Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

18.12.2023 року представник позивача [PERSON] адвокат Дмітрішина О.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 13.11.2010 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім`ї, за актовим записом №3489. Від шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю [PERSON] та за спільною домовленістю між подружжям, донька залишається проживати з останньою. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, спільного господарство не ведуть, подружжя проживає окремо з травня 2023 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, оскільки шлюб з відповідачем фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої доньки, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні, примирення між ними не можливе. Прізвище після розлучення залишити [PERSON] . Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явилися, однак, надали до суду клопотання, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] також не з`явився у судове засідання, але надав клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає, на примирення не згоден, просить розглянути справу без його участі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 13.11.2010 року, зареєстрованому Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, за актовим записом №3489 (а.с. 14). Від шлюбних відносин мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Шлюбне життя подружжя не склалося, з травня 2023 стосунки в сторін розладилися, живуть окремим життям, втрачено почуття любові та поваги один до одного, спільне господарство не ведуть, Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження сім`ї з відповідачем є неможливим. На примирення сторони не згодні. Позивач просить розірвати шлюб, відповідач позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сім`ї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.11.2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, подвійне прізвище після одруження дружина взяла з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 14). Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище - « [PERSON] », що зазначила у позовній заяві. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем не ставиться питання про відшкодування судового збору, то судовий збір сплачений нею при зверненні до суду в сумі 1073,60 грн. (а.с. 1), відшкодуванню на її користь не підлягає.

Outcome: approved