Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до Крижопільського районного суду Вінницької області з даним позов в якому просила визначити їй, яка має посвідку на постійне проживання в Україні серії [NUMBER] , видана ГУ МВС України у Вінницькій області 19.02.2010, додатковий строк для відчуження земельної ділянки площею 2,4686 га, кадастровий номер 0521986200:03:002:0300, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Крижопільської територіальної громади (за межами с. Соколівка) Тульчинського району Вінницької області тривалістю шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що їй, як громадянці російської федерації належить на праві приватній власності земельна ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4686 га з кадастровим номером 0521986200:03:002:0300, яка розташована на території Крижопільського територіальної громади Тульчинського району Вінницької області (колишньої Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області). Право власності на земельну ділянку за нею посвідчується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, від 18.02.2019 за реєстровим №359, та зареєстровано за нею 18.02.2019 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № запису - 30334089. Маючи намір на реалізацію земельної ділянки листом від 20.02.2019 позивач звернулася з пропозицією викупити свою земельну ділянку до ТОВ «КРЯЖ ІК ПЛЮС» як до особи, якій належало першочергове право на її викуп. Проте листом від 26.02.2019 року за № 54 ТОВ «КРЯЖ І К ПЛЮС» їй було повідомило її, що на той час існував мораторій на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому викуп ділянки був неможливим та запевнили, що після скасування мораторію вона зможе продати свою земельну ділянку ТОВ «КРЯЖ 1 К ПЛЮС». Після прийняття 31.03.2020 Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення», яким дозволено з 01.07.2021 продаж в Україні земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельна ділянка перебуває в оренді ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ», яке є правонаступником ТОВ «КРЯЖ І К ПЛЮС», на підставі договору оренди землі від 26.06.2020. Відтак, законодавчий механізм для відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення саме товарного сільськогосподарського виробництва запрацював лише через два з половиною роки після набуття позивачем права власності на Земельну ділянку Проте ведення карантинних обмежень у 2019 році, погіршення її стану здоров`я, оголошенням воєнного стану 24.02.2022 Державним підприємством «Національні інформаційні системи» було призупинено роботу Єдиних та Державних реєстрів Мін`юсту України спричинило об`єктивні перешкоди у вчиненні дій спрямованих на відчуження земельної ділянки. Зважаючи на перелічені вище поважні причини, Позивач не відчужила свою земельну ділянку в строк, передбачений Законом внаслідок чого остання змушена звернутись до суду із даним позовом, оскільки інакшим чином не може реалізувати свої законні права та інтереси та вважає що прямої правової норми, яка б регулювала порядок поновлення судом, передбаченого частиною четвертою статті 81 Земельного кодексу України строку, законодавство не містить, тому суд може застосувати аналогію закону, а саме ст. 251 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України, статтю 127 ЦПК України. Ухвалою суду від 07 липня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 31 липня 2023 року через канцелярію суду надійшла заява третьої особи Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» надійшла заява про розгляд справи без участі представника . Ухвалою суду від 01 серпня 2023 року було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області. 02 серпня 2023 року через канцелярію Крижопільського районного суду від відповідача Крижопільської селищної ради надійшов відзив, в якому він заперечує проти позову та вважає його безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права. В обґрунтування заперечень представник покликається на те, що чинним законодавством не передбачено визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки. Посилання позивачки на застосування аналогії закону є недоречним, адже правовідносини визначені ст.1272 ЦК України не є подібними за змістом правовідносинам визначеним в ст.81 Земельного кодексу України. Тим більше строки визначені ст.81 Земельного кодексу України не є процесуальними в розумінні ЦПК України, а тому не можуть бути поновленими чи продовженими. Крім того що питання конфіскації належної позивачу земельної ділянки уже розглядається судом, а саме Крижопільським районним судом, в межах цивільної справи №134/764/23 де [PERSON] є відповідачем та аргументи сторін (підстави позову та заперечення проти позову) в справі №134/764/23. 24 серпня 2023 року на адресу Крижопільського районного суду від представника третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надійшли пояснення на позовну заяву, в якому останній заперечує у задоволенні позовних вимог із підстав того, що на момент успадкування зазначеної державної реєстрації права власності, та по теперішній час, позивач є громадянкою російської федерації, оскільки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку із кадастровим номер 0521986200:03:002:0300, площею 2,4686 га в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2019. Позивач протягом року починаючи з 18.02.2019 у відповідності вимог ч. 4 ст. 81 Земельного Кодексу України, зобов`язана була відчужити вказану земельну ділянку. Однак, цього не зробила. Тому, дана земельна ділянка незаконно перебуває у власності позивача, а підстави для визначення додаткового строку на відчуження земельної ділянки є необґрунтованими та цивільним законодавством України не передбачено можливість продовження судом іноземним громадянам визначеного ч. 4 ст. 81 ЗК України строку відчуження земельної ділянки. Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, вказавши, що об`єктивних причин, а саме наявності мораторію, погіршення стану здоров`я позивач не мала можливості відчужити земельну ділянку у строк визначений законом. Позивач постійно проживає на території України, отримує пенсію, умислу у діях не відчужувати земельну ділянку у позивача відсутній. Представник відповідача Крижопільської селищної ради в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином повідомлений про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Продовольча компанія «Поділля» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Позивач по справі [PERSON] є громадянкою російської федерації, що підтверджується копією посвідки на постійне проживання серія [NUMBER] , дача видачі 19.02.2010 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 12.05.2023 року за № 2023/003676041 [PERSON] [INFO] зареєстрована з 14.04.2010 року за адресою : [ADDRESS] . [PERSON] [INFO] є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] виданого 26.01.2011 року Пенсійним фондом України. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2019, зареєстроване в реєстрі № 359, [PERSON] отримала спадщину від [PERSON] у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] , яка розташована на території Соколівської сільської ради, що належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 686421 виданого Крижопільською РДА від 24.01.2008. Кадастровий номер земельної діялнки - 0521986200:03:002:0300. Розмір земельної ділянки - 2,4686 га, надана для ведення товарного сількогосподарського виробництва. 18.02.2019 проведено державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером: 0521986200:03:002:0300, площею 2,4686 га, адреса: Вінницька обл., Крижопільський р., с/рада. Соколівка, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.02.2019 за № 156611002 (а.с.10). Земельна ділянка із кадастровим номером: 0521986200:03:002:0300, площею 2,4686 га, перебувала в оренді ТОВ «КРЯЖ І К ПЛЮС», на підставі договору оренди землі від 01.10.2011 №276, строк дії договору 5 років, що підтверджується копією договором оренди земельної ділянки № 276 від 01.10.2011 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «КРЯЖ І К » Відповідно до копії додаткової угоди № 1 про внесення змін до договору оренди від 17.08.2016 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «КРЯЖ І К » строк договору оренди за № 276 від 01.10.2011 року встановлено на десять років зі строком дії до 31 грудня 2026 року. Заявою від 20.02.2019 року за № 42 позивач [PERSON] звернулася до ТОВ «КРЯЖ І К Плюс» про перехід права власності до останньої на земельну ділянку із кадастровим номером: 0521986200:03:002:0300, площею 2,4686 га на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2019 за № 359 після смерті її матері [PERSON] та пропозицією викупу вищезазначеної земельної ділянки за ціною 100 тисяч гривень оскільки як іноземна громадянка зобов`язана відчужити земельну ділянку. Відповідно до листа від 26.02.2019 року ТОВ «КРЯЖ І К Плюс» повідомило [PERSON] що у зв`язку існування мораторію на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «КРЯЖ І К Плюс» не може викупити земельну ділянку, але вже після скасування мораторію [PERSON] зможе продати свою земельну ділянку ТОВ «КРЯЖ І К Плюс», яке має першочергове право на викуп, як її орендар. Відповідно до копії додаткової угоди № 276 від 02.03 2019 року укладеного між [PERSON] та ТОВ «КРЯЖ І К Плюс» здійснено заміну орендодавця на його правонаступника [PERSON] 29.02.2020 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди б/н, виданого 26.06.2020, строк: 10 р., дата закінчення дії 26.06.2030 з правом передачі в піднайму (суборенду). Орендар: Приватне акціонерне товариство «Продовольча компанія «Поділля»; Орендодавець [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 02.10.2020 за № 226683426. На підтвердження погіршення стану здоров`я позивачем надано копії сторінок медичної карти амбулаторно хворого [PERSON] із зазначенням дати 08.04.2019 року, копію виписки ЕПІКРИЗ з історії хвороби № 1666-22 КНП «Крижопільська ОЛІЛ» період лікування 19.05.2022 по 01.06.2022 із зазначенням оперативне лікування: некректомія під загальним наркозом, атипова ампутації дистальних відділів стопи, діагноз: основний - Е11.52 Цукровий діабет типу 2 з периферичною ангіопатією з гангреною. ЕПІКРИЗ із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 2441/705 від 22.07.2022 року та Виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2308-23 із зазначенням дати надходження 21.04.2023 та виписки 26.04.2023 року. Повний діагноз: цукровий діабет ІІ-й тип з виразками V-го пальця лівої стопи. Атеросклеротична хвороба серця. Відповідно до частини першої статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до частини четвертої статті 81 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Статтею 145 ЗК України передбачено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. В разі не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом, право власності на земельну ділянку припиняється (п. «е» ч. 1 ст. 140 ЗК України). Пунктом «д» статті 143 ЗК України визначено, що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Позивач [PERSON] є громадянкою російської федерації. Як стверджує позивач і про що свідчать досліджені судом докази право власності на земельні ділянки у позивача виникло 18.02.2019. На підставі наведених норм позивач зобов`язана була відчужити вищезгадану земельну ділянку протягом річного строку, визначеному ч. 4 ст. 81 ЗК України. Позивач вважала, що до даних правовідносин слід застосувати аналогію закону, і саме з цього виходила, обираючи спосіб захисту. На підставі статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Суд вважає, у даній справі неможливо застосувати аналогію закону, а саме, приписів ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В даному випадку, підстави для застосування аналогії закону відсутні, оскільки дані правовідносини врегульовані нормами Земельного кодексу України: ст.ст.81, 84, 140,145 ЗК України, вони регулюють порядок і строк відчуження земельної ділянки іноземним громадянином, якій відраховується з моменту переходу такого права і такий строк є преклюзивним і змінюватися не може. Преклюзивні строки - це час, закінчення якого тягне за собою втрату самого права на власність, на користування чи на володіння. Крім того, посилання позивача на статтю 127 ЦПК України, яка регулює поновлення процесуальних строків, є безпідставним. Норма пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, якою встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення ч.4 ст. 81 ЗК України є імперативними. Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» від 31 березня 2020 року, дозволено з 01 липня 2021 року продаж в Україні земельних ділянок (паїв) фізичним особам. Таким чинним законодавством України не передбачена можливість поновлення в судовому порядку строку для відчуження земельної ділянки, яка успадкована іноземним громадянином. Що спростовує доводи позивача щодо поновлення строку для відчуження земельної ділянки з поважних причин як стан здоров`я [PERSON] , введення карантинних обмежень у 2019 році. Посилання позивача як на поважну причину невиконання норми ч. 4 ст. 81 ЗК України, на мораторій на відчуження земель сільськогосподарського призначення, та відмову орендаря ТОВ «КРЯЖ І К Плюс» на викуп земельної ділянки, суд до уваги не бере. Дійсно, пунктом 15 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) встановлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається: б) купівлі-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, як перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої ст. 371 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативно грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Проте, як зазначалось вище вказана норма щодо заборони купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці відносини, оскільки норма ч. 4 ст. 81 ЗК України є імперативною. Крім того суд звертає увагу позивача на положення статті 145 ЗК України, яка визначає, що конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Враховуючи вищенаведене позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають до задоволення. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у позові відмовлено, суд покладає судові витрати у виді сплаченого судового збору, які понесенні позивачем, на останню.

Outcome: dismissed