Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] , 19 червня 2023 року подала до суду позовну заяву, в якій просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме її родинний зв`язок з [PERSON] , яка померла [INFO] , те, що вони доводяться одна одній донькою та матір`ю; визнати дійсним договір міни, укладений 26 березня 1999 року між власниками квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з одного боку та [PERSON] , власником квартири [ADDRESS] та на підставі цього визнати право спільної власності в рівних частках у розмірі по частці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] загальною площею 58,9 кв.м з них житловою площею 42,5 кв.м; визнати за нею право власності в порядку спадкування в першу чергу за законом після померлої [INFO] [PERSON] на частину квартири [ADDRESS] загальною площею 58,9 кв.м з них житловою площею 42,5 кв.м. [PERSON] , [PERSON] , 31 жовтня 2023 року подали до суду позовну заяву, в якій просять визнати за ними право спільної власності в рівних частках у розмірі по частині у квартирі [ADDRESS] , загальною площею 58,9 кв.м. з них житловою 42,5 кв.м. Ухвалою суду від 04 січня 2024 року справи за вказаними позовами об`єднано в одне провадження. [PERSON] свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її родове прізвище [PERSON] , відповідно до актового запису про народження №950 від 20 квітня 1970 року, вчиненого міськбюро ЗАГС м.Кіровограда на російській мові, вона є донькою « [PERSON] и [PERSON] ». При цьому прізвище її матері українською мовою записано як [PERSON] . У зв`язку з чим виникло питання про встановлення факту родинного зв`язку між ними. [PERSON] померла [INFO] . Постійно проживаючи в місті Кіровограді, вона, її мати [PERSON] , брат [PERSON] та її син, на той час неповнолітній [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ "Червона Зірка" 27 січня 1999 року згідно з розпорядженням №1871 від 27 січня 1999 року та зареєстрованим Кіровоградським обласним об?єднаним бюро технічної інвентаризації 28 січня 1999 року за реєстровим №3254/114, отримали у власність квартиру під [ADDRESS] . Вказана квартира складалася з трьох кімнат загальною площею 58,5 кв.м., в тому числі житлової площі 35,3 кв.м. За сімейними обставинами всією родиною вони виїхали з міста Кіровограда і обміняли належну їм вказану квартиру на житло в м.Знам?янка. А саме, 26 березня 1999 року в місті Кіровограді уклали договір з [PERSON] , який обмінявся з ними на квартиру [ADDRESS] ?янка, теж трикімнатну, загальною площею 56,8 кв.м., з них житловою площею 40,4 кв.м. Договір міни був оформлений у письмовій формі Універсальною товарною біржею, реєстраційним номером 181. 19 квітня 1999 року зазначений договір був зареєстрований КМП "Бюро технічної інвентаризації" та видане реєстраційне посвідчення, яке посвідчило, що кв. [ADDRESS] ?янка в цілому зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В отриману таким чином у власність квартиру вселилися одразу. Вона з сином проживала у квартирі деякий час, а мама залишилася проживати до дня смерті, користувалася всією квартирою, сплачувала комунальні послуги, отримувала субсидію. Після смерті матері, будучи її спадкоємцем першої черги за законом, вона звернулася до нотаріуса Знам?янського міського нотаріального округу Полякова О.О. із заявою про прийняття спадшини. Нотаріусом відкрита спадкова спрва №57-2022 та постановою від 16 травняч 2023 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] ?янка, з підстав недодержання нотаріальної форми договору при укладенні договору та не зазначення розміру часток співвласників у спільному сумісному придбаному шляхом міни майні. Ці обставити змусили її звернутися до суду з позовними вимогами про визнаня дійсним вказаного вище договору міни та на підставі цього визнання права спільної власності в рівних частках у розмірі по частці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] та визнання за нею права власності в порядку спадкування в першу чергу за законом після смерті матері на частину даної кварти. [PERSON] та [PERSON] пред`явлені вимоги обґрунтували тим, що вони є членами однієї родини, до якої відноситься також [PERSON] . Постійно проживаючи в місті Кіровограді, всі вони та нині покійна мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ "Червона Зірка" 27 січня 1999 року згідно з розпорядженням №1871 від 27 січня 1999 року зареєстрованим Кіровоградським обласним об?єднаним бюро технічної інвентаризації 28 січня 1999 року за реєстровим №3254/114, отримали у власність квартиру під [ADDRESS] . У подальшому, за сімейними обставинами всією родиною виїхали з міста Кіровограда і обміняли вказану квартиру на житло в м.Знам?янка, уклавши 26 березня 1999 року з [PERSON] , який обмінявся з ними на квартиру [ADDRESS] ?янка, договір міни в універсальній товарній біржі за реєстраційним номером 181. 19 квітня 1999 року зазначений договір був зареєстрований КМП "Бюро технічної інвентаризації" та видане реєстраційне посвідчення, яке посвідчило, що кв. [ADDRESS] ?янка в цілому зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В отриману таким чином у власність квартиру одразу вселилися, деякий час всі проживали разом, а потім [PERSON] залишилася проживати там до дня смерті. [INFO] [PERSON] померла. Її спадщину має намір прийняти [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, однак в позасудовому порядку позбавлена такої можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру та визначення розміру часток співвласників. Вони, як співвласники цього спільного майна, також бажають, щоб рішенням суду було визначено розмір їх часток у спільному частковому майні з метою подальшої реалізації права власності. Враховуючи, що квартира [ADDRESS] ?