Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка площею 9,46 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Благоєвської сільської ради, ділянка № [NUMBER] . Відповідно до паспорта громадянина України та картки фізичної особи платника податків її прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « [PERSON] ». При видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №054986 від 06.04. 2000 року було допущено помилку в написанні по батькові заявниці, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено не вірно « [PERSON] ». Усунути зазначену помилку в досудовому порядку неможливо, так як починаючи з 01.01.2013 року, в зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.00 №43 та втратила чинність 23.08.2013 року, не було передбачено порядку внесення змін у Державний акт. Отже, виправити помилку в самому державному акті, який був виданий раніше, в іншому порядку окрім судового, неможливо. Заявниця на заявлених вимогах наполягала, просила справу слухати у її відсутність, про що надала заяву. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про те що не заперечує проти заявлених вимог та просять справу розглядати у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши зазначені факти та обставини, які дають підстави для задоволення заявлених вимог, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ Судом в якості доказів наданих заявником на підтвердження зазначених ним обставин досліджено матеріали та встановлено наступне. На підставі рішення 14 сесії XXIII скликання Благоєвської сільської Ради народних депутатів Іванівського району Одеської області від 11 грудня 1999 року №44 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка площею 9,46 гектарів в межах згідно з планом, розташованої на території Благоєвської сільської ради, ділянка № [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ОД №054986. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №10 від 06.04.2000 року. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Іванівським РВ УМВС України в Одеській області 19 березня 1998 року та картки фізичної особи платника податків прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] ». При видачі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №054986 від 06.04. 2000 року було допущено помилку в написанні мого по батькові, а саме замість правильного « [PERSON] » зазначено не вірно « [PERSON] », що не відповідало паспорту. \~ \~ \~ \~ Усунути зазначену помилку в досудовому порядку неможливо, так як починаючи з 01.01.2013 року, в зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр», виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, згідно Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.00 №43 та втратила чинність 23.08.2013 року, не було передбачено порядку внесення змін у Державний акт. Судом вбачається, що організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються. Відповідно ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №054986 від 06.04.2000 року, виданий на ім`я « [PERSON] » належить заявниці « [PERSON] » підтверджується наступними доказами: копіями паспорту, ідентифікаційного коду, копією свідоцтва про одруження, копією пенсійного посвідчення. Типовим договором оренди землі від 05.09.2016 року. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно га Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 02.08.2018'року [PERSON] державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг при Іванівській районній державній адміністрації Одеської області, у розділах актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна, про право власності, а саме про земельну ділянку площею 9,4632 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником зазначена [PERSON] . Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявниці юридичне значення . За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити рішення, яким задовольнити заявлені вимоги. На підставі викладеного, та

Outcome: approved