Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 05685-10/2022 в розмірі 39000 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 29000 грн. - сума заборгованості за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.10.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 05685-10/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), про що свідчить п.7 Кредитного договору. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №29062023 ТОВ«ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 39 000 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 29 000 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 29.06.2023 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ«ФК «ЄАПБ» за договором позики № 05685-10/2022 в розмірі 39 000 грн. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2023 головуючою суддею визначено суддю Ковальову Т.Г. Ухвалою судді 18.12.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання по справі. Розпорядженням керівника апарату суду від 28.12.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з припиненням повноважень судді Ковальової Т.Г. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2023 визначено головуючого суддю Карпуся І.М. Ухвалою судді 30.01.2024 справу прийнято до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково в розмірі заборгованості за тілом кредиту, а розмір нарахованих відсотків вважає завищеним. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Встановлено, що 06.10.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 05685-10/2022 (а.с. 6-8). Згідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) становить 10\~000,00 грн, строк кредиту 25 днів. Згідно п. 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 547,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,5% на добу. Відповідно до п. 1.7. кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Для підписання кредитного договору [PERSON] використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «W1329», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №29062023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. 29.06.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №29062023. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29.06.2023 до договору факторингу №29062023 від 29.06.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 39000 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 29000 грн. - сума заборгованості за відсотками. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №05685-10/2022 від 06.10.2022 [PERSON] за період з 29.06.2023 по 31.10.2023 не здійснював жодних платежів для погашення кредитної заборгованості, заборгованість становить 39000 грн.(а.с. 15) Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію). Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір від 06.10.2022 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем був укладений в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитним договором №05685-10/2022 від 06.10.2022, укладеним між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» підтверджується копіями договору факторингу №29062023 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», акту прийому-передачі реєстру боржників від 29.06.2023 до договору факторингу №29062023, Витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29062023 (а.с.10-14). Факт невиконання умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначені договором строки визнається відповідачем та доводиться матеріалами справи, а відтак позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 10 000 грн. підлягають задоволенню. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. В обґрунтування заявленого розміру процентів за кредитним договором позивачем надано витяг з Реєстру боржників до договору факторингу №29062023, де щодо відповідача зазначено суму заборгованості за відсотками 29000 грн. При цьому жодних розрахунків чи посилань на умови кредитного договору та договору позики щодо нарахування саме таких відсотків ні позовна заява, ні додані докази не містять. Надані позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 29062023 і розрахунок заборгованості за кредитним договором № 05685-10/2022 від 06.10.2022 за період з 29.06.2023 по 31.10.2023 не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договору факторингу, зокрема і на яку суму основного боргу здійснено нарахування, за який період, по яким ставкам, тобто розрахунок заборгованості складений ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а не первісним кредитором. Ненадання такого розрахунку не дає можливості перевірити обґрунтованість заявленої до стягнення суми процентів. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем недоведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором і вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 10 000 грн. основної суми заборгованості, так як та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 25,6 % (10\~000 : 39 000 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 687,10 грн (2 684 х 25,6%). \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial