Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння між ними, що спричиняло постійні сварки. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, на примирення не погоджується. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. У зв`язку із ненаданням матеріальної допомоги на утримання сина просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 2500 грн щомісячно. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечила проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подавав, заяв, клопотань не заявляв. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 06 лютого 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 березня 2024 року постановлено заочний розгляд. У відповідності до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 145), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 15 вересня 2009 року. Спільне життя у сторін не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння між ними, що спричиняло постійні конфлікти. Сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області 01 квітня 2010 року. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає достатньої участі в утриманні дитини, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивачки суду не надав. Оскільки сімейні стосунки між сторонами припинені, примирення та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач добровільної участі в утриманні сина не бере, а тому за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~\~ У відповідності\~до ст.\~182 СК\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~ 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 грн. Отже мінімальний розмір аліментів на дитину сторін складає 1598 грн. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, тому в силу ст. ст. 180-183 СК України,\~з нього підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі 1700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~п.1 ч.1\~ст.367\~ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в межах суми платежу за один місяць. Згідно\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На користь позивачки з відповідача необхідно стягнути 1211,20 грн, сплачених нею за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору в частині позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до вимог\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial