Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

В листопаді 2023 року позивач звернувся до Оболонського районного суду м.Києва з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит в розмірі 24 000,00 грн. Позов мотивований тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» (надалі - Позивач/Позикодавець) є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг № 2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225). 08.01.2022 року між Позивачем та [PERSON] (надалі - Відповідач/Позичальник) укладено Договір споживчого кредиту № 203844 в електронній формі (надалі - Договір позики). Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ ФК «Платежі Онлайн», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Таким чином, Позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як Відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сила, основного боргу, процентів та прострочених процентів. Відповідно Договору позики, загальний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 13.11.2023 року становить 24 000,00 грн., з яких: 8 000, 00 грн. - основний борг; 16 000,00 грн. - заборгованість по відсоткам. На підставі ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.11.2023 р. матеріали вищевказаної позовної заяви надійшли для розгляду, до Подільського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито ухвалою від 02.01.2024 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві міститься зазначення про те, що позов підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.223 ч.4, 280 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Судом встановлено, що 08.01.2016 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] було укладено договір позики № 1805973. Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства. Відповідно до умов договору позики відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) було надано позику в розмірі 8 000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування позикою в розмірі 1,8 % від суми позики, але не менше ніж 50 (п`ятдесят грн.) за перший день користування позикою, 1,8 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначений в п. 1.3 договору. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Веллфін» визначають порядок і умови надання ТОВ «Веллфін» грошових коштів у позику. Правила розміщені на веб-сайті ТОВ «Веллфін», вони є загальнодоступними та являють собою публічну оферту ТОВ «Веллфін» до укладення договору позики. Правила є невід`ємною частиною Договору позики. Відповідно до умов Розділу 4 Правил, відповідач акцептував оферту, здійснивши дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті ТОВ «Веллфін», із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому відповідачу було перераховано грошові кошти. Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223 «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» передбачено, що одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби пластикові банківські картки, які емітовані у установленому законодавством порядку та використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. платіжна картка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ТОВ «Веллфін» свої зобов`язання за договором позики виконав повністю, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн» від 13.11.2023 року. Відповідач належним чином не виконала умов договору позики у встановлений строк. Станом на 13.11.2023 року у відповідача перед ТОВ «Веллфін» виникла заборгованість у розмірі 24 000,00 грн., яка складається з: основний борг - 8 000,00 грн., заборгованість по відсоткам - 16 000,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Веллфін». Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «Веллфін» підлягає стягненню сума у розмірі 24 000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Веллфін» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684,00 грн., які сплачено представником ТОВ «Веллфін» за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved