Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Орган опіки та піклування Сатанівської селищної ради звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідач являється батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] позбавлення батьківських прав відносно доньки, померла [INFO] . [PERSON] один виховує доньку. Дитина навчається у Плужненському ліцеї Хмельницької області з 28.08.2023, батько не цікавиться її здоров`ям та навчанням, не провідує доньку, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Батько ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми обов`язками. За даних обставин позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки та стягнути аліменти на її утримання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить їх задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої доньки та стягнути аліменти на її утримання. Відповідач позовні вимоги не визнав, зазначив, що турбується про свою дитину, при цьому не зміг пояснити чому отримані кошти державної соціальної допомоги дітям померлого годувальника використовує для власних потреб. Не спростував твердження позивача, що з моменту влаштування доньки [PERSON] до Плужненського ліцею жодного разу її не відвідував. В ході судового розгляду, почувши думку свої доньки, яка зазначила, що хоче, щоб її батько був позбавлений батьківських прав відносно неї, зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Судом було заслухано позицію самої дитини [PERSON] , яка пояснила, що батько зловживає спиртними напоями, не цікавиться її здоров`ям та навчанням, не відвідує її у ліцеї, матеріальної допомоги не надає, в будинку, де він проживає брудно, не створено належні умови для її проживання, на канікули вона не приїжджає додому, а приїздить до своєї тьоті, батько всі гроші витрачає на себе, в будинку в нього постійно збираються особи, які зловживають алкогольними напоями, а тому просить позбавити його батьківських прав. Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував у цивільному шлюбі з [PERSON] . Від спільного проживання у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідно до розпорядження Городоцької РДА Хмельницької області №441/2012-р від 12.07.2012 «Про негайне відібрання», малолітню [PERSON] було негайно відібрано у батьків та поміщено до КНП «Хмельницький обласний спеціалізований будинок дитини», де Рішенням Городоцького районного суду від 30.08.2012 мати дитини [PERSON] , [INFO] була позбавлена батьківських прав відносно доньки. [INFO] [PERSON] померла. Відповідно до розпорядження Городоцької РДА Хмельницької області №1/2015 від 06.01.2015 «Про повернення дитини батькові», [PERSON] було повернуто [PERSON] .. Однак відповідач зловживає спиртними напоями, ніяким чином не піклується про дитину, взагалі не цікавиться її життям, станом здоров`я, не надає матеріальної допомоги на її утримання, свідомо нехтує своїми обов`язками. Згідно листа центру надання соціальних послуг Сатанівської селищної ради сім' [PERSON] з 02.12.2022 отримує послугу соціального супроводу сім`ї, якаопинилася в складних життєвих обставинах. У зв`язку із недостатнім фінансовим забезпеченням сім`ї, відсутністю належних умов для утримання дитини, можливості забезпечення базових потреб для дитини, за заявою [PERSON] його малолітня донька [PERSON] з 01.09.2023 навчається в Плужненському ліцеї Хмельницької області. За період перебування дитини у ліцеї батько не намагається мінімізувати ознаки складних життєвих обставин, надалі не дотримується рекомендацій фахівця з соціальної роботи, відмовляється із ним співпрацювати. Відповідач не дотримується санітарно-гігієнічних та побутових умов проживання, дитяча кімната не облаштована для проживання, не придбані необхідні речі для задоволення базових потреб дитини. [PERSON] не працевлаштований, та не планує працювати, власних доходів немає, кошти, які він отримує на доньку у зв`язку із смертю матері дитини, витрачає на власні потреби. Згідно повідомлення ВПД №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області встановлено, що [PERSON] з 01.01.2023 по 04.12.2023 вісім разів притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст.176, 177, 152, ч.2 ст.184 КУпАП. Згідно актів обстеження умов проживання від 16.09.2023 та від 08.12.2023 встановлено, що умови проживання в будинку незадовільні, у будинку брудно, продукти харчування на дати обстеження в обмеженій кількості, [PERSON] перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. Згідно довідки адміністрації Плужненського ліцею Хмельницької області встановлено, що [PERSON] навчається в закладі з 28.08.2023. Батько [PERSON] жодного разу не приїздив до своєї доньки, посилок не надсилав, навчанням та її здоров`ям не цікавиться. Рішенням № 143/2023 від 21.12.2023 Виконавчого комітету Сатанівської селищної ради Хмельницької області затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У висновку вказано, що у зв`язку із ухиленням від виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сатанівської селищної ради від 04.08.2023, [PERSON] під його особистий підпис було повідомлено про відповідальність та правові наслідки, відносно чинного законодавства, за неналежне виконання батьківських обов`язків відносно його малолітньої дитини. [PERSON] письмово 04.08.2023 зобов`язався належно виконувати батьківські обов`язки, створити для доньки належні умови для її проживання, дотримуватись здорового способу життя. Проте [PERSON] зобов`язання не виконав, про що стверджують письмові докази надані центром надання соціальних послуг Сатанівської селищної ради, ВПД №1 ХРУП ГУНП В Хмельницькій області, що стало підставою для прийняття відповідного рішення щодо доцільності позбавлення його батьківських прав. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 7 ст. 7 СК України). Частиною 2 ст. 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 року №69-V, визначено, що предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В силу пункту 2 ч. 1 ст.164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, систематично, свідомо, без поважних причин не виконував належним чином і взагалі не виконує на цей час свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, не цікавиться її долею протягом тривалого періоду часу, участі у її вихованні та розвитку не приймає, матеріально не допомагає, що стверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач жодних спроб на відновлення відносин з дитиною не робив, тобто, він не тільки ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати, а тому суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у її долі, а тому приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved