Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 19.07.2023 року, за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 1,8423 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. № 875, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:001:0881, земельну ділянку площею 0,2155 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. № 1152а, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:002:1707 та 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 28.03.2024\~року закрито\~підготовче провадження\~по справі\~за позовом\~ [PERSON] до Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 1,8423 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. № 875, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070765, виданого 20.10.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00913, кадастровий номер 5122086900:01:001:0881; - земельна ділянка площею 0,2155 га, яка розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», діл. № 1152а, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 070765, виданого 20.10.2005 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00913, кадастровий номер 5122086900:01:002:1707; - 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 29 від 18.01.2024 року, виданою Утконосівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.07.2023 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, \~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були \~зачаті за життя спадкодавця і народжені \~живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 28.03.2013 року секретарем с. Утконосівка [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 67, [PERSON] заповіла все її майно нерухоме та рухоме, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76113810, наданої 06.03.2024 року Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 28.03.2013 року, зареєстрований за № 67 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №53 від 25.01.2024 року, наданою Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved