Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У листопаді 2023 року представник [PERSON] адвокат Мерцалов М.Ю. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Павлоградська міська рада, про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, укладений та зареєстрований 20 січня 2000 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер 01/17-НД, між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] (яка в подальшому змінила прізвище на « [PERSON] , з другої сторони. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 20 січня 2000 року між [PERSON] , з однієї сторони, та [PERSON] (яка в подальшому змінила прізвище на « [PERSON] , з другої сторони, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м. Цей договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений та зареєстрований 20 січня 2000 року на Павлоградській товарній біржі, реєстраційний номер 01/17-НД. Сторонами було виконано всі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, тобто позивач прийняла майно та сплатила відповідачу за нього належну за договором грошову суму. Відповідач, у свою чергу, втратила інтерес до цього правочину, та не бажає посвідчувати зазначений договір нотаріально. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач, її представник не з`явились, відповідно до поданої заяви, просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилась, відповідно до поданої заяви, просила розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечує. У судове засідання представник Павлоградської міської ради не з`явився, відповідно до поданої заяви, просить розгляд справи проводити без його участі, покладаючись у вирішенні справи на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 20 січня 2000 року між [PERSON] , з однієї сторони, та Жуковською (яка в подальшому змінила прізвище на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 16.10.2013 року виконавчим комітетом Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області) [PERSON] , з другої сторони було укладено на Павлоградській товарній біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, двокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м, житловою площею 29,3 кв.м, який зареєстрований 20 січня 2000 року за № 01/17-НД. У відповідності до статті 5 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно з пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України), що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спірний договір купівлі-продажу укладений та зареєстрований на Павлоградській товарній біржі 20 січня 2000 року, то при вирішенні спору підлягають застосуванню положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК Української РСР), Закон України «Про власність», Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до статті 49 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно зі статтею 41 ЦК Української РСР, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Відповідно до статті 42 ЦК Української РСР, угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). Водночас, положеннями ст. 47 ЦК УРСР передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За змістом статей 128, 153 ЦК Української РСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній і у належній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. У відповідності до вимог ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. п. 1, 3 Договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на Павлоградській товарній біржі 20 січня 2000 року, продавець [PERSON] , з однієї сторони, продала, а [PERSON] купила двокімнатну квартиру [ADDRESS] за 7\~980,00 грн. Пунктом 4 даного договору засвідчено, що дана квартира до цього часу нікому не продана, не подарована, у спорі та під арештом не перебуває. Таким чином, сторони відповідно до вимог ст. 224 ЦК УРСР, яка діяла на час укладання вказаного договору, виконали вказану норму матеріального права та вимоги ч. 2 ст. 47 ЦК України, яка діяла на час укладання договору, сторони повністю виконали угоду і в цьому випадку суд вправі за вимогою сторони, яка виконувала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Крім того, як вбачається із відмітки на вищезазначеному договорі, за [PERSON] 20.01.2000 року Павлоградським БТІ зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , що свідчить про належну реєстрацію права власності за позивачем. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 48 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved