Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~07 березня 2024 року за вх.№1408 представник відповідача [PERSON] адвокат Левицька-Корчун В.І., звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення щодо судових витрат у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння. Вказала, що в провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] , яка з урахуванням її заяви про зміну предмета позову та заміни відповідача заявила вимоги до [PERSON] про визнання спільним майном подружжя 93,3 кв.м. об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] ; визнання за [PERSON] в порядку поділу майна подружжя за кожним по 1/2 частці майна, право власності на 46,65 кв.м. в об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] ; витребування з чужого незаконного володіння у [PERSON] 46,65 кв.м. об`єкту житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . \~ \~ \~ \~За результатами розгляду справи Ямпільським районним судом Вінницької області від 05 березня 2024 року ухвалено рішення, відповідно до якого в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Однак, при ухваленні вказаного рішення, судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині стягнення витрат на правничу допомогу, які були заявлені стороною відповідача у відзиві та проголошені в судових дебатах. Представник відповідача вважає, що відповідач має право на відшкодування витрат на правничу допомогу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів відповідачів [PERSON] , а в подальшому і [PERSON] в суді першої інстанції здійснювала адвокат Левицька-Корчун В.І., яка діяла на підставі угод про надання правничої допомоги, укладених з останніми, та оформлених на підставі угод адвокатських ордерів. Представник відповідача зазначила, що подання стороною позивача заяви про зміну предмета позову та заміну відповідача з [PERSON] на [PERSON] було зумовлено та грунтувалось виключно на запереченнях відповідача, викладених у відзиві, підготовку яких здійснювала адвокат Левицька-Корчун В.І. Однак, послуги адвоката щодо захисту інтересів відповідача [PERSON] не було відшкодовано позивачем, оскільки відносно цього відповідача рішення не приймалось. Після заміни судом відповідача [PERSON] на [PERSON] , останній уклав з адвокатом Левицькою-Корчун В.І. угоду про надання правничої допомоги від 20.10.2023. Пунктом 2 вказаної угоди сторони узгодили, що вартість послуг адвоката встановлюється сторонами у фіксованому розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень, отримання якої оформлюється приходним ордером. Вказана сума була сплачена [PERSON] адвокату в повному обсязі, про що було оформлено відповідний прибутково-касовий ордер 21.10.2023. Крім цього, за результатами розгляду справи між адвокатом Левицькою-Корчун В.І. та відповідачем [PERSON] було складено Акт виконаних робіт, який містить детальну інформацію щодо обсягу наданих адвокатом робіт та час, витрачений на їх виконання. Згідно вказаного акту виконаних робіт сума гонорару становить 30000 (тридцять тисяч) гривень. Сума винагороди адвоката визначалась з урахуванням об`єму виконаних робіт щодо підготовки відзиву на змінену позовну заяву, заперечень, клопотань, а також витраченого адвокатом часу та матеріальних витрат на прибуття в судові засідання до Ямпільського районного суду, оскільки адвокат фактично перебуває у м.Вінниця. Також важливим чинником для визначення суми гонорару також був розмір позовних вимог та значущість вказаної справи для відповідача, оскільки результат розгляду справи суттєво впливає на майнові права [PERSON] , зокрема, щодо його права власності на будинок, який він придбав у попереднього відповідача та в якому проживає разом зі своєю сім`єю. Тому сума винагороди в 30000 (тридцять тисяч) гривень є обгрунтованою та відповідає критеріям справедливості та співмірності. Представник відповідача просила стягнути з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень. 18.03.2023 представник відповідача [PERSON] адвокат Левицька-Корчун В.І., в судове засідання не прибула. Через електронний суд надіслала суду заяву, вх.№1496 від 12.03.2024, в якій просила розгляд заяви щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу провести без участі сторонни відповідача. Заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник позивача [PERSON] - адвокат Жуков В.П., в судове засіння не з`явився, про розгляд заяви про винесення додаткового рішення щодо судових витрат був належним чином повідомлений, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, у тому числі надані суду докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 05 березня 2024 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння відмовлено. \~ \~ \~ \~При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені відповідачем. У відзиві, вх.№6317 від 24.10.2023, (т.1 а.с.234-238) представником відповідача зазначено, що у зв`язку з наданням адвокатом Левицькою-Корчун В.І. правничої допомоги [PERSON] щодо юридичного супроводу справи та представництво його інтересів в суді, очікуваний розмір судових витрат відповідача на правничу допомогу становить 30000 гривень. Вказана сума винагороди адвоката булла визначена сторонами в п.2 Угоди про надання правничої допомоги від 20.10.2023 у фіксованому розмірі. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. \~ \~ \~ \~Згідно ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Відповідності до статті 26 цього Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону, згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За пунктом 9 частини першої статті Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону). Відповідно до статті 19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьоїстатті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), від 03 лютого 2021 року у справі №552/5808/17 (провадження № 61-19076св19) тощо. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Левицька-Корчун В.І., заявила вимогу про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень на підставі копії угоди про надання послуг адвоката від 20.10.2023, копії ордера на надання правничої (правової) допомоги, серія АВ №1099287 від 23.10.2023, копії квитанції до прибуткового кассового ордера №41 від 21.10.2023 та копії акта виконаних робіт від 05.03.2024. Допомога полягала в: виїзній консультації з клієнтом щодо формування юридичної позиції та необхідності отримання додаткових матеріалів; опрацюванні законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини; підготовці відзиву з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову; підготовці інших процесуальних документів; участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції; прибуттті до Ямпільського районного суду та участі в судовому засіданні; витрачанні часу на дорогу (3 поїздки). Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 січня 2022 року у справі № 757/36628/16-ц. \~ \~ \~ \~У той же час, позивач та її представник під час розгляду справи не зазначали про неспівмірність витрат відповідача на правову допомогу, клопотання про їх зменшення позивачем та її представником, який не з`явився в судове засідання, не заявлялося. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. \~ \~ \~ \~Таким чином, оскільки в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння відмовлено, від позивача або її представника в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу професійну допомогу в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved