Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє адвокат - Дядик Я.Б. звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно та просить визнати за нею, [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 99,2 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ). Посилаючись на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16.01.2007 року у справі № 2-22/2007 було визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (надалі - Рішення суду 1). 21.02.2007 року на підставі Рішення суду 1 реєстратором Гусятинського районного комунального бюро технічної інвентаризації було прийнято рішення про реєстрацію права власності Відповідача на Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (надалі - Будинковолодіння). Рішенням Васильковецької сільської ради від 15.06.2021 року № 47 було змінено поштову адресу Будинковолодіння на нову: [ADDRESS] . Рішенням Тернопільського апеляційного суду від 07.12.2021 року (надалі - Рішення суду 2, Рішення суду 1, яке було підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на Будинковолодіння - було скасоване. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28.06.2022 року у справі № 596/212/22 позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено, скасовано державну реєстрацію права власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 99,2 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), що зареєстроване 21.02.2007 року реєстратором Назарик О.М., Реєстраційний номер 16931938, номер запису: 104 в книзі: 2 (надалі - Рішення суду 3). В липні 2023 року Позивачка звернулась до державного реєстратора з заявою про реєстрацію за нею права власності на Будинковолодіння та подала Рішення суду 1, Рішення суду 2 та Рішення суду 3. Однак, Рішенням № 68682229 від 01.08.2023 року державний реєстратор відмовила у реєстрації за Позивачем права власності на Будинковолодіння у зв`язку з тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на Будинковолодіння. Державним реєстратором було роз`яснено, що відповідно до норм чинного законодавства, що регулюють порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, у випадку скасування судом державної реєстрації права власності [PERSON] на Будинковолодіння, суд мав прийняти одночасно рішення хто є новим власником Будинковолодіння. Оскільки, судом не визначено нового власника Будинковолодіння, державний реєстратор також не взмозі виконати Рішення суду З, оскільки не визначено нового власника [PERSON] . Враховуючи те, що Позивач не звертався до суду з вимогою про визнання за ним права власності на Будинковолодіння, державним реєстратором було рекомендовано Позивачу звернутись до суду з даним позовом, інакше у державного реєстратора не буде підстав зареєструвати за Позивачем право власності на Будинковолодіння, не дивлячись на те, що до реєстрації права власності [PERSON] на Будинковолодіння, Будинковолодінням володіла Позивач. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву про визнання права власності за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання в приміщенні Гусятинського районного суду Тернопільської області за адресою: селище Гусятин, провулок Героїв Майдану,7 Гусятинського району Тернопільської області, про що повідомлено учасники справи. Позивачка [PERSON] , представник позивачки адвокат Дядик Я.Б. в підготовче судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви представника сторона позивача просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника. 14.03.2024 року представник відповідача Васильковецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області подав заяву про визнання позову, розгляд справи без участі представника. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор прав на нерухоме майно Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області Дзюбас Любов Володимирівна 29.02.2024 року на електронну адресу суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до приписів ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено, постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.12.2021 року, рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16.01.2007 року у справі № 2-22/2007, яке було підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на будинковолодіння скасоване.(а.с.7-11). 28.06.2022 рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області у справі № 596/212/22 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено, скасовано державну реєстрації права власності [PERSON] на будинковолодіння, загальною площею 99,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня - [ADDRESS] ), що зареєстроване 21.02.2007 року реєстратором Назарик О.М., реєстраційний номер 16931938, номер запису: 104 в книзі: 2.(а.с.12-13). Рішення суду набрало законної сили. Як вбачається із Висновку про вартість об`єкта оцінки від 10.01.2024, ринкова вартість будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] становить 180000 грн.. (а.с.20). Таким чином, нерухоме майно складається з житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 99,2 м2, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня - [ADDRESS] ), Державний реєстратор прав на нерухоме майно Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області Дзюбас Любов Володимирівна рішенням №68681354 від 01.08.2023 року відмовила [PERSON] у проведенні реєстраційних дій та надала роз`яснення звернення до суду для вирішення питання щодо визнання права власності на спадкове майно. (а.с.19). Відповідно до приписів ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 4 ст.206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає таке визнання, що відповідно до ч.4 ст.206, ч.3-4 ст.200 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарногороку, у якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір згідно квитанції ІD:6522-1425-3735-5596 від 29.01.2024 року в розмірі 1800 грн., за вимогу майнового характеру, а саме визнання права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суду у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»). Таким чином, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті та позовні вимоги ухвалено до задоволення в підготовчому судовому засіданні, суд дійшов до висновку про повернення 50 відсотків сплаченого судового збору.

Outcome: approved