Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою звернулася [PERSON] до Вінницької окружної прокуратури, Третій відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зняти арешту та заборони відчуження нерухомого майна, який є зареєстрований в Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстрованими номерами обтяжень: №5372151, №5400265. на майно яке належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою: будинок [ADDRESS] та зобов`язання відділ державної виконавчої служби у місті Вінниця міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРІІОУ - 34983389) зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна реєстраційних номерів: обтяження 5372151 від 26.07.2007 року та обтяження: 5400265 від 31.07.2007 року у Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з будинку [ADDRESS] яке належить [PERSON] [INFO] , [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до договору дарування частини житлового будинку серія АВР № 721684, , є власником 1/2 частки будинковолодіння [ADDRESS] . 23 лютого 2023 року позивачу [PERSON] , стало відомо, що в відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься записи зареєстровані від 26.07.007 року за №5372151 та від 31.07.2007 за № 5400265, які внесенні Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, а саме відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна - на будинковолодіння позивача. Також стало відомо що арешт та заборона відчуження нерухомого майна накладено з 2002 року на її власність за адресою: будинок [ADDRESS] . 23.11.2023 року позивач звернулася до відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця з заявою щодо зняття арешту на належне їй нерухоме майно за адресою по [ADDRESS] . На її заяву було повідомлено, що реєстраторам обтяження є: Перша вінницька державна нотаріальна контора, підставою для реєстрації вказаних обтяжень є: повідомлення, 1957 від 27.05.2002 року Староміський районний суд м. Вінниця та ухвала, б\\н від 10.05.2002 року Староміський районний суд м. Вінниця. За перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчих проваджень за яким боржником є [PERSON] на виконанні у відділі ДВС станом на 24.11.2023 не перебуває та не перебувало виконавчих проваджень з виконання виконавчих документів, які були підставою для реєстрації обтяжень №5372151, №5400265. Для встановлення обставин реєстрації обтяжень отримання документів, які були підставою у 2002 році, позивач звернулась 24.112023 року до Державного нотаріального архіву Вінницької області, де їй було видано дві довідки: довідка від 01.12.2023 №2330\\01-14 про те, що в справах Державного нотаріального архіву Вінницької області зберігаються справи фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори. На підставі ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 26.04.2002 року, яка надійшла до Першої вінницької державної нотаріальної контори 10 травня 2002 року за вх.№1157, цією ж нотаріальною конторою 10 травня 2002 року за реєстровим №10-187 накладено арешт на 100% будинковолодіння по [ADDRESS] що належить [PERSON] . Відмітки про зняття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено; довідка від 01.12.2023 року №2331\\01-14 про те, що в справах Державного нотаріального архіву Вінницької області зберігаються справи фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори. На підставі повідомлення відділу Державної виконавчої служби Староміського районного управління юстиції м. Вінниці від 27 травня 2002 року за вих.№1957, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 28.05.2002 року за вх.№1312, цією ж нотаріальною конторою від 28.05.2002року за реєстровим №10-202 накладено арешт на будинковолодіння по [ADDRESS] що належить [PERSON] . Відмітки про зняття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори - не виявлено. 04 грудня 2023 року позивач звернулася з заявою щодо вирішання питання про скасування арешту належного їй майна до Вінницької окружної прокуратури, де їй повідомили листом від 06.12.2023 №50-4492-23, що згідно ч. 1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, тому позивачка. Таким чином, у зв`язку з накладеним на будинковолодіння арештом, який на даний час є безпідставним, позивачка обмежена у вчиненні юридично значущих дій щодо житла та нерухомого майна, а тому була змушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30.11.2023 року було відкрите провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. На адресу відповідача та третьої особи, судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву та письмових пояснень, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів. 06.02.2024 року Вінницькою окружною прокуратурою подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскільки Вінницька\~окружна прокуратура\~не має\~статусу юридичної\~особи,\~щодо якої\~відсутні відомості\~у Єдиному\~державному реєстрі\~юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань та\~функціонує у\~структурі Вінницької\~обласної прокуратури,\~то належним\~відповідачем є\~саме Вінницька\~обласна прокуратура. Крім того, у відзиві зазначається, що відомості щодо номеру справи в межах якої накладено спірний арешт на нерухоме майно відсутні, а відтак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що обтяження за реєстраційними номерами 5372151 та 5400265 на будинковолодіння по [ADDRESS] накладені в межах справи за позовом прокурора Староміського районного суду м. Вінниці, зобов`язання за якою у позивача відсутні, з урахуванням наведеного, підстави для задоволення позову відсутні. 08.02.2024 року на підставі ухвали суду підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача\~ [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог, посилаючись на викладенні обґрунтування своїх заперечень у відзиві на позов, та просила суд відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи у справі Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, але надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши позицію сторони позивача та відповідача, оцінивши представлені суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, відповідно до договору дарування частини житлового будинку серія [NUMBER] , позивачка [PERSON] є власником 1/2 частки будинковолодіння [ADDRESS] , який зареєстровано приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Парфєновим І.В., в реєстрі за № 1679, а також зареєстровано 1/2 будинковолодіння [ADDRESS] ) за [PERSON] в ВООБТІ про що здійснено запис в реєстрову книгу №71 за реєстровим номером 7131 від 02.04.2001 року (а.с. 12.) Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься записи зареєстровані від 26.07.007 року за №5372151 та від 31.07.2007 за № 5400265, які внесенні Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, а саме відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна - на будинковолодіння позивача, арешт та заборона відчуження нерухомого майна накладено з 2002 року на її власність за адресою: будинок [ADDRESS] , підставою накладення обтяження: ухвала Староміського районного суду м. Вінниці, б/н, від 10.05.2002 року. (а.с. 13-14). З відповіді Третього відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24.11.2023 року № 22.31-29/82614, на звернення позивача, встановлено, що реєстраторам обтяження є: Перша вінницька державна нотаріальна контора, підставою для реєстрації вказаних обтяжень є: повідомлення, 1957 від 27.05.2002 року Староміський районний суд м. Вінниця та ухвала, б\\н від 10.05.2002 року Староміський районний суд м. Вінниця. За перевіркою даних автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчих проваджень за яким боржником є [PERSON] на виконанні у відділі ДВС станом на 24.11.2023 не перебуває та не перебувало виконавчих проваджень з виконання виконавчих документів, які були підставою для реєстрації обтяжень №5372151, №5400265 (а.с. 15). Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області від 01.12.2023 №2330\\01-14 встановлено, що в справах Державного нотаріального архіву Вінницької області зберігаються справи фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори. На підставі ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 26.04.2002 року, яка надійшла до Першої вінницької державної нотаріальної контори 10 травня 2002 року за вх.№1157, цією ж нотаріальною конторою 10 травня 2002 року за реєстровим №10-187 накладено арешт на 100% будинковолодіння по [ADDRESS] що належить [PERSON] . Відмітки про зняття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 16). Крім того, до довідки додано копію супровідного листа та ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 26.04.2002 року про забезпечення позову прокурора Староміського району м. Вінниці в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дарування частини будинку недійсною, згідно якої накладено арешт на домоволодіння, що розташоване по [ADDRESS] що належить [PERSON] (а.с. 17-18) Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Державного нотаріального архіву Вінницької області довідки від 01.12.2023 року №2331\\01-14 також встановлено, що в справах Державного нотаріального архіву Вінницької області зберігаються справи фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори. На підставі повідомлення відділу Державної виконавчої служби Староміського районного управління юстиції м. Вінниці від 27 травня 2002 року за вих.№1957, яке надійшло до Першої вінницької державної нотаріальної контори 28.05.2002 року за вх.№1312, цією ж нотаріальною конторою від 28.05.2002 року за реєстровим №10-202 накладено арешт на будинковолодіння по [ADDRESS] що належить [PERSON] . Відмітки про зняття арешту по фонду Першої вінницької державної нотаріальної контори, не виявлено (а.с. 19-20). Крім того, в матеріалах справи наявна відповідь-лист від 06.12.2023 №50-4492-23 на звернення позивачем 04.12.2023 року з заявою щодо вирішання питання про скасування арешту належного їй майна до Вінницької окружної прокуратури, де їй повідомили, що згідно ч. 1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, тому позивачка. Крім того, відділом ведення архівних справ Вінницького міського суду Вінницької області на інформаційний запит суду надано належним чином завірені копії рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 03.10.2003 року по справі №2-687-03 за позовом позову прокурора Староміського району м. Вінниці в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання угоди дарування частини будинку недійсною, згідно якого у задоволенні позову було відмовлено, яке в свою чергу на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 15.12.2003 року залишено без змін та відповідно до ухвали Верховного Суду України від 13.03.2006 року вказане рішення суду та ухвала Апеляційного суду Вінницької області залишенні без змін а касаційна скарга відхилена, а отже рішення по справі набуло законної сили. Враховуючи вищевикладені обставини того, що у задоволенні позову прокурора Староміського району м. Вінниці в інтересах [PERSON] було відмовлено, і на даний час рішення набуло законної сили, підстав забезпечення позову відпали, які були вжиті на підставі ухвалу Староміського районного суду м. Вінниці від 26.04.2002 року та повідомлення відділу Державної виконавчої служби Староміського районного управління юстиції м. Вінниці від 27 травня 2002 року за вих.№1957. Отже, вищезазначене докази спростовують позицію відповідача що відомості щодо номеру справи в межах якої накладено спірний арешт на нерухоме майно відсутні, та позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що обтяження за реєстраційними номерами 5372151 та 5400265 на будинковолодіння по [ADDRESS] накладені в межах справи за позовом прокурора Староміського районного суду м. Вінниці, а також те, що позовні вимоги є безпідставними. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. (ч. 1 ст. 48 ЦПК України). Предметом позову, який на даний час перебуває в провадженні суду, є зняття арешту з нерухомого майна. Як роз`яснено в п. 2 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 12 ЦПК України). Таким чином, судом в ході розгляду справи встановлено, що позивачі не можуть реалізувати своє право на вільне здійснення користування та розпорядження своїм майном, оскільки на нього накладений арешт, який не можливо зняти в позасудовому порядку, так як на даний час виконавче провадження, в межах якого накладено арешти, вже завершено та знищено, що порушує їх законні права та інтереси як власників майна, в тому числі і стосовно права вільного розпорядження належним їм майном. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону, запис про скасування державної реєстрації прав до державного реєстру прав вноситься у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. №\~31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з приписами Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника припиняється на підставі винесеної державним, приватним виконавцем постанови про: - закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12. 14. 15 частини першої статті 39 Закону; - повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1,3. 11 частини першої статті 37 Закону; - зняття арешту з майна боржника з підстав, передбачених статтею 59 Закону. Арешт з майна боржника також знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. Відповідно до ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (утому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Арешт з майна боржника також знімається у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом. З урахуванням вище викладеного, а також Системного аналізу зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Оскільки всі виконавчі провадження, по відношенню до [PERSON] були завершені, а також з урахуванням того, що він помер [INFO] (а.с. 22) і арешт з майна не знято, позивачка на законних підставах є власником нерухомого майна, що в ніким під час розгляду справи не спростовано та неоспорене, а тому, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved