Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що між ними в 2021 році були неприязні стосунки і нею було подано до Овруцького районного суду позов про розірвання шлюбу. Відповідач змінив свою поведінку, вони примирилися і почали знову проживати, тому вона залишила позов без розгляду. На даний час вони вже протягом року спільно не проживають. Відповідач протягом останнього часу до їхнього роз`їзду почав недостойно себе вести в сім`ї, вчиняв сварки та скандали. Він навмисно її ображав, зустрічався з іншими жінками, навіть не соромився її, робив це так, щоб вона про це знала. Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. В добровільному порядку розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не надано. Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Відзиву на позов відповідачем до суду не надано, хоча своєчасно та належним чином останній повідомлявся про відкриття провадження у справі з роз`ясненням права на подання відзиву на позов, що підтверджується поштовим повідомленням.\~ Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.09.2020 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб 26.09.2020 (актовий запис №108). Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд\~ з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. При цьому, законодавець не визначив, будь-які виключення з положень вказаних правових норм.\~ В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Вони припинили спільне проживання та протягом року проживають окремо. Позивач не бажає примирення, що вбачається з її позовної заяви. Тобто, фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави, який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.\~

Outcome: approved