Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтуванні заявлених вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору №210220-21542-6 від 20.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс інновація» (торгова марка - «Monetka») та відповідапчем [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 7 000,00 гривень строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітованою АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3% від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about_us або https://monetka.com.ua/uk/about_us. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті https://monetka.com.ua або https://monetka.ua. З приводу опису детальної хронології оформлення позики, у тому числі на умовах фінансового кредиту, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем (інтернет ресурсу https://monetka.ua або https://monetka.com.ua) (далі по тексту - ITC) повідомляємо наступне: Будь-яка фізична особа (громадянин України) може скористатися своїм правом на оформлення позики зайшовши на сайт сервісу онлайн-кредитів https://monetka.ua/. На Головній сторінці сайту про компанію https://monetka.ua/ клієнт має право ознайомитись з Правилами надання кредитів, примірником кредитного Договору та іншими документами, які знаходяться у нижній частині екрану. Перш ніж оформити позику клієнт обирає на калькуляторі суму та термін кредиту. У правій частині показується інформація щодо обраної суми кредиту та сума що підлягає поверненню відповідно до обраних параметрів (загальна вартість кредиту). Натиснувши кнопку «Отримати кредит» клієнт переходить до етапів заповнення Анкети на надання позики. Клієнту сервісом буде запропоновано власноруч пройти реєстрацію всіх полів Анкети: «Заповнення Анкети». Клієнт переходить до реєстрації даних у системі: мобільний телефон, E-Mail та пароль, який клієнт буде використовувати для входу в Особистий кабінет. Продовжити заповнення Анкети клієнт зможе тільки після детального ознайомлення з Правилами надання коштів у кредит та надання Згоди на обробку персональних даних. Тільки після ознайомлення та надання згоди активізується кнопка «Продовжити» та відбувається перехід до підтвердження номеру телефону. Для цього клієнту необхідно ввести CMC-код, який було направлено сервісом на його особистий номер телефону. В момент введення коду відбувається перевірка наданого номеру телефону (ідентифікація номеру). Після підтвердження номеру телефону клієнт переходить до заповнення полів з особистими даними. За результатами перевірки (підтвердження) даних відбувається створення Особистого кабінету. Далі клієнт продовжує заповнення полів Анкети на надання позики заповнюючи інформацію щодо адреси реєстрації / проживання. Наступний крок Анкети щодо надання позики це введення соціальної інформації. Потім клієнту необхідно заповнити інформації щодо сфери діяльності. Наступним кроком Анкети, на сайті буде запропоновано додати платіжну карту на яку у разі позитивного рішення будуть перераховані кредитні кошти. На останньому етапі заповнення Анкети (підтвердження) клієнт може за необхідності змінити суму і термін кредиту, обрати мету отримання кредиту та ввести код підтвердження, який клієнт отримує CMC-повідомленням на свій номер телефона, тим самим надаючи свою згоду на отримання кредиту та підтверджуючи оформлення позики. Після введення коду підтвердження система проводить автоматичний детальний аналіз введених даних та за допомогою аналітичної скорингової системи приймає рішення щодо надання кредиту або відмови у його наданні. Система оцінювання даних для прийняття рішення може тривати до 30 хвилин, в залежності від оперативності роботи всіх задіяних систем. У разі прийняття позитивного рішення щодо видачі кредиту на сайті клієнту буде запропоновано ознайомитися з примірником Договору та додатками до нього у вигляді HTML відображеного файлу в форматі pdf. Після ознайомлення з примірником Договору, клієнт має поставити позначку у полі " Я підтверджую умови договору. Я згоден з отриманням кредитного звіту з кредитних бюро, а також наданням інформації про мене в кредитні бюро», після чого йому буде запропоновано два варіанти рішення: 1-й варіант: Погодитись з умовами надання кредиту - натиснувши кнопку «Так» 1-й варіант: Відмовитись від умов надання кредиту - натиснувши кнопку «Ні» Якщо клієнт обрав перший варіант, то далі йому буде запропоновано ввести код підтвердження згоди з умовами кредитного договору (у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який спрямовується системою на телефон клієнта у вигляді CMC-повідомлення. Після підписання Договору у Позичальника виникає можливість для завантаження Договору з особистого кабінету, тому Позичальник має змогу в будь-який час ознайомитися з умовами Договору. Сума кредиту по укладеному Кредитному договору перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів. Сума блокування грошових коштів на платіжній карті [NUMBER] відома тільки Відповідачу, оскільки на номер телефону який він вказав, а саме [NUMBER] , направляється смс-повідомлення з сумою блокування та розмір суму блокування Відповідач має вказати у відповідному полі особистого кабінету. Зазначення суми блокування на платіжній карті підтверджує, що сам Відповідач підтверджує верифікацію платіжної карти. Вказаний номер телефон Відповідача , в тому числі співпадає з даними Українського бюро кредитних історій. Таким чином, виключно особа Відповідача може отримати кредит після укладення Кредитного договору. Одноразовий ідентифікатор 137525 направлявся Відповідачу 20.02.2021 року о 08:54:52 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який вказувався при реєстрації. Повідомлення на номер телефону [NUMBER] Відповідача було надіслане та доставлене за допомогою сервісу ТОВ «Мобізон» 20.02.2021 року о 08:54:52 год. Слід зазначити, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором був надісланий та доставлений Відповідачу в рамках договірної співпраці Первісного кредитора з ТОВ «ДЕВЕЛОПМЕНТ ІННОВЕЙШЕНС», яка є замовником послуг масової розсилки смс-повідомлень у ТОВ «Мобізон» (веб-сайт https://mobizon.ua). Кредитний договір підписаний 20.02.2021 року о 08:55:02 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора 850519 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та/або https://monetka.ua/. Кредитні кошти були відправлені Відповідачу 20.02.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Універсал Банк », що підтверджується чеком. 17.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс інновація» та ТОВ «ФК «Ріальто» укладено Договір відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, відповідно до умов якого, право вимоги за Договором №210220-21542-6 від 20.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «Ріальто». У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором №210220-21542-6 від 20.02.2021р. станом на 01.02.2023 року становить 39 130, 00 гривень яка складається з: 7 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2 730,00 грн. - заборгованість за нарахованими відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,3% за кожен день користування кредитом за період з 20.02.2021 року по 21.04.2021 року (включно); 29 400,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 за кожен день користування кредитом за період з 22.04.2021 року по 19.08.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Сума заборгованості, відповідача [PERSON] за Кредитним договором відповідно до Акту приймання передачі прав №1 від 17.06.2021 р. до Договору відступлення права вимоги №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021р. станом на 17.06.2021 року становить 23 695 грн., проте ТОВ «ФК «Ріальто» як фінансовою установою, яка має відповідне свідоцтво фінансової установи було здійснено подальше нарахування процентів за Кредитним договором та станом на 01.02.2023 року становить 39 130,00 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №210220-21542-6 від 20.02.2021 р. станом на 01.02.2023 року у розмірі 39 130,00 гривень, яка складається з: 7 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 2 730,00 грн. - заборгованість за нарахованими відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1,3% за кожен день користування кредитом за період з 20.02.2021 року по 21.04.2021 року (включно); 29 400,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. Кредитного договору за ставкою 3,5 за кожен день користування кредитом за період з 22.04.2021 року по 19.08.2021 року (включно) відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, а також судові витрати у розмірі 2684,00 гривень та 9 000,00 гривень витрат на правову допомогу. Представником Позивача подано заяву, в якій він не заперечує проти розгляду справи у відсутності уповноваженого представника та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не сповістила, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Відзиву на позов до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається з договору № 210220-21542-6 від 20.02.2021 року, укладеного між ТОВ "ФК "Фінанс Інновація" та відповідачем [PERSON] , товариство надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7 000 гривень, відповідно до п. 1.2 цього договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом - 1,3 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 474,5%) користування кредитом у межах строку, визначеного в п. 1.3 цього Договору, надання кредиту та строку дії договору, який становить 30 днів. Кредит надається не на споживчі цілі (п. 1.1 кредитного договору). Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб [NUMBER], що належить позичальникові (п. 1.6 кредитного договору). Відповідно до п. 3.3 кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) кредитом понад строк, зазначений в п. 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно з п. 4.1, 4.2 кредитного договору, всі спори та непорозуміння щодо укладання, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього Договору, підлягають врегулюванню шляхом переговорів. Якщо сторони не можуть дійти згоди зі спірних питань шляхом проведення переговорів, то такий спір вирішується в судовому або позасудовому порядку за місцем виконання договору згідно з чинним законодавством України. Місцем виконання цього договору є місцезнаходження товариства. Невід`ємною частиною кредитного договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ "ФК "Фінанс Інновація", які розміщені на сайті monetka.ua (п. 1.4 кредитного договору). До матеріалів позову долучено внутрішні правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу інтернет ТОВ "ФК "Фінанс Інновація", у яких визначені загальні умови та порядок надання грошових коштів у позику. Ці правила є публічною офертою, у розумінні відповідних статтей ЦК України, Закону України "Про електронну комерцію", яка передбачає укладення договору на отримання кредиту на умовах, що встановлені товариством та застосовуються у випадку подання заявником заявки на сайті товариства, підписання договору та, в разі необхідності, додаткових угод до нього. У витягах з інформаційно-телекомунікаційної системи https://monetka.ua по анкеті-заяві на кредит № 758731, дата створення 20.02.2021 року, та по хронології дій щодо укладення кредитного договору № 210220-21542-6 від 20.02.2021 року, вказано вчинені сторонами дії з укладення електронного кредитного договору та умови, які вони погодили. Номер мобільного телефона клієнта [NUMBER] . (а.с.25) Довідка за вих. № 66127 від 20.01.2023 року свідчить про те, що на смс-повідомлення від альфа-імені "Monetka" з текстом "Для подтверджения согласия с условиями Договора введите 137525" було доставлено на номер [NUMBER] за допомогою сервісу ТОВ "Мобізон" 20.02.2021 року о 08:54:52 (а.с.24) На виконання ухвали суду від 08 листопада 2023 року представником АТ «Універсал Банк» було надано рух коштів по рахунку № [NUMBER] в період з 20.02.2021 року по 25.02.2021 року, з якого вбачається, що 20.02.2021 року о 08:55:10 на вказаний рахунок було перераховано 7000, 00 грн., деталі операції «Monetka». Згідно з розрахунком заборгованості по договору № 210220-21542-6 від 20.02.2021 року, станом на 01.02.2023 року загальна сума заборгованості відповідача [PERSON] становить 39 130 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредита - 7 000 грн., прострочена заборгованість по несплачених процентах - 2 730 грн., заборгованість по несплачених процентах за неправомірне користування грошовими коштами, згідно з п. 3.3 договору, - 29 400 грн. (а.с.23) На підставі договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17 червня 2021 року первісний кредитор - ТОВ "ФК "Фінансова інновація" в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством, відступив, а новий кредитор - ТОВ "ФК "Ріальто" прийняв (набув) права грошової вимоги первісного кредитора за кредитними договорами, строк виконання за якими настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору. Перелік боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в акті прийому-передачі прав та додаткових договорах до договору (п. 1.1). Новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за кредитними договорами та одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх без виключення зобов`язань за кредитним договором, які існували та існують на момент укладення цього договору (п. 1.4) (а.с.63-67) Згідно з даними, які містяться у витязі з акта приймання-передачі прав № 1 від 17.06.2021 до договору відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року, від первісного до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 210220-21542-6 від 20.02.2021 року. Сума договору 7000 грн, процентна ставка 1,3 %, позичальник [PERSON] . Загальна заборгованість - 23 695 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7000 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 16 695 грн, пеня - 0 грн (а.с. 60). По договору про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021р. здійснено перерахування, на що вказує платіжне доручення № 225 від 17 серпня 2021 (а.с. 61). Тобто від ТОВ "ФК "Фінансова інновація" до ТОВ "ФК "Ріальто", яке є фінансовою установою, яка надає фінансові послуги, що підтверджується відповідними випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, і статутом, перейшло право вимоги до ТОВ "ФК "Ріальто" за кредитним договором № 210220-21542-6 від 20.02.2021 року(а.с.28-59). Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У відповідності до порядку, визначеного Законом України «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвався на вебсайті позивача в мережі за посиланням: https://monetka.ua або https://monetka.com.ua, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту та здійснив акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом постанови Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме за наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто проценти, які стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за порушене зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 ЦК України не можуть застосовуватися одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику, а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Верховним Судом зроблено наступні висновки. Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема - настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Так само якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України. При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Сторони можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 115 цієї постанови). Також слід мати на увазі, що, на відміну від розміру процентів за «користування кредитом», розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання може бути зменшений судом (пункт 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18). Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. частину першу статті 613 ЦК України). Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 57). Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до укладеного договору № 210220-21542-6 від 20.02.2021року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «МОNЕТКА») та відповідачем [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 7000,00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту, однак своїх зобов`язань згідно договору відповідач не виконала. Пунктом 3.3. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених п. 1.3 договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує товариству плату за неправомірне користування кредитом за процентною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування (річна процентна ставка становить 1277,50%) кредитом понад строк, зазначений в п. 1.3 цього Договору. Сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, та те, що п.3.3. міститься у розділі договору «Відповідальність сторін та порядок повернення кредиту», суд вважає, що сторони чітко та недвозначно визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за "користування кредитом", а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір. Відтак, позивач нарахував проценти після визначеного кредитним договором строку кредитування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, і останні виступають як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. В той же час, суд, прийнявши до уваги пункт 8.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та позицію представника відповідача, вважає за можливе зменшити розмір процентів як відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, який у даному випадку становить 29 400 грн. та у 4,2 рази перевищує тіло кредиту до 7 000 грн. Суд вважає необгрунтованими посилання представника відповідача на положення Закону України "Про захист прав споживачів", так як останній не поширюється на спірні правовідносини, виходячи із п.1.1. договору від 20.02.2021, оскільки кредит надано не на споживчі цілі. Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення суми кредиту за кредитним договором № 210220-21542-6 від 20.02.2021 року у розмірі 17 080 грн, яка складається з: 7 000 грн заборгованості за кредитом, 2 730 грн заборгованості за нарахованими, відповідно до п. 1.2 кредитного договору, процентами за період з 20.02.2021 по 19.03.2021 (включно), 7350 грн заборгованості за нарахованими, відповідно до п. 3.3 кредитного договору, процентами за період з 20.02.2021 по 19.03.2021 (включно), відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з Відповідача також підлягає судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. Щодо вимог позивача про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію про надання правничих послуг на суму 9000 грн. Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. На підставі вищевикладеного, ст. 59 Конституції України, ст. 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054, ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію", та

Outcome: partial