Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

24.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.01.2024 р. до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення 23 років. В обґрунтуванні позову вказує, що відповідач по справі є її батьком. На даний час вона є студенткою 1-го курсу очної денної форми навчання факультету української філології та літературної творчості імені Андрія Малишка Українського державного університету імені Михайла Драгоманова. Освіту здобуває за кошти державного (регіонального) бюджету, стипендію не отримує, термін навчання по освітньому ступені «Бакалавр» по 30.06.2027 рік. Оскільки вона навчається на денній формі, працювати та самостійно забезпечувати себе в достатньому обсязі не має можливості. Витрати на придбання продуктів харчування, одягу, канцелярського приладдя, підручників несе вона. Відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає тому вона була вимушений звернутися до суду з позовом щодо стягнення аліментів з відповідача у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на її користь до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-х років. Ухвалою судді від 01.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін на 21.03.2024. 21.03.2024 справу було знято з розгляду на 25.03.2024. 25.03.2024\~ухвалою Тернівського\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області \~призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позовну заяву задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою публікацій оголошення про виклик на сайті суду. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, а.с. 6. Згідно наказу № 980 від 09.08.2023 [PERSON] зарахована з 01.09.2023р. студентом 1 курсу очної денної форми здобуття освіти за спеціальність філологія (українська мова та література), за кошти державного (регіонального) бюджету, а.с. 7, 8-9. Довідкою № 18/24 від 11.01.2024 року, встановлено що [PERSON] є студенткою 1-го курсу денної форми навчання факультету української філології та літературної творчості імені Андрія Малишка Українського державного університету імені Михайла Драгоманова, термін навчання по освітньому ступеню «бакалавр» до 30.06.2027 року, а.с. 10. Відповідно до довідки про доходи від 17.01.2024р. [PERSON] стипендію не отримує, а.с. 12. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади, а.с. 11. Оцінка суду. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, ст.192 СК України. Також згідно п.20 постанови Пленуму ВСУ 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Як випливає з матеріалів справи позивачка, батьком якої є відповідач, потребує допомоги . Також суд враховує працездатність відповідача, крім того будь яких доказів, що останній не може надавати аліменти суду не надано. При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів про матеріальний стан позивача та відповідача, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягувати з [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на користь [PERSON] , яка продовжує навчання, починаючи з 24.01.2024 року до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років. Відповідно до ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір по справі у розмірі 1\~211,20 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 180, 188, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved