Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

01 грудня 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію на їх користь за період з 01 січня 2022 року по 01 листопада 2023 року в сумі 6 881 грн. 96 коп., втрат від інфляції за період з 01 січня 2022 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 77 грн. 68 коп., трьох відсотків річних в розмірі 59 грн. 09 коп.. та понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684,00 грн.. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є споживачем теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач є споживачем теплової енергії, на підставі ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії в місті Світловодськ є СП ТОВ «Світловодськпобут», в подальшому ТОВ «Світловодськпобут». ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ЗУ «Про теплопостачання» закріплено обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги, а також дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, в тому числі і про надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін. Між позивачем та відповідачем 14 січня 2009 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до п.28 - договір укладений на п`ять років і набирає чинності з дня його укладення, та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Відповідно до вказаного договору, виконавець (позивач) зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги. Відповідач надані послуги не оплачував, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01 січня 2022 року по 01 листопада 2023 року, розмір якої склав 6 881 грн. 96 коп. Крім того, посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, що відповідно до розрахунку за період з 01 січня 2022 року по 01 лютого 2022 року складає 77 грн. 68 коп.. - інфляційні витрати, 59 грн. 09 коп. - 3% річних. Ухвалою суду від 14 грудня 2023 року відкрито спрощене провадження у цивільній справі з викликом сторін по справі. (а.с. 23-24) Представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 30-31) Відповідач в судові засідання не з`явилась про причини своєї неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується поштовими конвертами, повернутими до суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", "За закінченням терміну зберігання" та розміщенням оголошення на веб-порталі судової влади України. (а.с. 27-28, 34, 35) В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до ухвали суду від 26 березня 2024 року суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. На підставі ч.2 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії в місті Світловодськ є СП ТОВ «Світловодськпобут», в подальшому ТОВ «Світловодськпобут». 14 січня 2009 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» (Виконавець) та [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] , укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, згідно з умовами якого Виконавець повинен забезпечувати теплопостачання протягом опалювального періоду, а Споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 28 Договору, останній укладається на п`ять років і набирає чинності з дня його укладення та вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. (а.с.5) Довідкою ТОВ "Світловодськпобут" виданою станом на 01 листопада 2023 року підтверджується, що заборгованість за послуги ТОВ "Світловодськпобут" [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на її ім`я, за період з 01 січня 2022 року по 01 листопада 2023 року складає 6 881 грн. 96 коп. (а.с.6) Відповідно до розрахунку наданого позивачем, інфляційні втрати по особовому рахунку № [NUMBER] , за період з 01 січня 2022 року по 01 лютого 2022 року складають 77 грн. 68 коп., три відсотки річних від простроченої суми становить 59 грн. 09 коп.ю (а.с.6) Згідно інформації наданої на запит суду Відділом ведення реєстру апарату виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області та Світловодським відділом Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби , боржник [PERSON] не значиться. (а.с. 21, 22) Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Згідно зі ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В розумінні положень ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03 січня 2018 року у справі №216/6655/15-ц зазначив, що Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. У постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючі викладене, суд прийшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними на підставі належних та допустимих доказів наданих позивачем та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору відповідно ст. 141 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved