Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 11.02.2023 сторонами було укладено договір, за умовами якого відповідач зобов`язався покласти паркет у квартирі за адресою [ADDRESS] , а позивач зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу. Вартість виконання робіт становила 50000 грн., які були сплачені позивачем на картковий рахунок відповідача або шляхом передачі готівкою протягом виконання обумовлених робіт. Проте після виконання робіт позивачем було з`ясовано, що роботи виконані неякісно, що призвело до істотних недоліків поверхні підлоги. Представником позивача - адвокатом Ан І.М. направлено претензію відповідачу через мессенджер Telegram, яка була проігнорована відповідачем. В подальшому позивач звертався до ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» за встановленням вартості майнового збитку, згідно звіту якого вартість матеріального збитку становить 141296 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача завдану матеріальну шкоду у розмірі 141296 грн., а також судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24.01.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 20.03.2024, залишено без розгляду відзив сторони відповідача на позов з огляду на пропущення строків подачі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що з наданих стороною позивача доказів не убачається укладення договору між сторонами, матеріали справи також не містять доказів отримання відповідачем коштів за виконання робіт, відомості щодо того, на якій підставі здійснювалися ремонтні роботи відсутні. Окрім цього звертав увагу на те, що за змістом матеріалів справи, ремонтні роботи проводилися в квартирі, яка належить третій особі та яка не залучена до участі у справі. Матеріали справи не містять доказів того, що будівельні матеріали належали особисто позивачу, так само як і не містять доказів того, що кошти, начебто сплачені позивачем, належали саме йому. Звертав увагу, що наданий позивачем звіт про оцінку майна викликає сумніви, оскільки не узгоджується з іншими матеріалами справи та не містить відомостей про те, що він був складений для подачі до суду. Додатково просив стягнути із позивача понесені відповідачем судові витрати. Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.02.2023 [PERSON] та [PERSON] в усному порядку шляхом переписки у месcенджері Telegram домовились про виконання певного виду робіт за адресою [ADDRESS] , а саме прокладання паркету у квартирі, вартість роботи за домовленістю склала 50 000 грн. В подальшому, внаслідок виявлених недоліків покриття підлоги позивач звертався до відповідача щодо їх усунення, проте недоліки усунуті не були, внаслідок чого позивач звернувся до ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» щодо встановлення вартості завданого майнового збитку. Так, згідно звіту ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» від 08.12.2023 про оцінку майна (проведення вартості збитків) за адресою [ADDRESS] (а.с.8-43), вартість матеріального збитку завданого укладанням паркету з дефектами становить 141296 грн. Вартість складання звіту - 5000 грн., які були сплачені позивачем ТОВ «Агентство Експертної Оцінки України» у відповідності до наявної в матеріалах справи квитанції №14 від 08.12.2023 (а.с.69). Як убачається з наявної в матеріалах справи довіреності виданої та посвідченої 01.12.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шульгою Н.В., [PERSON] уповноважив [PERSON] бути його представником в усіх органах, організаціях, підприємствах та установах, а також перед третіми особами, з питань пов`язаних з переплануванням, реконструкцією, переобладнанням і ремонтом квартири [ADDRESS] , та оформленням необхідних документів, а також з питань пов`язаних з оформленням договорів на обслуговування вказаної квартири. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, за змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням норм ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України правом звернення до суду за захистом наділені: особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів; органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що він є дизайнером та здійснює ремонт у квартирі [PERSON] , а неякісно виконані роботи, потягли за собою збитки, чим були порушені права позивача, оскільки саме він несе відповідальність перед власником квартири [PERSON] за результат робіт виконаних відповідачем відповідно до договору підряду. Згідно довіреності від 01.12.2023, [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в усіх органах, організаціях, підприємствах та установах, а також перед третіми особами з питань пов`язаних з переплануванням, реконструкцією, переобладнанням і ремонтом квартири [ADDRESS] . Натомість, як встановлено судом в ході розгляду справи, правовідносини між позивачем та відповідачем щодо укладання паркету у вказаній квартирі, як і можливі негативні наслідки у зв`язку з неякісним виконанням робіт виникли у лютому 2023 року. Будь-які докази щодо існування з того часу договірних відносин (зокрема, договір підряду) як між позивачем та відповідачем, так і між позивачем та власником квартири в матеріалах справи відсутні, доказів оплати позивачем виконаної відповідачем роботи також не надано, представник відповідача в судовому засіданні не підтвердив отримання відповідачем коштів від позивача. Доказів узгодження усіх істотних умов договору, матеріали справи не містять. Суд звертає увагу на те, що договір, укладений між ТОВ «Агентство Експертної оцінки України» та позивачем, датований 08.11.2023, а згідно наданої позивачем копії довіреності, позивач набув право вчиняти певні дії відносно квартири [ADDRESS] лише 01.12.2023. Таким чином, з урахуванням наведеного суд дійшов до висновку про те, що матеріали справи не містить жодного доказу того, що позивач набув право будь - якої майнової вимоги до відповідача на підставі заявлених правовідносин. Наявний в матеріалах справи звіт про завданий матеріальний збиток свідчить про те, що можливу шкоди завдано саме майну власника квартири [PERSON] , який до участі у справі не залучений. При цьому в даному провадженні [PERSON] виступає саме позивачем по справі, тобто саме його права повинні бути порушені, не визнані або оспорювані, позивач не звертався з вказаним позовом від імені [PERSON] . Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення. Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача на належного. Якщо позов пред`явила особа, якій не належить право вимоги, суд повинен відкрити провадження, встановити дійсні обставини і, переконавшись у тому, що вимоги пред`явлено неналежним позивачем, відмовити йому у задоволенні позову. Крім того, встановивши, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин відсутності/наявності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. До таких висновків прийшов Верховний Суд у своїх постановах від 25.10.2022 у справі №607/14378/21, від 04.12.2019 у справі №910/15262/18, від 03.03.2020 у справі №910/6091/19, від 16.10.2020 у справі №910/12787/17. Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Будь-які докази порушення прав позивача діями відповідача щодо неякісного укладання паркету у матеріалах справи відсутні. Враховуючи те, що твердження позивача щодо наявності у нього права на звернення до суду з вказаним позовом не знайшли свого підтвердження, жодних прав позивача діями відповідача не порушено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Outcome: dismissed