Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ММТ Плюс» звернулося до суду з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . У 2017 році співвласниками будинку створено ОСББ «Ярославський 7/9». Загальними зборами ОСББ встановлено обов`язковий по сплаті внесок на утримання будинків і споруд та прибудинкової території у розмірі 9,92 грн за 1 кв. м. 01.02.2021 між ОСББ та позивачем укладено договір про порядок надання послуги з управління багатоквартирним будинком та позивача призначено виконавцем послуг у будинку за вказаною адресою. Станом на 01.11.2023 у відповідача утворилась заборгованість по сплаті за послуги у розмірі 34 400 грн 48 коп. Про таку заборгованість повідомлено відповідача із вимогою сплати заборгованості, однак останній у добровільному порядку не здійснив оплату. У зв`язку із наведеним просить позов задовольнити. Представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Просить задовольнити позовні вимоги, у разі неявки відповідача та відсутності відзиву на позов не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачем не подано до суду відзив, який би містив заперечення на позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, а відтак, суд вважає за можливе провести розгляду справи у відсутності осіб, що не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 12.07.2023 ББ-2023 № 62. Відповідно до статті 322 Цивільного власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). У будинку по [ADDRESS] власниками квартир та/або нежитлових приміщень (співвласниками) створено ОСББ «Ярославський 7/9». Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон) управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «Ярославський 7/9» від 26.12.2020 між з метою покращення управління будинком, професійного обслуговування та збереження інфраструктури будинка, укладено колективний договір між ОСББ «Ярославський 7/9» та ТОВ «ММТ ПЛЮС» та зокрема передано послугу з управління будинком. 01 лютого 2021 року між ТОВ «ММТ ПЛЮС» та ОСББ «Ярославський 7/9» укладено договір про порядок надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Цей договір визначає загальні засади надання виконавцем (позивачем) послуг для ОСББ з обслуговування будинків та прибудинкової території [ADDRESS] . Отже, позивач є відповідальною особою за обслуговування, утримання будинку по [ADDRESS] . Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Відповідно до протоколу Загальних зборів ОСББ «Ярославський 7/9» від 26 грудня 2020 року прийнято рішення про встановлення тарифу - внеску співвласниками на утримання будинку та прибудинкової території - 9,92 грн за 1 кв. м. Такі рішення є чинним, ніким не оскаржено, а тому має виконуватися усіма співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Судом установлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем з оплати внесків, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкової території, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідач, будучи співвласником будинку по [ADDRESS] , не здійснює оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до установлених тарифів, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем за період з 01 травня 2021 року по 01 листопада 2023 року у розмірі 34 400 грн 48 коп. Розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, проведено у відповідності до протоколу Загальних зборів ОСББ «Ярославський 7/9», а відтак такий приймається судом до уваги. Будь-якого іншого розрахунку розміру заборгованості, аніж того що подано позивачем, відповідачем суду не надано. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконує, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 34400,48 грн, а позов задовольнити повністю. У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачами при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2147,20 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення судових витрат понесених на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 137 цього Кодексу витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків, надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З матеріалів справи убачається, що 02 листопада 2023 року між ТОВ «ММТ ПЛЮС» та адвокатом Лавошник Ганною Володимирівною укладено договір про надання правової допомоги № 7-11/23. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами договору у додатку № 1 до договору. Відповідно до додатку № 1 до договору вартість однією години надання послуг (підготовка до розгляду справи) - 500,00 грн за 1 годину надання послуг; розрахунок вартості одного документа (складання, оформлення і надсилання позовної заяви - 500,00грн за одну годину надання послуг. Відповідно до додаткової угоди № 1до договору від 02.11.2023 адвокат надає позивачу професійну правничу допомогу щодо стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території (п. 1 додаткової угоди № 1). Згідно з акту надання послуг від 07.11.2023 адвокатом було надано позивачу наступні послуги професійної правничої допомоги: підготовка до розгляду справи - 3 години вартість 2000,00 грн; складання, оформлення і написання позовної заяви - 6 годин вартістю 3000,00 грн. Здійснення оплати підтверджено платіжними документом наявним у матеріалах справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, кількість судових засідань, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 2000 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Outcome: partial