янка була отримана у власність співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] внаслідок міни на спільне майно, отримане у власність в порядку безоплатної приватизації державного житлового фонду - квартири [ADDRESS] , то і в цій квартирі їх частки мають бути рівними, тобто по 1/4 у кожного, що вони і просять визначити рішенням суду. У судове засідання позивачі не з`явилися, їх представник адвокат Перемот О.Г. подала заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу за їх відстуності. Представник відповідача Знам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленомуи порядку, у матеріалах справи міститься його заява, в якій він просив розглядати справу за його відстуності з вирішененям спору на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, будь-які заяви, чи клопотання від нього не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , народилася [INFO] в селі Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області та її дошлюбне прізвище [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого російською мовою вбачається, що [INFO] в селі Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області народилася « [PERSON] » та її батьками записані « [PERSON] , [PERSON] ». У повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження українською мовою прізвище позивача та її батьків вказано - [PERSON] (а.с. 6-7,8,64). Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] свідчить про те, що [PERSON] , померла [INFO] в місті Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області (а.с. 9). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Поляковим О.О., 22 вересня 2022 року заведено спадкову справу за №57/2022 (номер у спадковому реєстрі 69717141). З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк звернулася [PERSON] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 16 квітня 1999 року. Інші зареєстровані особи, у тому числі малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи, у квартирі не зареєстровані. Заповіт від її імені не складався. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 травня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] щодо частки квартири [ADDRESS] . Відмова мотивована тим, що у договорі міни не зазначена частка у праві спільної власності спадкодавця, а також не відповідає закону документ, що посвідчує право власності спадкодавця щодо зазначеної вище квартири. Договір міни нотаріально не посвідчено та в ньому не визначені частки у праві спільної власності (а.с. 51-94). З договору міни укладеного 26 березня 1999 року в місті Кіровоград на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк Контракт» вбачається, що [PERSON] обміняв належну йому на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк Контракт» 03 березня 1999 року (реєстраційний №120) та зареєстрованого Знам`янським Державним малим підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 03 березня 1999 року за реєстровим №741/3, квартиру під [ADDRESS] , на належну [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого ВАТ «Червона Зарка» 27 січня 1999 рокук згідно з розпорядженням №1871 від 27 січня 1999 року та зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 28 січня 1999 року за реєстровим №32584/114, квартиру під [ADDRESS] . В результаті цього обміну право власності переходить: [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - на квартиру [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , складається з трьох кімнат загальною площею 56,8 кв.м., у тому числі житлова площа 40,4 кв.м. Квартира [ADDRESS] складається з трьох кімнат загальною площею 58,5 кв.м., у тому числі житлова площа 35,3 кв.м. Окрім того, зі змісту договору міни вбачається, що сторони здійснили обмін вказаними вище об`єктами нерухомості і засвідчили, що зазначені об`єкти нерухомості нікому до укладення угоди не продані, не подаровані, іншим способом не відчужені , не заставлені, під забороною (арештом) не перебувають, судового спору щодо них не ведеться. Вищевказані обставини свідчать про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору міни, жодних обмежень для його укладання не існувало, укладений договір міни нерухомості був виконаний сторонами у повному обсязі. Договір міни нотаріально не посвідчено. У тексті договору вказано, що на підставі ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір зареєстровано на УТБ «Інкопмарк-Контракт», який не підлягає нотаріальному посвідченню (а.с. 11-12). У реєстраційному посвідченні, виданому 19 квітня 1999 року Знам`янським бюро технічної інветрацізацію зазначено, що квартира [ADDRESS] \~в цілому\~на праві\~особистої власності\~зареєстрована за\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору міни посвідченого Кіровоградсьокю універсальною товарною біржею від 26 березня 1999 року р№181 (а.с. 10). На запит нотаріуса Знам`янським міжміським КП «Бюро технічної інвентаризації» надано відповідь, в якій вказано, що станом на 01 січня 2013 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі договору міни виданого брокерською компанією ТОВ «Агенство нерухомості - Інкопмарк» 26 березня 1999 року р№181 в цілому, який був зареєстрований в Знам`янському міському комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» 19 квітня 1999 року за записано в реєстрову книгу №3 під реєстровим номером 741. Станом на 13 грудня 2022 року самочинно побудованих будівель добудов, побудов, перебудов, перепланувань не виявлено. Квартира складається з трьох житлових кімнат, коридору, кухні, ванної, вбиральні, комори та балкону. Загальна площа -58,9 кв.м, житлова площа- 42,5 кв.м. Загальна і житлова площа змінилась на 2,1 кв.м. за рахунок не вірно раніше нарахованої житлової площі в кімнаті 1-7 -15,9 кв.м., вірно читати 18,0 кв. [ADDRESS] , перейменована згідно рішення одинадцятої сесії Знам`янської міської ради Кіровоградської області сьомого скликання від 22 квітня 2016 року №195 (а.с.67). За замовленням [PERSON] 20 грудня 2022 року у Знам`янському міжміському КП «Бюро технічної інвентаризації» на квартиру [ADDRESS] , виготовлено технічний паспорт. Загальна площа квартири у технічному паспорті вказана 58,9 кв.м, житлова площа 42, 5 кв.м (а.с.13,14). Долучені до справи книги розрахунків за воду, природний газ, бланки розрахунків для оплати за електроенергію, свідчать про те, що [PERSON] здійснювала оплату за житлово-комуналні послуги за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15,16). Також [PERSON] на вказану квартиру було оформлено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 17-18). За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Отже, не дивлячись на існуючі розбіжності в документах, факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що вони доводяться одна одній дочкою та матір`ю, підтверджується ідентичністю їх імен та по батькові, що зазначені у досліджених судом документах та майже тотожним написанням й созвучністю прізвища [PERSON] / [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту родинних відносин про який просить [PERSON] породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне їй для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Положеннями ст.204 ЦК України, визначена презумпція правомірності правочину, зокрема вказано, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. На момент переходу права власності правовідносини підлягали регулюванню за нормами ЦК УРСР. Згідно зі ст.153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, що до яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.241 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст.242 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Статтею 227 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Разом з цим, зі змісту спірного договору міни нерухомого майни від 26 березня 1999 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк контракт», подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Закон України «Про товарну біржу» в редакції, діючий на час укладення договору купівлі-продажу, дозволяв членам біржі проводити біржову операцію з купівлі-продажу товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасниками є члени біржи та якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. В такому випадку біржовий договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягав, проте набувача нерухомості це не звільняло від здійснення реєстрації договору, за яким набуто право власності на нерухоме майно в органах БТІ, що на той час виконували функції органу державної реєстрації об`єктів нерухомості. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР (у редакції 1963 року), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. З матеріалів справи встановлено, що вищевказаний договір міни укладений відповідно до вимог законодавства діючого на момент його укладення, зареєстрований у Знам`янському бюро технічної інвентарізації, направлений на реальне настання наслідків, виконаний сторонами, на даний момент можливість його нотаріального посвідчення вичерпана, а тому, виходячи з принципів розумності, справедливості, непорушності права власності, суд приходить до висновку про можливість визнання вказаного договору міни дійсним. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власнсоті виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 статті 357 визначено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено задомовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власнсті не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного співвласника у придбанні (виготовленні, спорудженні) майна. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Стаття 1261 ЦК України відносить до першої черги спадкування за законом дітей спадкодавця, у тому числі зачатих за життя спадкодавцем та народжених після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До складу спадщини в силу ст.1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Виходячи з викладеного та враховуючи, що квартира [ADDRESS] ?янка була отримана у власність співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] внаслідок міни на спільне майно, отримане у власність в порядку безоплатної приватизації державного житлового фонду квартири [ADDRESS] , то і в цій квартирі їх частки мають бути рівними, тобто по 1/4 у кожного. При цьому, оскільки [PERSON] померла та її спадщину як спадкоємець першої черги за законом прийняла [PERSON] , до останньої окрім набутої нею за договором міни частки (1/4), також переходить у порядку спадкування за законом право на належну спадкодавиці [PERSON] частку (1/4) у вказаній квартирі (смерть фізичної\~особи припиняє\~її цивільну\~правоздатність і\~відкриває спадщину,\~право власності\~визнається за\~спадкоємцем у\~порядку спадкування). Таким чином, суд вважає за [PERSON] та [PERSON] , за кожним, слід визнати право власності по частці у квартирі [ADDRESS] , а за [PERSON] слід визнати право власності на частину вказаної квартири. Позовна вимога [PERSON] про визнання права власності на частку квартири за померлою [PERSON] , спадкоємцем якої вона є, недоречна і задоволенню не підлягає. Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial