSON] вона не перераховувала. Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст. 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до вимог п. 3 ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У пунктах 32.1, 32.7 статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (надалі - Закон) визначено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. Банк платника не має права на списання з рахунка платника коштів за розрахунковим документом після отримання документа на його відкликання. Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону, в разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Пунктами 1.15, 1.23, 1.24, 1.32 статті 1 Закону визначені умови, за яких рух коштів вважається неналежним (неправомірним) переказом, а саме: ініціатором такого переказу має бути особа, яка не є платником, тобто якій не належить рахунок, з якого ініціюється платіж (неналежний платник), а кошти мають бути списані з рахунку неналежного платника помилково або неправомірно та зараховані на рахунок неналежного отримувача, тобто особи, яка не має законних підстав на одержання переказу. Ініціювання переказу коштів може здійснюватися шляхом використання держателем електронного платіжного засобу, тобто платіжної картки (стаття 21 Закону). Згідно з пунктом 14.16 статті 14 цього Закону, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Відповідно до пункту 14.14 статті 14 цього Закону під час реєстрації банком повідомлення користувача щодо втрати електронного платіжного засобу банк зобов`язаний відобразити дату та час повідомлення. Загальні вимоги Національного банку до емісії банками-резидентами, філіями іноземних банків (далі - банки) електронних платіжних засобів, а також порядок здійснення операцій з їх використанням передбачений Положенням «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» (надалі - Положення), затвердженим постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів». Вимоги цього Положення поширюються на платіжні організації, учасників платіжних систем, які є суб`єктами відносин, що виникають під час здійснення операцій, ініційованих із використанням електронних платіжних засобів цих платіжних систем та користувачів електронних платіжних засобів (далі - користувач). Так, згідно з п. 5-9 Положення, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, в якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-у або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Згідно із вимогами ч. 1 ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщені на офіційному сайті privatbank.ua у мережі Інтернет. Відповідно до п. 2.1.4.5.1 Умов, клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Платіжній картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування платіжної картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки платіжної картки в Стоплист Платіжною системою (п.1.1.10.10.3 Умов). Пунктом 1.1.10.10.1 Умов встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та/або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням Платіжного інструменту. Згідно інформації, отриманої представником позивача в ході проведення службової перевірки відомо, що кредитна угода підписана клієнтом [PERSON] , ІПН [NUMBER] , простим електронним підписом: ОТР ВІРНИЙ, фінансовий номер телефону: [NUMBER] , 25.01.2022 р. о 14:50:46. Фінансовий номер не змінювався. СІМ-картка не перебувала в іншому нетиповому мобільному телефоні. Виявлено ряд нетипових входів в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] із персонального комп`ютера та ІР-адреси. Нетипові входи в акаунт мали місце 25.01.2022 р. в день укладання кредитних угод, раніше аналогічні нетипові входи мали місце 20.01.2022 р., 21.01.2022 р. та 24.01.2022 р. Нетипові ІР-адреси [NUMBER] та [INFO] згідно даних інтернет мережі створені через VPN, рахуються за Німеччиною. Кошти в сумі 129 800 грн. по кредитній угоді № 22012532857865 одразу 25.01.2022 р. о 14:50 були переказані на картку [NUMBER] клієнта [PERSON] . Згідно руху коштів по інтернет картці [NUMBER] , референс SAMDNWFC00073463077, яка була активована 06.01.2022 р. в акаунті Приват24 клієнта [PERSON] : - 25.01.2022 р. о 14:50 в сумі 129 800 грн. зараховано з коментарем "Зарахування коштів за кредитним договором 22012532857865" - 25.01.2022 р. о 14:54 в сумі 125 900 грн. переказано за технологією біплан, "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9258-1536-6950-1826". - 25.01.2022 р. о 14:57 в сумі 3 900 грн. переказано за технологією біплан. "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9258-1538-1022-8264". Всього на суму 129 800 грн. У обох випадках кошти надійшли на рахунок [NUMBER] в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", який використовується особою [PERSON] іпн [NUMBER] . Вказана особа є клієнтом АТ КБ ПриватБанк [PERSON] [INFO] , іпн [NUMBER] , id [NUMBER] , [ADDRESS] . (в обмеженні на момент проведення службової перевірки не перебуває). Встановити контакт з клієнтом [PERSON] не представилось можливим. В розмові з близькими особами встановлено, що [PERSON] має фінансові проблеми з різними комерційними структурами, в тому числі з військовими структурами. За результатами службової перевірки клієнта [PERSON] іпн [NUMBER] , id [NUMBER] доцільно внести в перелік обмеження 1.41 (шахраї в електронних операціях) Згідно даних ПК Vоісе Rесоrd System за клієнтом [PERSON] зафіксовано діалог іd 710972751, тривалістю 12 хв. 28 сек., який мав місце 26.01.2022 р. о 07:10:46. У ході діалогу клієнт [PERSON] вказує, що на її картку, яка закінчується цифрами *2454, зараховуються кошти і одразу списуються без її участі. [PERSON] вказує, що під впливом невідомих осіб здійснювала інвестиції. Йде мова про ТОВ «КЛІНІНГ-ПРОФІ-СЕРВІС». [PERSON] вказує, що здійснювала неодноразову оплату на вказаний суб`єкт підприємницької діяльності. [PERSON] вказує про відкриття на її ім`я кредиту. Оператор зі сторони банку вказує, що усі перекази здійснювались через захищений браузер клієнта Приват24. Оператор виказує підозру на те, що усі операції можуть мати шахрайське походження. Пропонує клієнту [PERSON] заблокувати картки та акаунт Приват24. [PERSON] заперечує блокування своєї картки, просить заблокувати тільки Приват24, оскільки очікує на надходження коштів. Оператор на прохання клієнта [PERSON] вказує заборгованість по картці *2454, яка на момент діалогу становить 35 590 грн. Діалог свідчить, що клієнт [PERSON] перебуває під впливом шахраїв і виконує вказівки невідомих осіб під легендою здійснення якихось інвестицій. Вивчено рух коштів по картці [NUMBER] , яка згадується в діалозі ПК Vоісе Record System клієнтом [PERSON] розмова іd 710972751. Має місце списання значних коштів з картки [NUMBER] через Приват24 клієнта [PERSON] : - 21.01.2022 р. о 16:53:40 на суму 28 570 грн. з описом транзакції "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9257-7608-0137-3661"; - 22.01.2022 р. о 11:22:36 на суму 22 500 грн. з описом транзакції "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: [PERSON] . Код квитанції: 9257-8408-6005-8825"; - 24.01.2022 р. о 16:03:01 на суму 48 530 грн. з описом транзакції "Оплата послуг через Приват24: Одержувач: ТОВ «КЛІНІНГ-ПРОФІ-СЕРВІС». Код квитанції: 9258-0577-7264-7570". Відповідно до даних банку ПК ссstat та діалогу карта [NUMBER] клієнта [PERSON] була заблокована 26.01.2022 р. о 07:10:08. Вказані перекази коштів з картки [NUMBER] через Приват24 клієнта [PERSON] співпадають з нетиповими входами в акаунт Приват24 клієнта [PERSON] у січні 2022 року. У закладці профілю ПК ЄКБ клієнта [PERSON] "Документообіг по клієнту" рахується ухвала (реф. 220629РВNKI000000018203 від 29.06.2022 р.) по кримінальному провадженню ЄРДР № 12022141290000088 від 16.02.2022 р. за ознаками ч. 2. ст. 190 КК України за матеріалами заяви клієнта [PERSON] . Вказане кримінальне провадження стосується виключно неправомірного списання коштів по картці [NUMBER]. Матеріали по вказаній ухвалі згідно чинного законодавства 19.07.2022 р. були видані правоохоронним органам. Таким чином, у ході службової перевірки було встановлено, що клієнт [PERSON] Іпн [NUMBER] тривалий термін перебуваючи під впливом шахраїв, розголосила конфіденційну інформацію, що призвело до неодноразових нетипових входів в її акант Приват24. Як наслідок шахраї здійснювали неодноразові перекази її коштів на свій розсуд з різних карт. Кредитна угода № 22012532857865 (кредит готівкою), референс SАМDNWFC00073950255, на суму 129 800 грн. від 25.01.2023 р. була оформлена з акаунту Приват24 клієнта [PERSON] та підписана її електронно-цифровим підписом. Кошти в сумі 129 800 грн. по вказаній кредитнй угоді 25.01.2022 р. о 14:50 були переказані на картку [NUMBER] клієнта [PERSON] з якої вже через Приват24 одразу переказані двома траншами на рахунок [NUMBER] в АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", який використовується особою клієнтом [PERSON] іпн [NUMBER] . Беручи до уваги наведене в сукупності слід зазначити, що беззаперечним є факт того, що лише користувач карти знає дані своєї карти. У постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі 182/5175/16-ц суд прийшов до такого правового висновку: «на позивача за зустрічним позовом покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, СVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Таким чином, враховуючи, що операція з переказу спірних коштів була здійснена у мережі Інтернет з підтвердженням платежу ЗD Secure, списання коштів з карткового рахунку ОСОБА1 відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, а позичальник підтвердив факт надходження на його телефон відповідних повідомлень від АТ КБ ПриватБанк», то останній не повинен нести відповідальність за дану операцію. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 712/4463/16-ц (провадження № 61-22267св18), від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц (провадження № 61-23040св18), від 17 червня 2020 року у справі № 201/15185/16-ц (провадження № 61-41264св18). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню». Відповідачем та його представником під час розгляду справи по суті не надано доказів, які би підтверджували, що операції через Приват 24 здійснювались не [PERSON] . Кредитна угода від 25.01.2022 року підписана клієнтом [PERSON] , ІПН [NUMBER] простим електронним підписом: ОТР ВІРНИЙ, фінансовий номер телефону: [NUMBER] , 25.01.2022 р. о 14:50:46. Фінансовий номер не змінювався. СІМ-картка не перебувала в іншому нетиповому мобільному телефоні. Щодо цієї ситуації, тут були типові і нетипові входи. Без надання паролю входу до Приват24, ніхто не міг зайти у бекаунт 24. Фінансовий номер телефону позичальниці не змінювався, сім - карта не перебувала у іншому нетиповому мобільному телефоні. Відповідачкою під час розгляду справи не спростованого того факту, що вона не передала іншим особам дані своєї карти. При оформленні кредиту готівкою клієнту на телефон приходить одноразовий пароль. Без даних ОТП паролю неможливо оформити кредит. Беручи до уваги зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Із копії статуту акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» від 2019 року відомо, що Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є державним банком та правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 37-38). Із розрахунку заборгованості, проведеного позивачем та долученого до позову видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 08.06.2023 року становить 145116.00 грн., яка складається з наступного: 129800.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 15316.00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 4-5). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У представленому випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що із [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.01.2022 року у розмірі 145 116 (сто сорок п`ять тисяч сто шістнадцять) грн. 00 коп., станом на 08.06.2023 року. У відповідності ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути документально підтверджені судові витрати по справі (а.с. 40).

Outcome: approved