Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява обґрунтована тим, що [INFO] в с.Хотин Березнівського району Рівненської області померла баба заявника [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства. Спадщину після смерті баби [PERSON] у вигляді належного їй житлового будинку, що в [ADDRESS] прийняв заявник [PERSON] . При звернені до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби [PERSON] йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки існують розбіжності в документах. Відповідно до свідоцтва про смерть померла баба значиться як [PERSON] , а у архівному витязі вона значиться як [PERSON] . З урахуванням наведеного, просить встановити факт належності його бабі [PERSON] , яка померла [INFO] в с.Хотин Березнівського району Рівненської області, правовстановлюючого документу - архівного витягу №42/04-01 від 26.01.2024 року, виданої архівним управлінням Рівненської районної військової адміністрації Рівненської районної державної адміністрації на ім`я [PERSON] . ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 15 лютого 2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився; представник заявника адвокат Оніщук М.А. подала письмову заяву про проведення розгляду справи за її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, у якому просить розглянути вказану справу без участі представника, не заперечує проти задоволення вимог заявника. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій у справі, учасниками справи не заявлялися. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно з копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 21 грудня 2015 року встановлено, [PERSON] померла [INFO] у с.Хотин Березнівського району Рівненської області. Рішенням виконавчого комітету Прислуцької сільської ради народних депутатів Березнівського району Рівненської області за №23 від 20 серпня 1996 року передано [PERSON] (так в документах) у приватну власність земельні ділянки: - площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного господарства - площею 0,37 га (Архівний витяг, виданий 26 січня 2024 року за №42/04-1 архівним управлінням Рівненської районної державної адміністрації). Згідно копії до свідоцтва про народження заявника, серія [NUMBER] , виданого 12 серпня 1994 року встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] . Батьками його зазначено [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії до свідоцтва про народження батька заявника, серія [NUMBER] , виданого 30.05.1958 року встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] . У графі «батьки:» його мати зазначено « [PERSON] ». Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Куц І.В. №44213831 від 17.06.2016 року, зареєстрована спадкова справа №59121518 заведена приватним нотаріусом Куц І.В. від 17.06.2016р., спадкова справа №50/2016, спадкодавець [PERSON] . Як вбачається із матеріалів наданої спадкової справи №50-2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після сметі [PERSON] звернувся онук [PERSON] . Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області 27.11.2012 року, усе майно, де б воно не було і з чого б не складалось, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , заповіла онуку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~заповітом від\~24.02.2023\~року №344\~спадщину після\~смерті [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~прийняв її\~онук [PERSON] ,\~а саме,\~житловий будинок\~з надмірними\~будівлями,\~що знаходиться\~в [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення принципу верховенства права в світлі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод неодноразово зазначав, що формальності не можуть бути підставами для виправдання несправедливості. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на підтвердження заяви надані належні, достовірні, допустимі докази, які не викликають сумніву у суду і є достатніми для встановлення юридичного факту належності бабі заявника [PERSON] . Архівного витягу; встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на належне оформлення речових прав заявника і іншого порядку його встановлення немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved