Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

12.02.2024р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» та підписана адвокатом Зайцевою О.П. (діє на підставі ордеру від 30.05.2023р. - а.с. № 26) (а.с. № 4-8). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 13.02.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№28). Представник позивачки - адвокат Зайцева О.П. по тесту позовної заяви в обґрунтування вимог посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2017р. в Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області під актовим записом № 829. Від шлюбу у сторін спільних дітей немає. У позивачки є донька [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] . Представник позивачки також зазначала, що сторони з лютого 2018р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть, місце знаходження відповідача позивачці невідоме. В судове засідання 03.04.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачки адвокат Зайцева О.П. по тексту позову та по тексту заяви до суду від 04.03.2024р., яка була сформовані в системі «Електронний Суд», підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її та позивачки відсутністю (а.с. № 38-39). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 04.03.2024р. та 03.04.2024р., повторно не з`явився, повідомлявся судом про дати розгляду справи судом шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями за останнім відомим місцем реєстрації, я ке було зазначено по тексту позову, оскільки згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 13.02.2024р. та відповіді ВФВРТГ ДАПДП ДМР від 26.02.2024р. відповідач зареєстрованим по м. Дніпру не значиться (а.с. № 27, 43). Втім, до суду двічі повернулися конверти з позначками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. № 33, 49). Крім того, про дату судового засідання 03.04.2024р. відповідач також повідомлений шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України»(а.с. №47). Отже, у відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань. Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дати розгляду справи, втім, про причини неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням заяви представника позивачки від 04.03.2024р., неявки відповідача без поважних причин при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 03.04.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позову, ні по тексту заяв до суду від 04.03.2024р., представник позивачки не дала згоду на ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 38-39). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22.07.2017р. в Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області під актовим записом № 829 (а.с. № 9). У сторін спільних дітей немає. У позивачки є донька [PERSON] , [INFO] , батьком якої є [PERSON] (а.с. № 10, 15-18). Судом встановлено, що сторони, зі слів представника позивачки, припинили шлюбні відносини з лютого 2018р., та з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо, місце знаходження відповідача позивачці невідоме. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з лютого 2018р. (6 років назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з лютого 2018р. відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, не зазначив останній і іншого періоду припинення шлюбних стосунків. . Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 968 грн. 96 коп., позов сформовано в системі «Електронний суд» (а.с.№3). На підставі викладеного,

Outcome: approved