Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

26 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № С-616-012840-21-980 від 13 липня 2021 року в розмірі 64785,94 грн, з яких: 29299,02 грн заборгованість за основним боргом, 35486,92 грн заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 13 липня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № С-616-012840-21-980 від 13 липня 2021 року. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Оскільки відповідачка має заборгованість перед позивачем, відповідно до вищезазначеного кредитного договору, яка до цього часу не погашена, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду задля примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідачка відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, в зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 13 липня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № С-616-012840-21-980 (а.с. 5-7). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого та Витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, право грошової вимоги за кредитним договором № С-616-012840-21-980 від 13 липня 2021 року в сумі 64785,94 грн, з яких: 29299,02 заборгованість за основним боргом; 35486,92 грн заборгованість за відсотками, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 15-16, 17). Станом на 30.11.2023 заборгованість за Кредитним договором № С-616-012840-21-980 від 13 липня 2021 року не погашена, залишок заборгованості складає 64785,94 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за цим же кредитним договором за період з 07.07.2023 р. по 30.11.2023 р. (а.с.14). Згідно із ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлення визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач довів перед судом підставність своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю. Задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вирішив стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved