Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У лютому 2024 року позивач ТОВ "Коллект Центр" звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов`язань щодо повернення коштів за Договором позики № 2976952 від 18.08.2021, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІФОЮ" (далі - ТОВ " МАНІФОЮ ") та Ю.О.Карабаєвою, внаслідок чого утворилася загальна заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 75167,30 грн. з яких: 5900,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 69267,30 грн сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 0,00 грн заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 30855,30 грн з яких: 5900,00 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту), 24955,30 грн заборгованість за відсотками. 09.02.2022 між ТОВ "МАНІФОЮ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") було укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики № 2976652 від 18.08.2021 укладеного між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] . Позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал"та ТОВ "Коллект Центр". Враховуючи наведене, позивач просить стягнути суд з [PERSON] на її користь суму заборгованості за договором про споживчий кредит № 2976652 від 18.08.2021 сумі 30855,30 грн. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору 3028,00 грн та 13000,00 грн витрат понесених на правову допомогу. Ухвалою суду від 14.02.2024 визначено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; запропоновано відповідачеві, зокрема, подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення копій ухвали суду від 14.02.2024 і позовної заяви з додатками. Позивач у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 4). 22.02.2024 відповідач [PERSON] копію ухвали суду, позовної заяви і доданих до неї документів отримав за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 64, 65), що є належним врученням відповідачеві судової повістки і повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки у засідання суд не повідомляла. Суд не отримував відзиву на позов чи будь-яких письмових заяв, клопотань тощо від відповідача. Ураховуючи зазначені обставини суд, відповідно до ст. 128, ч. 1 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, 26.02.2024 ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності представника позивача і відповідача. За відсутності учасників справи (їх представників) розгляд справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмову заяву позивача по суті справи, надані судові докази, суд встановив таке. 18.08.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] укладено договір позики № 2976952 про надання грошових коштів (позики) у сумі 5900,00 грн строком на 27 днів до 14.09.2021. Середньомісячний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований 1.99000 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (33374.00 річних). Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий фіксований 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (33373,00 річних). Базова процентна ставка за позикою, фіксована 1.99000% від суми позики за кожен день користування позикою (33373,00 річних). Розмір процентів на прострочену позику, фіксований 1.01% від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою. Позика надається шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-Сайті товариства протягом 3 (трьох робочих) днів з дати підписання договору. Розмір процентних ставок, визначенийх у п.п. 2.4, 2.5 Договору є фіксованим та може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку лише за умови попереднього письмового повідомлення позичальника. Загальні витрати з позикою 6420,74 грн. Орієнтовна загальна вартість позики для споживача за весь строк користування позикою 18370,74 грн. Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача [PERSON] одноразовим ідентифікатором z36642, який направлено на тел. [NUMBER] (а.с. 5-8, 11-13). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК). У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. У силу частини першої статті 638 ЦК договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вказаний висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19, провадження № 61-16243св20. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відтак суд робить висновок про належне укладення кредитного договору № 2976952 від 18.08.2021 про отримання відповідачем [PERSON] кредиту у ТОВ "МАНІФОЮ". За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (ч. 2 ст. 10561 ЦК). Відповідно до ст. 526 ЦП зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 09.02.2022 між ТОВ "МАНІФОЮ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") було укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ "МАНІФОЮ" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за Договром про споживчий кредит № 2976952 від 18.08.2021 укладений між ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] (а.с. 20-22). 10.01.2023 ТОВ "Вердикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників ТОВ "Коллект Центр" на підставі Договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023, укладеного між ТОВ "Вердикт Капітал"та ТОВ "МАНІФОЮ", в тому числі за Договором позики № 2976952 від 18.08.2021, що уклали ТОВ "МАНІФОЮ" та [PERSON] (а.с.26-28). 29.12.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" було укладено додаткову угоду №1 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купілю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, яким внесено зміни до реєстру боржників в друкованому (підписаному вигляді), яка є невід`ємною частиною Договору (а.с. 29-31). Заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 2976952 від 18.08.2021 станом на 09.02.2022 не погашена і складається з заборгованості по основному боргу - 5900,00 грн, заборгованість за відсотками - 24955,30 грн, сума заборгованості всього - 30855,30 грн (а.с. 16-17, 18, 19, 25). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК). Отже позивач правомірно набув право грошової вимоги ТОВ "МАНІФОЮ" до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2976952 від 18.08.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судові не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором № 2976952 від 18.08.2021, станом на 09.01.2024 відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним договором і позов підлягає повному задоволенню. Згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 ТОВ "Коллект Центр" правову допомогу надало Адвокатське об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС" (а.с. 44-47). Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 795 від 02.01.2024 та акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 ТОВ "Коллект Центр" за надання правової допомоги сплатило АО "ЛІГАЛ АССІСТАНС" 13000,00 грн. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Клопотання про зменшення чи не співмірність тощо витрат на правничу допомогу судові не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача у сумі 13000,00 грн. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 3028,00 грн судового збору (а.с. 50, 53). На підставі викладеного,

Outcome: approved