Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі Роздорської селищної ради, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, який обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] . Спадкоємцями після нього є позивачі. Вони звернулись до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , на що отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 серпня 2023 року. Нотаріус зазначила, що в поданих документах були виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме у Державному акті на право приватної власності на землю, серія ДП Св №021390 зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця « [PERSON] », також у свідоцтвах про народження [PERSON] зазначено « [PERSON] », у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] », у свідоцтві про народження [PERSON] ім`я батька вказано як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Вважають, що є всі підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачами виходячи з наступного. Що стосується того, що у Державному акті на право приватної власності на землю серія ДП Св №021390 зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця - « [PERSON] ». На адвокатський запит було отримано копію Державного акту на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 6,790 гектарів, за адресою: [ADDRESS] , в якому власником зазначено [PERSON] , але у витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,790 гектарів, за адресою: [ADDRESS] . Аналогічне міститься і у Державному земельному кадастрі. Також згідно рішень Десятої сесії 23 скликання від 27.01.2000 земельну ділянку виділяли саме [PERSON] . Тому вважають, що відбулась описка при перенесенні даних до державного акта. Отримати новий Державний акт з виправленим прізвищем неможливо, оскільки речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав. Підтвердження права власності на земельну ділянку буде витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає. Щодо помилок (на думку нотаріуса) у по-батькові позивачів зазначають наступне. У свідоцтві про народження [PERSON] чітко вказано, що батьком є [PERSON] . Також, відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2005 року по справі № 2-1646/05 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , відповідач визнавав позовні вимоги та жодним чином не заперечував, [PERSON] є його донькою. Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року по справі 437/5061/12 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання поновленої дитини, яка продовжує навчання було встановлено наступне: «...Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.07.2010 року підтверджується факт походження повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] від відповідача по справі, який є її батьком. Матір`ю останньої є [PERSON] .» Тобто, [PERSON] підтверджував, що [PERSON] його донька і ніколи не заперечував цього. Просять встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю ДП Св № 021390 від 02.02.2000, виданого на ім`я [PERSON] ; встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а саме, що [PERSON] є їх рідним батьком; визнати в порядку спадкування за законом після смерті померлого [INFO] [PERSON] за [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 1224888200:02:005:0267, місце розташування: Дніпропетровська область, Синельниківський район, Старовишневецька сільська рада, цільове призначення: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 6,79 га. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала думку представника та просила задовольнити позовні вимоги. Позивач [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача - перший заступник голови Роздорської селищної ради Бурдін С.М. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи буз їх участі. Представник третьої особи - Першої синельниківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її чоловік і батько позивачів-двоюрідні брати. Позивачки-це рідні доньки [PERSON] , однак у них різні матері. [PERSON] спочатку жив з мамою позивачки [PERSON] , а потім одружився другий раз і народилася [PERSON] . Ще був син, однак він помер. Доньки знаходились з ним з дитинства. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] підтвердила, що померлий [PERSON] є її батьком та батьком [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2022 року [PERSON] народилася [INFO] в с.Старовишневецьке Синельниківського району Дніпропетровської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 04 квітня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] за актовим записом №179 та змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04 квітня 2015 року. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 серпня 2001 року [PERSON] народилася [INFO] в с.Старовишневецьке Синельниківського району Дніпропетровської області та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 07 лютого 1998 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] за актовим записом №1, який 18 квітня 2006 року розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15 вересня 2009 року. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 жовтня 2022 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2012 року, яке набрало законної сили 01 грудня 2012 року, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання, в розмірі 150,00 грн. щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2012 року і до припинення нею навчання у навчальному закладі (до 30 червня 2016 року включно), але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Крім того, даним рішенням встановлено, що копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 липня 2010 року підтверджується факт походження повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від відповідача по справі - [PERSON] , який є її батьком. Матір`ю останньої є [PERSON] . Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2005 року з [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно до 11 серпня 2016 року. При розгляді даної справи відповідач [PERSON] надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі. Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Св021390 від 02 лютого 2000 року [PERSON] на праві приватної власності, на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Старовишневецької сільської ради народних депутатів №68 від 27 січня 200 року, належить земельна ділянка площею 6,790 га, яка розташована на території КСП «Росія» Старовишневецької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до архівного витягу Синельниківського архівного відділу архівного управління Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №Б-170/04.7-05 від 27 вересня 2023 року, згідно додатку до рішення №68 десятою сесії ХХІІІ скликання від 27 січня 2000 року [PERSON] належить пай за № 370. Факт належності [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки площею 6,790 га з кадастровим номером 1224888200:02:005:0267, яка розташована на території Старовишневецької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового прав №96531237 від 07 вересня 2017 року та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №338476888 від 09 липня 2023 року. Згідно з копією спадкової справи №318/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк звернулись [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до наявної в матеріалах спадкової справи довідки виконавчого комітету Роздорської селищної ради №434 від 20 липня 2023 року [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та на момент смерті за разом з ним були зареєстровані [PERSON] , 1988 р.н., [PERSON] , 2007 р.н., [PERSON] , 2013 р.н. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 серпня 2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належить померлому [INFO] [PERSON] , у зв`язку з розбіжностями у прізвищі спадкодавця, а саме у Державному акті на право приватної власності на землю серія ДП Св №021390 зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть спадкодавця « [PERSON] », а також у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено « [PERSON] », у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] », у свідоцтві про народження [PERSON] ім`я батька сказано як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У відповідності до п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. З досліджених матеріалів, суд зробив висновок про те, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] та [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що [PERSON] ( [INFO] ) належить правовстановлюючий документу - Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Св № 021390 від 02.02.2000, виданий на ім`я [PERSON] , а зазначення у даному державному акті прізвища « [PERSON] » є технічною опискою. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст..1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Враховуючи, що факт належності спадкодавцю нерухомого майна підтверджено документально, позивачі є доньками померлого [PERSON] , які звернулись до нотаріальної контори у встановлений строк, інші спадкоємці як за законом, так і за заповітом після смерті [PERSON] відсутні, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved