Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів в розмірі 63 002,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що протоколом про адміністративне правопорушення №003871/159 від 02.06.2022 року встановлено, що [PERSON] , 02.06.2022 року о 16.20 годин на Хаджбейському лимані району с.Усатове Одеського району Одеської області здійснював лов риби з берега трьома поплавковими вудками в період нересту риби, при цьому виловив: сазан (короп) - 17 шт. загальною вагою 1 кг 200 грн., чим наніс збитки рибним запасам України на суму 63002 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області від 27.11.2023 року матеріали цивільної справи за позовом Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль) в інтересах Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів передано на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 04 січня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в якому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 58). Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, також в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями особи. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», положеннями Цивільного кодексу України щодо порядку відшкодування завданої шкоди. Як вбачається, з протоколу №003871/159 про адміністративне правопорушення від 02.06.2022 року, що 02.06.2022 року о 16 годині 20 хвилин на Хаджибейському лимані, район с.Усатове Одеського району Одеської області, [PERSON] здійснював лов риби з берега у Хаджибейському лимані трьома поплавковими вудками в період нересту риби при цьому виловив риби сазан (карп) - 17 штук, загальною вагою 1 кг.200 гр., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 63002,00 грн. Своїми діями громадянин [PERSON] , порушив п.4.14.1., п. 4.11 «Правил любительського та спортивного рибальства», ст.63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.85 КУпАП. (а.с. 13). Постановою №003871 провідного державного інспектора Чорноморського рибоохоронного патруля Білібіл С.М. від 06.06.2022 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.85 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 85,00 грн. (а.с. 10). Згідно довідки-розрахунку матеріальної шкоди заподіяної громадянином [PERSON] внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209 становить 63002,00 грн. (а.с. 11). Відповідно до п.4 ч.2 ст.10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. На підставі ч.4, 5 ст. 68, та ч.4 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Статтею 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі п.1, 2 ч.1 ст.34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу, використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Порушення Правил любительського і спортивного рибальства в водоймах України тягне за собою такі негативні наслідки, як зникнення цінних видів риб в рибогосподарських водоймах та порушує право власності Українського народу на природні ресурси. Таким чином, охорона рибних запасів України від незаконного заняття рибним промислом є безпосередніми інтересами держави. Відповідно до ч.1 ст.63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Також, відповідно до п.14 ч.1 ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Згідно до ч.1 ст.324 Цивільного кодексу України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Відповідно до ч.2 ст.324 Цивільного процесуального кодексу України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Згідно до п.1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №895, Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року №229, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору позивачем було направлено лист відповідачу від 29.08.2023 року щодо добровільного відшкодування спричиненої майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Частиною 3 статті 4 ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ч.1 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Звертаючись з даним позовом до суду Державне агентство меліорації та рибного господарства України в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль), просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, на користь Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, оскільки даний орган місцевого самоврядування здійснює права власника водних біоресурсів за місцем завдання шкоди. В той же час, жодних правових підстав для звернення Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Чорноморського басейнового управління Державного агентства меліорації та рибного господарства (Чорноморський рибоохоронний патруль), з позовними вимогами до суду в інтересах Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області судом не встановлено. Посилання позивача на постанову Верховного Суду по справі № 541/307/17 від 10.01.2019 року як на підставу звернення Чорноморського рибоохоронного патруля з позовними вимогами до суду в інтересах Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області помилкова оскільки правова позиція вказаної постанови суду стосується саме можливості стягнення спричиненої шкоди незаконним виловом риби, та в постанові суду не знайшло свого підтвердження з приводу звернення з позовом в інтересах сільської ради. За таких обставин, враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, на обґрунтування позовних вимог позивачем в якості доказу до матеріалів справи надано постанову №003871 Державного агентства меліорації та рибного господарства України по справі про адміністративне правопорушення, якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Разом з тим, нормами цивільно процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи. Тобто, матеріали справи не містять постанови суду, що набрала законної сили, в питанні, чи мають місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або повідомляє обставини (факти), які обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) листовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. На підставі ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed