Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №Z75.00302.005164565 від 18.04.2019 року у загальному розмірі 29345 гривень 80 копійок, з яких: 12432,14 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 16913,66 грн. заборгованість за відсотками, та витрати зі сплати судового збору, з посиланням на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Вказана позовна заява надійшла до суду через засоби поштового зв`язку 16.01.2024 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2024 року було\~прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. У судове засідання призначене на 19.03.2024 року представник позивача не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак у позові зазначив про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність, з одночасним зазначенням про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. [PERSON] (надалі за текстом Відповідач) у судове засідання призначене на 19.03.2024 року також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Статтею 128\~ЦПК України\~передбачено,\~що суд\~повідомляє учасників\~справи про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання чи\~вчинення відповідної\~процесуальної дії,\~якщо їх\~явка є\~не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається зокрема фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Судом отримано\~відповідь з\~ відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області з якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи наявне зареєстроване місце проживання відповідача, судом здійснювалось повідомлення останнього про дату, час і місце проведення судових засідань шляхом скерування судової повістки, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі, копією позовної заяви з додатками до неї, на вказану адресу місця проживання відповідача, однак поштове повідомлення було повернуто до суду без вручення, з підстав відсутності адресата за зазначеною адресою. Відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Також, у відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 10.05.2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, відповідач про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином, однак,\~у встановлений судом строк не скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, не було надано\~заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, про причини неявки до судового засідання суд не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. З урахуванням викладеного, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні за відсутності сторін по справі, на підставі наявних документів в матеріалах справи та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 18.04.2019\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~(надалі\~ АТ\~«Ідея Банк»)\~та [PERSON] \~було укладено\~договір кредиту\~та страхування\~№ Z75.00302.005164565\~про надання коштів на умовах кредиту в сумі 12500,00 грн., строком на 24 місяці, а саме до 18.04.2021 року. Відповідно до п. 3 договору відповідач: погоджується з тим, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови; підтверджує, що ознайомлений з ДКБОФО і Тарифами, в тому числі з паперовими версіями розміщеними у відділенні Банку або Кредитного посередника, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того відповідач беззастережно погоджується з тим, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до ДКБОФО; акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку: www.ideabank.ua. У відповідності до п.3.12 договору відповідач просить відкрити поточний рахунок в Банку № [NUMBER] у валюті гривня на своє ім`я. Зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах ознайомлений, вимоги цієї Інструкції для нього обов`язкові. Йому відомо про те, що даний поточний рахунок забороняється використовувати для здійснення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності. Письмові розпорядження відписуватимуться ним або уповноваженою ним особою за довіреністю. У разі зміни повноважень особи на право розпоряджатися рахунком зобов`язується негайно повідомити про це в письмовій формі. Усе листування щодо цього рахунку просить надсилати за його адресою реєстрації. Тієї ж дати, [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту Додаток №1 до Договору кредиту та страхування №Z75.00302.005164565, за умовами якого останній підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Також у паспорті кредиту засвідчено, що: загальні витрати за кредитом 21944,37 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) становить 21944,37 грн.; реальна річна процентна ставка % річних 117.26722718%. З поданих до суду доказів вбачається, що на відкритий на ім`я відповідача рахунок були зараховані грошові кошти у загальній сумі 12500,00 грн., за наслідком двох грошових операцій: ордер-розпорядження № 1 про видачу кредиту в розмірі10775,86 грн. та ордер-розпорядження №2 про сплату страхового платежу в розмірі1724,14 грн. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №07072023, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами зазначених у відповідних реєстрах. Відповідно до\~витягу з\~Реєстру боржників\~№3\~від 07.07.2023\~року складеного\~сторонами вищевказаними\~договору,\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА\~АГЕНЦІЯ З\~ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»\~прийняло від\~АТ «Ідея\~Банк» право\~вимоги у\~тому числі\~за кредитним\~договором № Z75.00302.005164565від 18.04.2019 року, укладеним з [PERSON] , заборгованість якого станом на день укладення цього договору становить у загальній сумі 29345,80 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 12432,14 грн.; заборгованості за відсотками 16913,66 грн. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України,\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). З урахуванням\~викладеного,\~судом встановлено,\~що позивач\~ ТОВ\~«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ\~З ПОВЕРНЕННЯ\~БОРГІВ» на\~підставі укладеного\~договору про\~відступлення права\~вимоги №07072023\~від 07.07.2023\~року набуло\~право вимоги\~за кредитним\~договором № Z75.00302.005164565від 18.04.2019 року, укладеним з [PERSON] . У відповідності\~до наданого\~до суду\~позивачем розрахунку\~заборгованості вбачається,\~що у\~зв`язку з\~невиконанням відповідачем\~взятих на\~себе зобов`язань\~за кредитним\~договором № Z75.00302.005164565від 18.04.2019 року, в останнього станом на 30.11.2023 року наявна заборгованість у загальному розмірі 29345,80 грн., яка відповідає сумі заборгованості, станом на час набуття позивачем права вимоги за цим договором, на підставі договору про відступлення права вимоги №07072023 від 07.07.2023 року. Згідно положень\~ст.626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1\~ст.638 ЦК України). Згідно зі ст.634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За правилом ч.1\~ст.205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Відповідно до\~ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. ст.\~1046,\~1047 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 1 ст.\~1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею\~526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ч. 1 ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2\~ст. 612 ЦК України встановлено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України,\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки\~грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно з ч. 1, 2\~ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно з\~ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Досліджуючи подані\~до суду\~докази,\~судом встановлено,\~що між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~відповідачем \~належним чином\~укладено кредитний\~договір № Z75.00302.005164565від 18.04.2019 року, за умовами якого [PERSON] отримав у кредит грошові кошти в сумі 12500,00 грн., які виплачені останньому належним чином. Також, позивачем належним чином набуто право вимоги за вищевказаним кредитним договором. Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2\~глави 71 ЦК України\~«Кредит». Відповідачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема сплату наявної заборгованості за договором, на що посилається позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази. Враховуючи вищевикладене,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги позивача\~ є\~обґрунтованими,\~підлягають задоволенню,\~стягненню з\~відповідача,\~у зв`язку\~з невиконанням\~умов кредитного\~договору № Z75.00302.005164565від 18.04.2019 року, підлягає на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість станом на 30.11.2023 року у загальному розмірі 29345,80 грн. Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved