Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь 104 700 грн. 00 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , за період часу з 02 квітня 2013 року по 13 грудня 2022 року. В обґрунтування заявлених вимог в позовній заяві зазначено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю, [PERSON] , та перебуває на її утриманні. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання вказаної неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, 05 серпня 2019 року рішенням Сарненського районного суду Рівненської області у справі №572/842/19, змінено розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , розмір яких визначено у сумі 1500 грн. щомісяця, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Крім цього, цим же рішенням стягнуті додаткові витрати на лікування дитини у сумі 500 грн. Позивач вказує, що протягом усього часу стягнення аліментів з моменту набранням рішення законної сили, відповідач аліменти не сплачував взагалі, через що з боку останнього станом на 01 грудня 2022 року утворилась заборгованість по аліментам у сумі 585 000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню на заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 1 435 065 грн., у розмірі, відповідно до наданого розрахунку, але не більше, аніж сума заборгованості по аліментах. В судове засідання позивач подала письмову заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила здійснювати провадження у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився двічі, був повідомлений про час слухання справи належним чином, позивач не висловила заперечень щодо заочного розгляду справи, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення. Клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності судом задоволено. Інших клопотань сторонами не заявлялось. Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного. Правовідносини між сторонам по справі виникли з приводу утримання неповнолітньої дитини - щодо відповідальності платника аліментів за несплату аліментів. Вказані правовідносини регулюються нормами СК України. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до змісту позовної заяви - сторони мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач судовим рішенням зобов`язаний сплачувати аліменти. Із наданої суду позивачем копії заочного рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 30 квітня 2013 року встановлено, що цим рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 02 квітня 2013 року до його повноліття. Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 05 серпня 2019 року змінено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини : [PERSON] , [INFO] - встановлено їх у розмірі 1 500 грн. щомісяця, починаючи з моменту набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини, крім цього, стягнуто 500 грн. щомісяця - додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , починаючи з моменту набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини. Вказані вище рішення суду перебувають на виконанні Сарненського відділу Державної виконавчої служби у Сарннському районі Рівненської області ЗМУМЮ (м.Львів) - АСВП №3808816 з примусового виконання виконавчого листа №572/1423/13-ц від 30 квітня 2013 року та АСВП №60356295 з примусового виконання виконавчого листа №572/842/19 від 17 жовтня 2019 року. Зазначені вище обставини встановлені судом із наданих позивачем копій розрахунків заборгованості №44333 від 12 грудня 2022 року та №44332 від 12 грудня 2022 року, виданого за підписом державного виконавця Д.Гамери. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання по сплаті аліментів за рішенням суду, через що з боку [PERSON] утворився борг. Обставини, на які посилається в обґрунтування позову [PERSON] , підтверджені вказаними вище розрахунками заборгованості, відповідно до яких з боку [PERSON] станом на 01 грудня 2022 року існує заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини за виконавчим листом №572/1423/13-ц від 30 квітня 2013 року - у сумі 46200 грн., а також станом на 30 листопада 2022 року за виконавчим листом №572/842/19 від 17 жовтня 2019 року - у сумі 58 500 грн. Загальна заборгованість по аліментах з боку [PERSON] становить 104 700 грн. Виходячи із вказаних розрахунків позивачем обчислено пеню на заборгованість по сплаті аліментів, яку нею визначено у розмірі 1 435 065 грн. 00 коп., за період часу з 02 квітня 2013 року по 13 грудня 2022 року. Отже, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний до сплати аліментів на утримання чотирьох неповнолітніх дітей на користь позивача та має заборгованість за вказаними зобов`язаннями. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) пені настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Таким чином, із наведених вище норм вбачається, що права на неустойку у одержувача аліментів не виникає, якщо платник аліментів доведе, що несплата аліментів була наслідком будь-якої незалежної від нього обставини. Окрім того, відповідно до роз`яснень викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В судове засідання відповідачем не надано жодних заперечень щодо вимог позивача, а також доказів, що заборгованість по оплаті аліментів з його боку,утворилась з поважних причин. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення вказаних вище вимог законодавства відповідачем суду не надано заперечень щодо вимог позивача. Отже, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Велика Палата Верховного Суду у справі №333/6020/16-ц від 3 квітня 2019 року уточнила сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, визначивши, що обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного дня такого прострочення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Таким чином, оскільки відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти й ухилявся від їх сплати протягом вказаного в позові часу, то суд вважає встановленою наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів. З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені за період часу з 02 квітня 2013 року по 13 грудня 2022 року, становить 1 435 065 грн. 00 коп. Згідно ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Обставин, за яких суд мав би зменшити розмір пені, нарахованої на заборгованість, що існує з боку [PERSON] , в ході судового провадження не встановлено. Отже, суд вважає, що підстав для зменшення розміру пені на аліменти з урахуванням матеріального стану платника немає. Відповідно до ч.1 ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. Таким чином, за даними вимогами позовна давність судом не застосовується. Виходячи із наведеного, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення - у розмірі, не більшому 100% боргу по аліментам. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 196 СК України,

Outcome: approved