Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 21 квітня 2010 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на 2 курсі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання на контрактній основі. [PERSON] , [INFO] , проживає разом матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка має другу групу інвалідності та обмежену здатність у пересуванні. Потребує дороговартісного лікування на постійній основі. У зв`язку з чим позивачка не в змозі самостійно забезпечувати належний рівень життя для доньки. Донька має проблеми з зором, що також потребує додаткових витрат. З огляду на зазначене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача на утримання повнолітньої доньки до досягнення нею 23-х років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. У судове засідання позивач не з`явилася, у прохальній частині позову просила слухати справу у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив провести судове засідання у його відсутність. Третя особа у судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбу, який 21 квітня 2010 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 28 квітня 2010 виданий Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Від шлюбу мають спільну повнолітню дитину доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, яка, відповідно до №00503-23 від 14.09.2023 р. про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, мешкає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки наданої відділом кадрів Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» №16/56-541 від 08 вересня 2023 року, [PERSON] навчається на 2 курсі фінансово-економічного факультету на денні формі навчання на умовах договору. Передбачене закінчення навчання 30.06.2026 р. Згідно копії договору про надання платних освітніх послуг №645/ФЕФ-22 від 06.09.2022 року, вартість послуги навчання студента [PERSON] за один навчальний рік становить 20 800,00 грн., а загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 83\~200,00 грн. Позивачки зазначає, що має другу групу інвалідності, що підтверджується копіє пенсійного посвідчення Серія [NUMBER] виданий 11.02.2020 р., термін дії - довічно. Зі змісту ст. 199 Сімейного кодексу (надалі СК України), вбачається якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно дост. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Матеріальну допомогу у зв`язку із навчанням повнолітній дитині має надавати не тільки мати, а й батько. Проте відповідно до п. 20Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до довідки виданої Депо №3 КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради №135 від 18.03.2024 року з [PERSON] , який працює в Депо №3 КП «Дніпровський електротранспорт» Дніпровської міської ради водієм, утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку згідно ВП №36579227 від 22.10.2020 року. Аліменти утримуються з листопада 2020 р. по теперішній час, заборгованості немає. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У зв`язку з вищенаведеним, беручи до уваги те, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання дитини за виконавчим провадженням №36579227 від 22.10.2020 р. суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Частиною 1ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1073,60 грн. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial