Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом скасування (зняття) обстеження арешту на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 1956399 від 11.05.2005, накладене постановою від 22.05.2002 Першої запорізької державної нотаріальної контори. Позов обґрунтовує тим, що 19.06.2001 придбала квартиру [ADDRESS] , продавцем якої була [PERSON] . В 2022 році вирішила перевести спірну квартиру в нежитловий фонд. Однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна Державного РРП на нерухоме майно міститься запис про накладення арешту на спірну квартиру [ADDRESS] від 11.05.2005, внесений Першою запорізькою державною нотаріальною конторою, яка на теперішній час є структурним підрозділом Міністерства юстиції України Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на підставі постанови від 22.05.2002. Згідно з листом Першої запорізької державної нотаріальної контори від 26.10.2022, отриманого у відповідь на заяву [PERSON] від 25.10.2022 є запис № 49 про накладення заборони відчуження № 97209-143, який було зроблено УБОЗ на підставі постанови від 22.05.2002 б/н, вик. слідчий Рибанченко на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . На час накладання цієї заборони ідентифікаційні коди не існували, дата народження боржника не вказувалась, заборона накладалась за місцем знаходження майна. Надати більш точну відповідь стосовно існуючого арешту (заборони), відповідач не мав можливості, оскільки документи на підставі яких накладаються арешти (заборони) зберігаються три роки та у зв`язку зі спливом терміну їх зберігання знищені. Заборона не знята. Згідно з листом ГУНП в Запорізькій області, отриманого у відповідь на заяву [PERSON] від 18.10.2022, інформація про кримінальну справу, за якою було накладено заборону на відчуження спірної квартири та накладений арешт відсутні у зв`язку з чим вона має право зняти арешт у судовому порядку. Оскільки збереження арешту майна чинить їй перешкоди в користуванні та розпорядженні майном, правові підстави щодо збереження арешту майна відсутні, іншого способу поновити своє порушене право не має. Представник співвідповідача ГУНП в Запорізькій області Кравченко О.М. подав відзив на позов, в якому зазначив, що ГУНП в Запорізькій області є неналежним відповідачем у даній справі. ГУНП в Запорізькій області не володіє інформацією про кримінальну справу, за якою було накладено заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] ГУНП в Запорізькій області не є правонаступником УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області. Управління є юридичною особою, яке на момент звернення позивачки з позовною заявою перебуває у стані припинення. Позивачкою не надано інформацію про стадію досудового розслідування кримінального провадження, якщо закрито - копії постанови про закриття, відомості про те, чи була/є [PERSON] підозрюваною/свідком/потерпілою у даному кримінальному провадженні. Представниками співвідповідачів Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області відзиви на позов не подані. Представниками третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Першої запорізької державної нотаріальної контори та Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради пояснення щодо позову не подані. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 16.10.2023 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду у загальному провадженню та призначено підготовче засідання. Ухвалою про залучення до участі у справі співвідповідачів від 22.01.2024 клопотання [PERSON] задоволено. Залучено до участі у справі співвідповідачів Управління по боротьбі з організованою злочинністю Головного управління Міністерства внутрішніх справ України та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України. Ухвалою про призначення судового розгляду від 19.02.2024 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. У подальшому двічі подавала заяви, в яких просила відкласти судове засідання через її хворобу. Враховуючи те, що судове засідання вже відкладалось за аналогічною заявою позивачки, а також вимоги частини четвертої статті 223 ЦПК України та те, що відповідачкою поданий відзив, суд вирішив розглянути справу. Представник співвідповідачів ГУНП в\~Запорізькій області Кравченко О.М. в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Заперечив проти задоволення позову позивачки з підстав, викладених у відзиві. Представники співвідповідачів УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області та ГУМВС України в Запорізькій області, а також третьої особи Департаменту реєстраційних\~послуг Запорізької\~міської ради, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не подали. Представник третьої особи Першої запорізької\~державної нотаріальної\~контори в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.06.2001 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1404. 11.05.2005 на підставі постанови Першої запорізької нотаріальної контори б/н від 22.05.2002 на квартиру за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , накладено заборону на відчуження нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного РРП на нерухоме майно № 183724964 від 05.10.2019. Згідно з листом Першої запорізької державної нотаріальної контори від 26.10.2022 № 1080/01-16 «Інформація стосовно додаткових даних по забороні (арешту)» за письмовим реєстром Першої запорізької державної нотаріальної контори та Алфавітної книги реєстру заборон Першої запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборони відчуження жилих будинків частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони), накладених на будинки судовими та слідчими органами за 1998-2004 та Алфавітної книги реєстру заборон Першої запорізької державної нотаріальної контори є запис № 49 про накладення заборони відчуження № 97209-143, який було зроблено Управлінням по боротьбі з організованою злочинністю на підставі постанови від 22.05.2002 б/н, вик. слідчий Рибанченко на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . Надати більш точну відповідь стосовно існуючого арешту (заборони), відповідач не мав можливості, оскільки документи на підставі яких накладаються арешти (заборони) зберігаються три роки та у зв`язку зі спливом терміну їх зберігання знищені. Заборона не знята. Згідно з вимогами чинного законодавства заборону (арешт) в Державному РРП на нерухоме майно можливо зняти в судовому порядку. Відповідно до листа слідчого управління ГУНП в Запорізькій області від 19.12.2022 № Р-443/6/03-2022 згідно з відомостями інформаційних ресурсів ГУНП інформація про кримінальну справу, за якою накладено заборону на відчуження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , та накладений арешт відсутні у зв`язку із чим [PERSON] має право на зняття арешту з нерухомого майна в судового порядку. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою та другою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 17 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 391 ЦК України). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником спірного нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу від 19.06.2021. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 15.03.2013 справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 2 постанови від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до інформації про державну реєстрацію обтяження, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, підставою внесення обтяження є постанова б/н від 22.05.2022, а обтяжувачем Перша запорізька державна нотаріальна контора. Інші відомості про обтяження відсутні. Суд встановив, що обтяження на спірну квартиру накладене на підставі постанови слідчого УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області Рибанченко від 22.05.2022. Відкриті кримінальні провадження, за якими накладено арешт на спірну квартиру відсутні, що підтверджується листом слідчого управління ГУНП в Запорізькій області від 19.12.2022 № Р-443/6/03-2022. Таким чином суд дійшов висновку про те, що в теперішній час відпали підстави для подальшого арешту спірної квартири, у зв`язку з чим позов необхідно задовольнити та зняти арешт на спірну квартиру. Також суд встановив, що УБОЗ ГУМВС України в Запорізькій області, уповноваженню особою якого накладався арешт на спірну квартиру, на теперішній час не припинене. Отже ГУМВС України в Запорізькій області та ГУНП в Запорізькій області не є його правонаступниками та є неналежними відповідачами у справі.

Outcome: approved