Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

27.12.2023\~року до Новосанжарського районного\~суду Полтавської\~області з\~Кобеляцького районного\~суду Полтавської\~області за\~підсудністю надійшла\~позовна заява\~Моторного (транспортного)\~страхового бюро\~України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 15760,02 грн. В позовній заяві посилаються на те, що 11 серпня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volvo», державний номерний\~знак [NUMBER] \~допустив зіткнення\~з транспортним\~засобом «Нyundai»,\~державний номерний\~знак [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано матеріальної шкоди. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23.10.2020 року [PERSON] визнано винним у дорожньо-транспортної пригоди.\~ На момент\~ДТП цивільно-правова\~відповідальність потерпілого була\~застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до них із повідомленням про ДТП та з заявою про виплату страхового відшкодування.\~ Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП та сума витрат на збір документів склала 15760,02 грн. МТСБУ повністю виконало покладений на нього обов`язок з відшкодування потерпілій особі шкоди, заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим у них виникло право регресної вимоги до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди. Ухвалою суду\~від 08.01.2024\~року позовну\~заяву було\~залишено без\~руху та\~надано позивачу\~строк для\~усунення вказаних\~недоліків (а.с.70). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 23 січня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 78-79). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.89, 90, 91). У позовній заяві просив справу розглдядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 6 зворот). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 78-79, 87) і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 21.03.2024 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2020 року о 11 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «Volvo FM 12 380», державний номерний знак [NUMBER] , у м. Києві, по пр-ту Броварський, станція метро «Чернігівська», не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався праворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій [PERSON] порушив п. 2.3 б, 13.1\~Правил дорожнього руху\~України. Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року [PERSON] \~визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.\~Постанова суду набрала чинності 11.11.2020 року. (а.с.10). Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП [PERSON] не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с.15). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/7031960 (а.с.16). 21 серпня 2020 року водій пошкодженого автомобіля «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та звернулась з заявою про отримання відшкодування шкоди (а.с.14, 35). Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 17250 від 11 вересня 2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 15204 грн. 14 коп. (а.с.18-34). На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] (а.с.38), позивачем по справі було здійснено виплату відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу [PERSON] в розмірі 14330 грн. 02 коп. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується платіжним дорученням № 2545034 від 27 листопада 2020 року (а.с.39). Крім того, з метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності ТОВ ЕАК «Довіра», послуги якого відповідно до платіжного доручення № 2542924 від 09 жовтня 2020 року коштували 1430 грн. 00 коп (а.с.40). Відповідно до частини 1\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України)доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1\~статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями\~статті 89\~ЦПК України\~визначено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу (групи доказів). Правовідносини, які виникли між відповідачем та позивачем - Моторним (транспортним) страховим бюро України з відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, регулюються нормами\~ЦК України\~та спеціальним\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 22 ЦК України\~передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до пункту 1 частини 2\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Положеннями частини 1\~статті 1166 ЦК України\~встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною першою\~статті 1191 Цивільного кодексу України\~передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до\~статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті\~на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями статтей 3,\~5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~ст. 980 ЦК України\~передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Відповідно до\~статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до\~статті 41 пункту 41.1 підпункту «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до пункту 22.1.\~статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Поняття шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, визначено\~статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~- це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. За змістом\~положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Приписами п.34.4\~статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Згідно з пунктом 38.2.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена водієм транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Матеріалами справи підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце внаслідок порушення відповідачем\~Правил дорожнього руху\~України, автомобілі отримали механічні пошкодження. Зокрема, на підставі акту огляду транспортного засобу та ремонтної калькуляції встановлено, що транспортний засіб «Hyundai Sonata», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 серпня 2020 року, отримав механічні пошкодження на суму 14330 грн. 02 коп. Позивачем на підставі заяви потерпілої сторони про виплату страхового відшкодування була сплачена сума страхового відшкодування у розмірі 14330 грн. 02 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 2545034 від 27 листопада 2020 року (а.с.39). Крім того, МТСБУ понесло витрати на збір документів в розмірі 1430,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2542924 від 09.10.2020 року (а.с.40). Відповідно до пункту 40.3\~статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. Доказів, які б спростовували викладені обставини, матеріали справи не містять. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди. Суд погоджується, що у позивача після сплати страхового відшкодування виникло право зворотної вимоги в розмірі понесених витрат до [PERSON] як до винної в ДТП особи та який на момент ДТП не мав договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Приймаючи до уваги викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 14330,02 грн. та витрати за послуги експерта в розмірі 1430 грн, є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2684 грн., сплачений при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved