Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

29.06.2023 року позивачі в особі свого представника адвоката Полтавець Т.О. звернулись до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування позову зазначивши наступне. 08.02.2023 року відповідач [PERSON] з метою особистої помсти позивачам та створення перешкод у спілкуванні позивачів з дитиною та бажаючи завдати шкоди своєму колишньому чоловіку, скерувала до ряду правоохоронних та державних органів завідомо не правдиве повідомлення про злочин, у якому вказала факти, які не відповідають дійсності, порочать честь, гідність та ділову репутацію позивачів. Вказана заява є наклепом на позивачів, Позивачі ніколи не здійснювали будь-яких протиправних дій, на які вказує відповідачка, не схиляли інших осіб до вчинення злочинів, не отримували та не давали хабарів. Окрім іншого значних моральних страждань завдає звинувачення відповідачкою позивачів у державній зраді та колабораційній діяльності, позивачі завжди висловлювали та підтверджували діями свої щирі переконання щодо необхідності захисту суверенітету та цілісності України, вони мають високу національну свідомість, високий рівень патріотизму, повагу до територіальної цілісності, влади України та державних символів. Позивачі зазначають, що неправда, викладена у заяві була поширена з метою знеславити, зганьбити, заплямувати колишнього чоловіка та його батьків, ця антиправова, анти-моральна, антигуманна дія спрямована проти позивачів виключно з метою помсти, реалізації власних матеріальних інтересів. Внаслідок вказаних дій було принижено честь і гідність позивачів, спричинено їм фізичні та моральні страждання. Поширена відповідачем інформація про пов`язаність позивачів з будь-якими протиправними діями не відповідає дійсності, є недостовірною і такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації позивачів. Твердження, зроблені відповідачем, щодо вчинення злочинів позивачами були далекими від обережних. За відсутності будь-яких доказів чи обвинувального вироку, який набрав законної сили щодо позивачів, відповідач поширює щодо них інформацію, яка порушує їх особисте немайнове право, а саме - звинувачення у злочині. Тому поширена відповідачем інформація про позивачів не є оціночними судженнями, а є саме наклепом. Розповсюджена відповідачем інформація має обвинувальний нахил та сприймається, як звинувачення у вчиненні злочину проти цілісності та суверенітету України. Поширена відповідачем інформація є негативною та створює у широкого кола осіб викривлене уявлення про діяльність позивачів, сприймається як звинувачення у вчиненні кримінально-караних діянь (злочинів). Позивачі просили суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , інформацію, розповсюджену [PERSON] у заяві про вчинене кримінальне правопорушення, про корупцію, про дисциплінарний проступок від 18 лютого 2023 року та зобов`язати [PERSON] у п`ятиденний термін після набрання судовим рішенням законної сили спростувати дану недостовірну інформацію, шляхом відкликання у адресатів заяви від 08 лютого 2023 року зі спростуванням її змісту та вказанням на те, що вищевказана інформація, викладена нею, є недостовірною з долученням до заяв про відкликання копій рішення суду у цій справі; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] моральну шкоду, завдану розповсюдженням недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію в розмірі 40 000 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою суду від 03.07.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачам строк на усуненні недоліків позову терміном 10 днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання суду оновленої позовної заяви з зазначенням інформації, яку позивачі просять визнати недостовірною, розміру моральної шкоди, яку просить стягнути на свою користь кожен з позивачів, подання суду квитанції про сплату судового збору за позовними вимогами немайнового та майнового характеру кожним з позивачів пропорційно долі заявлених кожним з них вимог. 10.07.2023 року на виконання ухвали суду надійшла оновлена позовна заява та надані квитанції про сплату судового збору кожним з позивачів. Згідно уточненої позовної заяви позивачі також зазначають, що [PERSON] звинувачує свого колишнього чоловіка та його батьків у п`яти видах кримінальних правопорушень, а саме в заяві містяться звинувачення у правопорушеннях, передбачених ст. ст. 369, 358, 111, 408 КК України, а також заява містить фрази, які можна вважати обвинуваченням в колабораціонізмі. Просять суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , інформацію про те, що [PERSON] та його батьки [PERSON] та [PERSON] здійснюють корупційні дії, використовують зв`язки для ухилення [PERSON] від служби в Збройних Силах України, підробляють медичні документи разом з лікарями, працівниками-співробітниками військкоматів та МСЕК та іншими особами, щоб уникнути мобілізації та служби в українській армії, вважають війну проти України несправедливою і намагаються допомогти росії, співпрацюють з російською стороною у війні проти України, розповсюджену [PERSON] у заяві про вчинене кримінальне правопорушення, про корупцію, про дисциплінарний проступок від 08 лютого 2023 року; зобов`язати [PERSON] у п`ятиденний термін після набрання судовим рішенням законної сили спростувати дану недостовірну інформацію, шляхом відкликання у адресатів заяви від 08 лютого 2023 року зі спростуванням її змісту та вказанням на те, що вищевказана інформація, викладена нею, є недостовірною з долученням до заяв про відкликання копій рішення суду у цій справі; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду, завдану розповсюдженням недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію в розмірі 40 000 грн. Ухвалою суду від 14.07.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, стягнення на користь [PERSON] моральної шкоди, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з повідомленням сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. 25.09.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач заперечує проти позову з наступних підстав. Заява [PERSON] не містить посилання на статті Кримінального кодексу України, і тверджень про вчинення будь-ким з позивачів подібних дій. Заява не містить жодного конкретного факту вчинення будь-яких протиправних дій ні позивачам, ні лікарями, працівниками-співробітниками військкоматів та МСЕК тощо. [PERSON] зазначила в своїй заяві інформацію не про вчинення будь-яких протиправних дій позивачами, а про те, що вона особисто отримала безпосередньо від самого [PERSON] та його матері [PERSON] інформацію про вчинення ними протиправних дій з метою уникнення [PERSON] мобілізації та про їх політичні настрої. Таким чином, нею було наведено інформацію про факт хизування [PERSON] та [PERSON] їх власними діями. Саме про можливість скоєння протиправних дій позивачами повідомляла [PERSON] в своїй заяві, спираючись на отриману нею особисто від [PERSON] та [PERSON] інформацію. Що стосується викладеної в заяві [PERSON] інформації про необхідність притягнення до відповідальності за вчинення протиправних дій осіб лікарів, працівників військоматів та МСЕК, інших осіб, то ця інформація не містить жодного фактичного твердження про скоєння зазначеними особами, в тому числі [PERSON] протиправних діянь і має оціночний характер, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Крім того, звертає увагу, що заява [PERSON] була адресована правоохоронним органам і у даному випадку має місце звернення до органів державної влади, що не може вважатися поширенням недостовірної інформації. Просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди в повному обсязі. 16.10.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, за змістом якої позивачі підтримали заявлені вимоги, вважають доводи відповідача необґрунтованими. Зазначають, що широкий перелік державних органів, до яких було направлено заяву, а саме 18 адресатів, свідчить про бажання [PERSON] . максимально поширити негативну інформацію та завдати якнайбільшої шкоди [PERSON] та його батькам. Посилання у відзиві на позовну заяву на відсутність у зверненні [PERSON] посилань на конкретні статті КК України вважає необґрунтованим, оскільки заява [PERSON] містить відповідні звинувачення, про що зазначено в уточненій позовній заві. Що стосується розгляду заяви [PERSON] як звернення громадян, то незалежно від того, як було класифіковано заяву, її зміст суттєво вплинув на репутацію позивачів та спричинив їм значні моральні страждання. Звернення містить образливу, недостовірну, шкідливу для репутації позивачів інформацію, тому його класифікація як «звернення громадянина» не виправдовує його змісту. Позивачі витратили немало часу та зусиль для надання пояснень різним установам, відновлення свого чесного імені та ділової репутації. 17.10.2023 року на адресу суду надійшли заперечення Відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву, у яких представник відповідача просила залишити без розгляду відповідь на відзив, як подану після спливу встановленого судом процесуального строку. Ухвалою суду від 15.11.2023 року задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків. Ухвалою суду від 07.12.2023 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів, витребувано від Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (49100, м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-а) відомості щодо стадії досудового розслідування у ЄРДР 12023046030000222, що перебуває у Дніпровському РУП ГУНП в Дніпропетровській області, інформаційної довідки про те, чи закінчено досудове розслідування, якщо так - витяг з ЄРДР та постанову про закінчення досудового розслідування, якщо ні відомості про те, чи пред`явлено підозру або обвинувачення у рамках даного ЄРДР. За клопотання представника позивача до матеріалів справи долучено диск з аудізописом судового засідання у справі № 335/7222/21, під час якого в якості свідків було опитано [PERSON] та [PERSON] . Під час дослідження доказів у даній справі, представник Позивача не вважала за необхідне досліджувати даний аудіозапис, тому з урахуванням принципу змагальності, суд не досліджував даний доказ, наданий представником позивачів. У судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Полтавець Т.О. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив, просили позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] пояснив суду, що у зв`язку з направленням Відповідачем заяви, його викликали до органів поліції для надання пояснень, він втратив багато часу, щоб захистити свої права, крім того, на допити викликають і його батьків. Про дану заяву він дізнався від лікарів, а потім від органів поліції, військкомату, які пояснили, що за заявою [PERSON] проводиться перевірка. Зазначив, що інформація, викладена у заяві [PERSON] є недостовірною, у зв`язку з її поширенням йому завдано моральної шкоди, яку він просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] пояснила, що інформація, викладена в заяві не відповідає дійсності, принижує честь і гідність позивачів і вважає, що вона подана Відповідачем з метою завдати шкоди позивачам. Представник відповідача адвокат Мухіна Л.С. у судовому засіданні просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення позивачів, їх представника та представника відповідача, розглянувши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Разом з тим, відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з частинами четвертою, сьомою статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Судом встановлено, що 08.02.2023 року Відповідач [PERSON] направила на адресу Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Голови СБУ України, Голови УСБУ у Дніпропетровській області, Міністра оборони України, Міністра охорони здоров`я, Генерального прокурора України, Керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Директора державного бюро розслідувань, Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, Директора національного антикорупційного бюро, Директора Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро, \~ \~ \~ \~ Дніпропетровської обласної прокуратури, [INFO] , [INFO] у м. Дніпро, Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради, КЗ «Обласний клінічний центр медико соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, Державного закладу «Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України» заяву наступного змісту: «Мені, [PERSON] , [INFO] , мій колишній чоловік [PERSON] (1982 р.н., [ADDRESS] ), який закінчив обов`язкову військову кафедру з отриманням ним звання офіцера, у 2017-му році до мого з ним одруження та після нашого розлучення хизувався разом зі своєю мамою - [PERSON] , що нею з її чоловіком і батьком [PERSON] - [PERSON] з використанням їх партійних зв`язків у «Партія регіонів» та дружби з якимось «сусідством» з головним лікарем однієї з лікарень у м. Дніпро батька [PERSON] - [PERSON] , за неодноразові великі хабарі працівникам «військкомату» і лікарям з МСЕКом задля того, щоб ті підробили медичні і інші документи відносно [PERSON] , щонайменше, з 2014 року задля уникнення ним мобілізації і служби у Збройних Силах України. При цьому, [PERSON] і [PERSON] мені особисто хизувалися тим, що таке корупційне підроблення документів задля ухилення від мобілізації серед їх знайомих їх високого соціального рівня є тотальним, що при цьому не виключає їх інших привілеїв за яких за наявності вказаних підроблених документів щодо хронічних захворювань і т.д. одночасно мають посвідчення водія з правом управління, дозволом на зброю і т.д., займають певні посади і займаються іншою діяльністю, яку виключає захворювання у вказаних підроблених медичних документах. Це корупційне підроблення документів і т.д. сім я Кремени обґрунтували не стільки страхом за життя [PERSON] , скільки тим, що вони не вважають війну проти України війною, вважають, що це державна влада України в усьому винна і Україна вбиває своїх громадян на сході України, а тому цей геноцид Україною своїх громадян їх не стосується і вони у цьому не будуть приймати участь, а зроблять усе щоб це припинити і допомогти росії щодо захисту росією Донбасу і Криму від України. Лікарі, працівники-співробітники військкоматів та МСЕК інші особи, які причетні до підроблення документів ухилянтам -дезертирам, як убачається й таким як [PERSON] одночасно зі скоєнням корупційних посадових службових злочинів здійснюють і антиукраїнську зрадницьку-терористичну діяльність на допомогу росії у війні проти України. Усі особи, що мають причетність до вказаного корупційного масового і системного підроблення медичних і інших документів задля [PERSON] і задля інших осіб - громадян України мають негайно понести різних видів юридичну відповідальність, у тому числі й кримінальну та мають бути негайно звільнені зі своїх посад і ця тотальна злочинність щодо вказаного має бути припинена, а усі ухилянти-дезертири мають бути негайно направлені на захист України від росії з ще й оцінкою дійсних підстав їх ухилення-дезертирства, як у випадку з [PERSON] , який зі своєю сім`єю, з їх слів, це робить на допомогу росії проти України, що в певній мірі підтвердить підроблення вказаних документів задля [PERSON] як лікарями так у військкоматах і в документах інших юридичних та посадових, службових осіб. Прошу уповноважених на це осіб за ст.ст. 214, 60 КПК України невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання цієї моєї заяви про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та лікарів, працівників МСЕК і т.д., військкоматів, центрів комплектування та соціальної підтримки і т.д. щодо виконання, організації, підбурювання та пособництва службового підроблення документів відносно [PERSON] щодо його хвороб і т.д. і відмові у його мобілізації, службі в ЗСУ і т.д. та за їх у співучасті антиукраїнської діяльності, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати мені, як заявнику документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію цієї заяви і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередженням мого звернення скаргою до слідчого судді за ст.ст. 303- 307 КПК України, у тому числі й за переадресації цієї моєї заяви іншим особам. Уповноважених осіб на протидію кримінальним, корупційним правопорушенням за цією заявою прошу здійснити дії відповідно до Закону, у тому числі з встановленням і припиненням корупційної діяльності зі створення і діяльності у всій Україні системи ухиляння від мобілізації, від служби в ЗСУ і т.д. на користь російської федерації проти України. Прошу звільнити з посад і т.д. усіх причетних до вказаного службового підроблення та вказаної корупційної діяльності проти України на користь російської федерації. Прошу поновити законність. 08лютого 2023р.» Інформацію, розповсюджену [PERSON] у заяві про вчинене кримінальне правопорушення, про корупцію, про дисциплінарний проступок від 08 лютого 2023 року, позивачі просять визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме інформацію про те, що [PERSON] та його батьки [PERSON] та [PERSON] здійснюють корупційні дії, використовують зв`язки для ухилення [PERSON] від служби в Збройних Силах України, підробляють медичні документи разом з лікарями, працівниками-співробітниками військкоматів та МСЕК та іншими особами, щоб уникнути мобілізації та служби в українській армії, вважають війну проти України несправедливою і намагаються допомогти росії, співпрацюють з російською стороною у війні проти України. Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації потрібно розуміти опублікування її у пресі, передання з використанням радіо, телебачення чи інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Як вбачається з тексту заяви, заява [PERSON] від 08.02.2023 року була адресована правоохоронним органам та органам державної влади. Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.» Відповідно до роз`яснень, викладених у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003( v008p710-03 ) (справа про поширення відомостей). Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов`язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її донькою. Про заяви, які її донька написала до правоохоронних органів, їй стало відомо у вересні 2023 року, коли почали надходити відповіді на ці листи. Свідок пояснила, що у червні 2017 року позивач [PERSON] разом зі своїми батьками приїздили до них у гості, і відбулась розмова з приводу складної ситуації на Донбасі. Оскільки свідок переживала за сімейне життя своєї доньки, вона цікавилась чи не буде [PERSON] призваний на військову службу, на що мати [PERSON] відповіла, що він служити не буде, люди їх соціального рівня цими питаннями не переймаються, своїх дітей служити не направляють, бо в них достатньо зав`язків і коштів, і вони через лікарів можуть все вирішити і докладуть всіх зусиль, щоб він служити не пішов. У вересні 2017 року вони ще раз запрошували сім`ю у гості, і дізнались, що у [PERSON] якійсь проблемі зі шлунком, і мати [PERSON] сказала, що це вони вирішили питання, щоб у нього була така медична довідка. Про те, що [PERSON] служив у військкоматі їй відомо, він повістки виписував. Щодо політичних поглядів їй невідомо, вони лише казали, що це політичні та економічні питання. Ця розмова у неї відбулась тільки з матір`ю [PERSON] , батько тільки розповідав, які він має зв`язки. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є батьком відповідача, після розлучення дочки з [PERSON] , відносин з позивачами не підтримує. Перед весіллям дітей, влітку 2017 року, [PERSON] з батьками приїздили в гості, в першу зустріч розмови були на різні теми, і виникло питання чи буде служити [PERSON] , бо їх, як батьків відповідачки хвилювало майбутнє подружнє життя їх дочки. Батьки [PERSON] сказали, що у них є можливості і знайомства, щоб [PERSON] служити не ходив, і все вирішено, він служити не буде. Вони говорили про зв`язки з лікарями. На цю тему у його присутності двічі відбувалась розмова. Після того, як діти розлучились, він восени 2023 року спілкувався з батьками [PERSON] , і батько сказав, що [PERSON] даремно направила ті заяви, оскільки [PERSON] вступив до аспірантури. Допитана як свідок відповідач у справі [PERSON] пояснила, що ще до одруження обговорювали з [PERSON] питання мобілізації, і його батьки сказали, що люди їх кола не воюють, це війна за гроші. [PERSON] говорив, що закінчив військову кафедру, працював у військкоматі, батьки сказали це для того, щоб не мобілізували. Ці розмови відбувались у присутності батьків 2-3 рази, а особисто з [PERSON] більше. Її батьки запитували чи не буде [PERSON] служити, його мама відповідала, що вони все вирішать, він служити не буде, бо це війна грошей. Вона та її батьки цікавились цими обставинами, бо переживали про подальшу долю сім`ї. Вона так зрозуміла, що мало місце корупційне підроблення. Батьки [PERSON] розповідали, що коли почались події 2014 року вони стали хвилюватись за сина та влаштували його у військкомат, щоб його не призвали на військову службу і там він проходив службу до їх знайомства. Після повномасштабного вторгнення росії у неї постало питання щодо захисту держави, сім`ї і вона звернулась до правоохоронних органів, щоб перевірили ці обставини. Доказів на підтвердження тих обставин, що викладені в заяві вона не має, оскільки виклала у заяві те, що їй було відомо від позивачів. Направлення цієї заяви не було пов`язано з розглядом справи щодо спілкування з дитиною і не викликано наміром завдати шкоди, вона не вважає образливими викладені в заяві обставини і взагалі не розуміє, яка шкода може бути завдана і які негативні наслідки наступити, оскільки вона звернулась до правоохоронних органів, щоб перевірили ці обставини. Судом дослідженні надані представником позивачів відповіді щодо розгляду заяви [PERSON] , а саме лист КНП «ДЦПМСД № 4» ДМР № 498 від 02.06.2023, лист Департаменту охорони здоров`я населення Дніпровської міської ради 4/8-1266 від 26.05.2023 року, лист КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради № 5/427 віл 25 травня 2023 року, лист [INFO] № 5985 віл 25.05.2023 року, згідно яких заяви [PERSON] розглянуті та надано відповідь, частина заяв у відповідності до ЗУ «Про звернення громадян» направлена до правоохоронним органів. Згідно повідомлення ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції № 435/64адв від 26.05.2023 року, за зверненням гр. [PERSON] проводилась дослідча перевірка, за результатами якої 20.03.2023 року прийнято рішення про списання його до справи ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно Закону України «Про звернення громадян». Судом також досліджено копії матеріалів справи за скаргою [PERSON] на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР на підставі заяви [PERSON] від 08.02.2023. З наданих матеріалів вбачається, що ухвалою слідчого судді від 06.06.2023 року задоволено скаргу [PERSON] , зобов`язано уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості за заявою [PERSON] від 08.02.2023 року. На ухвалу суду про витребування доказів від Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла постанова від 03.07.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 12023046030000222 від 14.03.2023 року за знаками ч.4 ст. 358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення були внесені за заявою [PERSON] про те, що її колишній чоловік [PERSON] можливо використовує завідомо підроблену медичну довідку МСЕК. Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що заява відповідача [PERSON] , в якій викладена інформація, яку просять спростувати позивачі, була направлена до правоохоронних органів та інших державних органів, і розглянута в порядку ЗУ «Про звернення громадян» та перевірена в порядку, передбаченому КПК України, суд дійшов висновку про те, що звернення [PERSON] до правоохоронних органів та інших державних органів є реалізацією прав, передбачених 40 Конституції України. Щодо направлення заяви [PERSON] на адреси [INFO] , КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я», то зазначені органи мають управлінські повноваження в спеціальних сферах. Під час судового розгляду не встановлено обставин і позивачами не доведено, що викладення даної інформації відповідачем [PERSON] було здійснено з іншою метою, аніж з наміром виконання свого обов`язку щодо повідомлення про наявність можливого кримінального правопорушення, тому звернення Відповідача до органів державної влади є правомірним. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачами не доведено протиправності дій відповідача та, відповідно, порушення особистих немайнових прав позивачів внаслідок зазначення відповідачем інформації про позивачів у змісті своїх звернень, адресованих правоохоронним органам та іншим органам державної влади. При цьому суд враховує, що у випадку, коли особа, реалізуючи своє право на звернення, звертається до відповідних органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, то ця обставина не є підтвердженням поширення інформації в розмінні статті 277 ЦК України, у такому випадку має місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Також суд бере до уваги, що у даному випадку оспорювана інформація не підлягає оцінці судом на предмет достовірності та правдивості, оскільки встановлення того, що у спірних правовідносинах мала місце реалізація відповідачем свого права на звернення, це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову про захист честі та гідності. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 жовтня 2023 року у справі № 756/4720/20 (провадження № 61-6193св23). Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції" в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», позивач має навести у заяві, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тобто, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте, під час судового розгляду не встановлено протиправних дій відповідача, а позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення його прав, доказів на підтвердження його моральних страждань та втрати нормальних життєвих зв`язків. Цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування моральної шкоди не може бути покладена на відповідача, виходячи з відсутності ознак цивільного правопорушення з її боку. Тому вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Згідно із положеннями ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивачів.

Outcome: dismissed