Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Пономаренко Анжеліка Євгенівна, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей та сім`ї Хотинської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Сторони між собою у шлюбі не перебували, спільно проживали, донька завжди проживала та проживає разом із матір`ю, і оскільки відповідач не допомагав матеріально утримувати дитину, вона вимушена була звернутися до суду щодо стягнення аліментів на доньку. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя був виданий судовий наказ про стягнення аліментів в розмірі із всіх видів заробітку та доходу. Відповідач практично не сплачує аліментів і відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 21.07.2023 року розмір заборгованості становив 55760 гривень. Батько з дитиною не спілкується та і не намагається спілкуватися, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує, не турбується про її фізичний та духовний стан, не надає матеріальної допомоги на виховання дитини. Зазначає, що відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, своїх батьківських обов`язків не виконує, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, не створює жодних умов для нормального спілкування та взагалі не приймає жодної участі у житті доньки. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків ніким не здійснюється, однак він самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я дитини та не дбає про її інтереси. Така поведінка відповідача свідчить про умисне ухилення від виховання доньки у такій мірі, що це дає достатні підстави для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. Просила прийняти рішення суду, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON] [INFO] . Вирішити питання розподілу судових витрат. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 20 листопада 2023 року о 10:00 годині. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 грудня 2023 року клопотання представника позивача задоволено та витребувано із Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] . Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду надійшла заява від її представника адвоката Пономаренко А.Є., в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, засобами поштового зв`язку за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та через оголошення на сайті суду, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник служби у справах дітей та сім`ї Хотинської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява, в якій головний спеціаліст ССД Хотинської міської ради Кузик А.М. просив розгляд вказаної справи проводити у відсутності їхнього представника, щодо заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Представник служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, 18.03.2024 року на адресу суду направили заяву, в якій просить суд розглянути справу без їхньої участі, а також направили висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] .. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, по наявним в справі матеріалам. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, та заяви сторін, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається із копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64536490 від 17.02.2021 року проводиться примусове стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] (а.с.8-9). Копією характеристики виданої директором гімназії №261 [PERSON] та класоводом [PERSON] на ученицю 2-В класу гімназії №261 м. Києва [PERSON] , підтверджено, що дитина доброзичлива, тактовна, дисциплінована, ввічлива із учителями та товаришами. Мати [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки, яка завжди має охайний вигляд, забезпечена шкільним приладдям, необхідним для навчання. Батько [PERSON] за період з 01.09.2022 року по даний час не цікавився навчанням дитини, з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся, приводить дівчинку до навчання й спілкується з учителями тільки мати [PERSON] .. З копії довідки Дитячо-юнацького центру Дарницького району м. Києва за №90 від 20.09.2023 року вбачається, що [PERSON] дійсно займається в зразковому художньому колективі хореографічного ансамблі «Мрія» з 2022 року. За цей час дитину приводить і забирає з заняття лише мама, дитина завжди доглянута, охайна, з хорошим настроєм (а.с.11). Довідкою про наявність заборгованості зі сплати аліментів підтверджено, що станом на 21.07.2023 року наявна заборгованість у [PERSON] зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та становить 55760,90 гривень (а.с.12). Довідкою від 02.09.2022 року за №3002-7501260943 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, підтверджено, що фактичне місце проживання [PERSON] [INFO] , [ADDRESS] (а.с.13). Довідкою від 02.09.2022 року за №3002-7501260941 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, підтверджено, що фактичне місце проживання [PERSON] [INFO] , [ADDRESS] (а.с.14). Висновком служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м.Києві державної адміністрації від 13.03.2024 року №101-2395 про доцільність позбавлення батьківських прав, встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов1язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитині, не турбується про її стан здоров`я, тому з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган піки та піклування Дарницького району міста Києва вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . Застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти Росії» (заява № 70879/11) ЄСПЛ зазначив, що якщо батько не підтримує стосунків з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. У цій справі ЄСПЛ звернув увагу на те, що заявник міг і повинен був усвідомлювати, що таке тривале і повне розставання з його сином, зокрема, враховуючи юний вік останнього в той час, коли їх контакт припинився, може призвести лише до значного ослаблення, якщо не повного розриву, зв`язку між ними і відчуження дитини від нього (§ 52). Саме бездіяльність заявника призвела до розриву зв`язків між ним і його сином і підштовхнула результат справи проти нього. Очевидно, що позбавлення заявника батьківських прав не більше ніж анулювало юридичний зв`язок між заявником і його сином. Враховуючи відсутність будь-яких особистих відносин протягом семи років, що передували цьому рішенню, не можна сказати, що воно негативно вплинуло на ці відносини (§ 54). Існуючі сімейні зв`язки між подружжям і дітьми, про яких вони фактично піклуються, зумовлюють захист відповідно до Конвенції. Більш того, якщо минув значний проміжок часу з того моменту, як дитина жила разом зі своїми біологічними батьками, то інтерес цієї дитини в тому, щоб його de facto сімейна ситуація знову не змінилася, може домінувати над інтересами батьків, щоб їх сім`я возз`єдналася (§ 55). Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мотиви та висновки суду. З аналізу добутих у судовому засіданні доказів судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини, матеріально її не утримує, не піклується про її духовний та фізичний розвиток, зовсім не цікавиться станом дитини, не спілкується із донькою. На даний час малолітня дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю в [ADDRESS] . Мати самостійно займається вихованням та утримання своєї доньки, переймається станом здоров`я дитини, відвідує батьківські збори у навчальному закладі, приводить та забирає дитину з дитячо-юнацького центру. Для дитини створені всі необхідні умови для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля малолітньої дитини. Проаналізувавши докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки, не здійснює належного догляду за нею, не надає належної матеріальної допомоги, а також не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, взагалі не приймає жодної участі у вихованні дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Суд враховує і те, що про ухилення одним з батьків від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може свідчити не лише ненадання матеріального забезпечення кимось із батьків, але й брак спілкування, моральної та психологічної підтримки дитини, нездійснення участі у вихованні та розвитку дитини, незабезпечення потрібним харчуванням та лікуванням тощо. Суд вважає, що позивач навів обґрунтовані посилання на те, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, контакту з дитиною не має і не вживав жодних заходів щодо налагодження стосунків з дитиною, не цікавиться її станом здоров`я, не виявляє будь-якої турботи про дитину, не надає матеріальної підтримки в добровільному порядку, аліменти за рішенням суду належним чином не сплачував, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. З урахуванням наведених висновків Верховного Суду та встановлених у цій справі обставин, судом може розцінюватися заявлені позовні вимоги як достатню підставу для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення його батьківських прав, він не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Розподіл судових витрат. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав було сплачено судовий збір, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved