Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт недійсності батьківства особи без громадянства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , та виключити відомості про батька з актового запису про народження дитини за № [NUMBER] ; встановити факти, що мають юридичне значення, а саме факт недійсності батьківства особи без громадянства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , та виключити відомості про батька з актового запису про народження дитини за № 2664; встановити факти, що мають юридичне значення, а саме факт недійсності батьківства особи без громадянства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , та виключити відомості про батька з актового запису про народження дитини за № 481. Заява обґрунтована тим, що 28 грудня 2002 року між заявницею - громадянкою України [PERSON] та особою без громадянства [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований 28.12.2002 Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №2462. 05 січня 2018 року вищезазначений шлюб був розірваний за заявою заявника, на підставі того, що її чоловік [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 01.08.2005 року рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2016 року у справі №640/9417/16-ц, яке набрало чинності 16.09.2016. [INFO] у заявниці народилася донька на ім`я [PERSON] , реєстрація факту народження якої засвідчений Відділом РАЦС по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції та 22.01.2008 року, видане свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №363. Батьком, згідно свідоцтва значиться особа, громадянство якого не визначене, [PERSON] . [INFO] у заявниці народилася донька на ім`я [PERSON] , реєстрація факту народження якої засвідчений Відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції та 17.06.2009 року, видане свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №2664, батьком, згідно зазначено свідоцтва значиться особа, громадянство якого не визначене - [PERSON] . [INFO] у заявниці народилася донька на ім`я [PERSON] , реєстрація факту народження якої засвідчений Київським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та 18.06.2014 заявниці видане свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис №481, батьком, згідно зазначеного свідоцтва значиться особа, громадянство якого не визначене, - [PERSON] . 03 серпня 2023 року заявниця звернулася в інтересах дітей до Київського відділу Головного управління державної міграційної служби у Харківській області із заявою про видачу їм закордонних паспортів та довідок про громадянство України. Однак, листом №Ф-31/6/6313-23 від 03.08.2023 її повідомлено про неможливість задоволення її заяви на підставі п.35 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152. При цьому, в зазначеному листі також зазначено про неможливість задоволення заяви заявниці, оскільки один із батьків на момент народження дитини був особою без громадянства. 17 серпня 2023 року представником заявниці до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подана заява про анулювання вищевказаних свідоцтв про народження дітей заявниці та виключення відомостей про особу без громадянства [PERSON] як їх батька. В обґрунтування вказаної заяви представник заявниці послався на обставини, встановлені рішенням суду, згідно якого, особа без громадянства [PERSON] не міг бути батьком дітей заявниці, так як визнаний судом безвісно відсутнім, починаючи з 01.08.2005 року, а діти народжені значно пізніше зазначеної дати. Згідно листа-повідомлення «Про надання інформації» від 01.09.2023 Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомляє про необхідність вирішення питання про виключення відомостей про батька [PERSON] з актових записів про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому порядку. При цьому, посилається на: статтю 122 Сімейного кодексу України, згідно якої дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя; пункт 2.13.1 Розділу II «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 (зі змінами, надалі - Правила), - підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення(удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення(удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі та інше, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За вищезазначених обставин, та зважаючи на те, що запис про батька як особи без громадянства [PERSON] в актових записах та свідоцтвах про народження вищевказаних дітей заявниці не відповідає дійсності, оскільки особа без громадянства [PERSON] не міг з урахуванням фактичних обставин бути їх батьком, заявниця вважає за необхідне звернутися до суду за захистом прав і інтересів своїх дітей, подавши до суду заяву про встановлення юридичних фактів недійсності батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей. Представник заявника, [PERSON] , в судовому засіданні просив задовольнити заяву з підстав зазначених у поданій заяві. Начальником першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надано суду письмові пояснення, відповідно до яких відомості про батька [PERSON] , 2,3.03.1965 року народження, внесені у вищевказані актові записи про народження у відповідності до статті 133 Сімейного кодексу України. Рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою не є підставою для виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Оскільки відомості про батька внесені у відповідності ст. 133 Сімейного кодексу України, право на оспорювання батьківства має особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124 і 126 цього Сімейного кодексу України, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Проведеною перевіркою архівного фонду Відділу та відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Крім того зааперечують проти твердження адвоката Сушка О.П. що [PERSON] не може бути батьком дітей оскільки відомості про це вказані лише у мотивувальній частині рішення суду оскільки рішення суду є офіційним документом у повному обсязі, а не лише резолютивна частина. Проведеною перевіркою відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис №18, складений 18.09.2015 року виконавчим комітетом Одноробівської, Першої сільської ради Золочівського району Харківської області про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] народились до настання смерті [PERSON] він фактично може бути визнаний батьком дітей [PERSON] . Таким чином, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заперечує щодо встановлення юридичних фактів відсутності батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей. Заява [PERSON] щодо виключення відомостей про [PERSON] з актових записів про народження дітей може бути задоволена лише за умови одночасного визнання батьківства [PERSON] або у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Просить суд розглядати справу за відсутності представника Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Представник Головного управління державної міграційної служби у Харківській області, в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Начальником служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, надано суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник Служби у справах дітей Солоницівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно та належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що 28 грудня 2002 року між [PERSON] та особою [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований 28.12.2002 Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського обласного управління юстиції за актовим записом №2462. 05 січня 2018 року вищезазначений шлюб був розірваний за заявою заявника, свідоцтво про розірвання шлюбу видане Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області від 05.01.2018 року, актовий запис №04. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2016 у справі №640/9417/16-ц, яке набрало чинності 16.09.2016 [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 01.08.2005. [INFO] народилася [PERSON] , про що відділом РАЦС по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №363. Батьком, згідно зазначеного свідоцтва значиться особа, громадянство якого не визначене, [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] , про що Відділом РАЦС по м. Харкову Харківського міського управління юстиції видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №2664. Батьком, згідно зазначено свідоцтва значиться особа, громадянство якого не визначене, [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] , про що Київським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №481. Батьком, згідно зазначено свідоцтва значиться особа, громадянство якого не визначене, [PERSON] . 03 серпня 2023 року [PERSON] звернулася до Київського відділу Головного управління державної міграційної служби у Харківській області із заявою про видачу їм закордонних паспортів та довідок про громадянство України. Однак, листом №Ф-31/6/6313-23 від 03.08.2023 року було повідомлено про неможливість задоволення її заяви на підставі п.35 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152. При цьому, в зазначеному листі вказано про неможливість задоволення заяви, оскільки один із батьків на момент народження дитини був особою без громадянства. 17 серпня 2023 року до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подана заява про анулювання вищевказаних свідоцтв про народження дітей та виключення відомостей про особу без громадянства [PERSON] як їх батька. В обґрунтування вказаної заяви представник заявниці послався на обставини, встановлені рішенням суду, згідно якого, особа без громадянства [PERSON] не міг бути батьком дітей заявниці, так як визнаний судом безвісно відсутнім, починаючи з 01.08.2005 року, а діти народжені значно пізніше зазначеної дати. Згідно листа-повідомлення «Про надання інформації» від 01.09.2023 року, Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив про необхідність вирішення питання про виключення відомостей про батька [PERSON] з актових записів про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому порядку. Відомості про батька [PERSON] , 2,3.03.1965 року народження, внесені у вищевказані актові записи про народження у відповідності до статті 133 Сімейного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Положеннями частин першої, восьмої та дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі статтею 121 Сімейного кодексу України (далі СК) права й обов`язки матері, батька й дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, установленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом положень статті 122 СК, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно із ст.133 СК якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Враховуючи те, що діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , народжені у шлюбі між сторонами, то їх батьком у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] , відповідно до положень ст.133 СК України. Разом з тим, відповідно до положень частини 1 статті 138 СК жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Пленум Верховного Суду України у пункті 11 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року N 3 вказує, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Згідно із ст. 134 СК на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Конвенцією про права дитини передбачено, що дитина має право на ім`я і набуття громадянства, а також право знати своїх батьків і право на їх піклування. Ухвалюючи рішення в справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява N 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Відповідно до правової позиції, яка викладена Верховним Судом у постанові від 06.10.2021 р. у справі N 755/14176/18, вимога матері про виключення даних про її чоловіка як про батька дитини задовольняється лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство (ч. 2 ст. 138 СК України). Зазначена норма спрямована саме на захист інтересів дитини, щоб забезпечити стабільність умов життя дитини, уберегти її від душевних потрясінь та унеможливити ситуацію, за якої жоден чоловік не визнає своє батьківство щодо дитини. У випадку, коли інша особа не подала заяви про своє батьківство, відмова задовольнити вимогу матері про виключення її чоловіка із актового запису про народження відповідає інтересам дитини, оскільки не допускає перетворення соціального статусу дитини, народженої батьками, які перебували у шлюбі, у соціальний статус дитини, народженої батьками, які не перебувають у шлюбі, із записом прізвища батька за вказівкою матері. Позивач у поданому позові не оспорює кровне споріднення дітей від відповідача, та до позову не долучена заява іншого чоловіка про визнання батьківства дітей. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Зазначені вище правила є нормативними документами, які встановлюють порядок реєстрації, зміни актів цивільного стану, однак вони не є підставою для зміни, припинення сімейних правовідносин, зокрема припинення батьківства, що врегульовано нормами Сімейного Кодексу України. Так, рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою не є підставою для виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. Оскільки відомості про батька внесені у відповідності ст. 133 Сімейного кодексу України, право на оспорювання батьківства має особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. ст. 122, 124 і 126 цього Сімейного кодексу України, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини (ч.1 ст. 136 Сімейного кодексу України). Як вбачається з наданих письмових пояснень начальника першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проведеною перевіркою архівного фонду Відділу та відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , не виявлено. Крім того, згідно ч. 2 ст. 138 Сімейного кодексу України, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2016 року, справа № 640/9714/16, про визнання особи безвісно відсутньою містить відомості, що батьком [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] , про зазначила [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст.4 ЦПК України). Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає заяву [PERSON] про встановлення юридичних фактів відсутності батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей такою, що не підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed