Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її дочка - [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована в місті Лозова, Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з частини квартири, яка знаходиться за адресою: мікрорайон [ADDRESS] . Вказана квартира належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Лозівською міською радою Харківської області, 10 січня 1999 року. Позивач вказала, що спадкоємцем на вказане спадкове майно є вона, мати спадкодавця, [PERSON] . В шлюбі спадкодавець на день смерті не перебувала, дітей не мала. Батько спадкодавця, [PERSON] помер [INFO] . Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. [PERSON] зазначила, що у березні 2003 року вона отримала звістку про те, що її дочка [PERSON] , померла. У квітні 2003 року позивач була викликана для впізнання дочки, однак її не впізнала, подальший розшук доньки не дав результатів. У звязку з чим, навесні 2018 року [PERSON] була змушена звернутись до суду з заявою про визнання дочки безвісно відсутньою. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.05.2018 року [PERSON] , було визнано безвісно відсутньою з 01 травня 2003 року. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2018 року [PERSON] , було оголошено померлою. На підставі вказаного рішення позивач звернулась до Лозівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Харківській області та 09 січня 2019 року отримала свідоцтво про смерть дочки. Свідоцтво про смерть нею було надано до КП «Житлова управляюча компанія», Управління Пенсійного фонду та нотаріальної контори. Звернувшись до нотаріуса позивач отримала перелік документів для оформлення спадщини. [PERSON] зрозуміла під час консультації нотаріуса, що на майно, яке належить дочці (яка була оголошена померлою) накладається заборона відчуження на 5 років і вона не має право вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини. Після спливу цього 5-ти річного терміну, позивач одразу звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено через пропуск шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене, позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву та витребувано у нотаріуса матеріали спадкової справи. Справу було призначено ухвалою суду до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила вирішити справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Документи, що не стосуються суті спору, досліджуватися не будуть. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження(а.с.10). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.11). Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.05.2018 року [PERSON] , було визнано безвісно відсутньою з 01 травня 2003 року(а.с.14-15). Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2018 року [PERSON] , було оголошено померлою(а.с.16). Згідно з копією свідоцтва про смерть(а.с.9), датою смерті [PERSON] визначено 23.12.2018 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1999 року та технічного паспорту(а.с.17, 19-20), позивачу та померлій [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки КП ЖУК(а.с.18), інформація щодо арешту чи заборони відчуження вказаної вище квартири відсутня. Вище викладене підтверджується також матеріалами спадкової справи №20/2024(а.с.37-49). Так, як вказала позивач, звернувшись до нотаріуса позивач отримала перелік документів для оформлення спадщини та розуміла під час консультації нотаріуса, що на майно, яке належить дочці (яка була оголошена померлою) накладається заборона відчуження на 5 років і вона не має право вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини. Після спливу цього 5-ти річного терміну, позивач одразу звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено через пропуск шестимісячного терміну для прийняття спадщини(а.с.12). Враховуючи вище викладене, позивач була змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець не дотримався вимог закону та після відкриття спадщини в шестимісячний строк не подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутися до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. З урахуванням всіх обставин справи, беручи до уваги зазначене в позові та відсутність заперечень відповідача, що вважає за можливе визнати причини пропуску строку поважними. Згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 565/1145/17, яка в силу ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Визначення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є оціночним поняттям та оцінюється судом в залежності від конкретних обставин справи. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved