Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначається, що сторони з 04.03.2021 перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак із липня 2023 року їх подружні стосунки погіршилися через різні погляди на сімейне життя та негативні почуття один до одного, у зв`язку з чим на теперішній час вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач переконана, що примирення з відповідачем є неможливим, а подальше сімейне життя та збереження шлюбу сторін суперечитимуть інтересам обох сторін та їх спільної дитини. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. З огляду на вказані обставини позивач просила суд розірваний зазначений шлюб та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати зі сплати судового збору. 26.01.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 12). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач не подав, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, що був зареєстрований 04.03.2021 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) під актовим записом № 273, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Як наголошується у\~ст. 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб має ґрунтуватися на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних відносин чи їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Із позовної заяви судом встановлено, що із липня 2023 року подружні стосунки сторін погіршилися через різні погляди на сімейне життя та негативні почуття один до одного, у зв`язку з чим на теперішній час вони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Позивач переконана, що примирення з відповідачем є неможливим, а подальше сімейне життя та збереження шлюбу сторін суперечитимуть інтересам обох сторін та їх спільної дитини. Малолітня дитина сторін залишається проживати разом із позивачем. Відповідачем не надано суду доказів, що спростовують доводи позивача, а також не надано доказів, що підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У ч. 3 ст. 105 СК України зазначається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до\~ст. 112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Оскільки судом встановлено, що сім`я сторін розпалася, позивач наполягає на розлученні, а відповідач не подав відзиву на позов, тим самим виявивши небажання вжити заходів для збереження шлюбу з позивачем, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву повністю та розірвати шлюб між ними. Згідно з ч. 1\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн підтверджується квитанцією від 24.01.2024 (а.с. 1). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених нею судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved