Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що з 30.09.2000 перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останнім часом почали виникати конфлікти на грунті непорозуміння щодо поглядів на спільне сімейне життя, які фактично знищили їхню сім`ю. У кожного з них своє бачення та розуміння сім`ї, а також відповідні взаємовідносини та обов`язки, які повинні бути між чоловіком та дружиною, батьком та матір`ю. Вони віддалилися один від одного. Спільного господарства не ведуть понад два місяці. Окрім дітей, у них немає нічого спільного, щоб могло стримати розпад сім`ї. Тому просить розірвати даний шлюб. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 06.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання 25.03.2024 сторони по справі не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Позивача [PERSON] попередньо подала заяву, у якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просить не надавати, судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] попередньо подав заяву, у якій просить провести розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнає у повному обсязі, строк на примирення просить не надавати. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 25.03.2024 за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] 30 вересня 2000 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, актовий запис №1792, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.09.2000 (а.с. 12). Від даного шлюбу сторони по справі мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.04.2001 та серії [NUMBER] від 17.07.2014 (а.с. 6, 7). Позивач у позовній заяві зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останнім часом почали виникати конфлікти на грунті непорозуміння щодо поглядів на спільне сімейне життя, у кожного з них своє бачення та розуміння сім`ї, вони віддалилися один від одного, спільного господарства не ведуть понад два місяці. Відповідач позовні вимоги визнає, не оспорює обставини, зазначені у позовній заяві. Сторони у своїх письмових заявах просять не надавати їм термін для примирення. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому, шлюб необхідно розірвати, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за останньою.

Outcome: approved