Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

представник позивача ТОВ «Птахокомплекс «Губин» адвокат Рунов Д.Г. 22.01.2024 року звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення суми позики та штрафних санкцій. В обгрунтвання позовних вимог представник позивача вказує, що 13.09.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» та громадянкою України [PERSON] було укладено Договір позики № 11-13/09/23. Відповідно до п. 1.1. Договору, Позикодавець надав Позичальнику поворотну фінансову допомогу (позику), яку Позичальник приймає і зобов`язується повернути Позикодавцю па визначених в договорі умовах. Згідно п. 1.2. Договору, сума поворотної фінансової допомоги (позики) становить 54 790 грн. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що повернення позики здійснюється щомісяця до 20 (двадцятого) числа, починаючи з жовтня 2023 року, рівними частинами в сумі не менше 5 479 грн. Відповідно до п. 4.2. позика повертається щомісячно в готівковій формі шляхом внесення Позичальником грошових коштів в касу Позикодавця, при цьому останній складає розписку в отриманні позики, або шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок Позикодавця. Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у випадку розірвання трудових відносин із Позикодавцем до моменту погашення позики. Позичальник зобов`язаний погасити позику в день припинення трудових відноснії, що буде вважатись вимогою про дострокове повернений позики. Крім того позичальник надає згоду позикодавцю на стягнення неповернутої суми позики з усіх нарахувань, що підлягають виплаті Позичальнику при звільненні. На виконання умов Договору, відповідно до видаткового касового ордеру від 13.09.2023 р. та видаткового касового ордеру від 14.09.2023 р. позивач надав відповідачу позику на загальну суму 54 790 грн. 13.09.2023 р. відповідачем було надано позивачу письму заяву, в якій він надав згоду на стягнення не повернутої суми позики з усіх нарахувань, що підлягають виплаті відповідачу при звільненні. 30.10.2023 р. між Позикодавцем та Позичальником було розірвано трудові відносини та за умовами Договору утримано при здійсненні остаточного розрахунку 1869,23 грн., про що позичальник повідомлений та ознайомлений під особистий підпис у розрахунковому листку за жовтень 2023 року. 31.10.2023 р. позичальником через касу товариства здійснено платіж в сумі 1982,20 грн. в рахунок погашення отриманої позики по Договору № ГМ3/09/23 від 13.09.2023 р. 06.12.2023 р. позивачем було направлено повідомлення Відповідачу з проханням здійснити погашення боргу протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання повідомлення. 13.12.2023 року відповідно до даних сайту Укрпошти вищезазначений лист отримано Відповідачем, відповідно строк погашення до 18.12.2023 року включно. Оскільки у визначений у повідомленні термін відповідач не здійснив жодного платежу на повернення позики. 21.12.2023 р. позивач направив вимогу відповідачу щодо необхідності погашення позики, відповідно до укладеного Договору, на розрахунковий рахунок позивача. Станом на дату звернення до суду сума не повернутої позики становить 50 938,57 грн. Грошові кошти відповідачем не повернуто починаючи з 31.10.2023 р. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь: заборгованість за договором позики № П-13/09/23 від 13.09.2023 р. в розмірі 55 221,50 грн., в т.ч.: заборгованість за позикою 50 938,57 грн., штраф відповідно до п.6.2 договору в сумі 3 347,67 грн., інфляційні втрати в сумі 613,05 грн. за період з листопада по грудень 2023 р., 3 % річних в сумі 322,21 грн. за період з 31.10.2023 р. по 15.01.2024 р., а також витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов суду не подала. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без її участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі оскільки відносно цього не заперечив представник позивача в позовній заяві. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.09.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Птахокомплекс «Губин» та відповідачкою було укладено Договір позики № 11-13/09/23 (а.с.10-12). Відповідно до п. 1.1. Договору, Позикодавець надав Позичальнику поворотну фінансову допомогу (позику), яку Позичальник приймає і зобов`язується повернути Позикодавцю па визначених в договорі умовах. Згідно п. 1.2. Договору, сума поворотної фінансової допомоги (позики) становить 54 790 грн. Відповідно до розділу 3 договору «Строк надання позики», п.4.1 строк дії договору сторонами було визначено 10 місяців з моменту отримання такої позики, але в будь-якому випадку до повного виконання договору. Пунктом 4.1. договору(розділ 4. Порядок повернення позики») передбачено, що повернення позики здійснюється щомісяця до 20 (двадцятого) числа, починаючи з жовтня 2023 року, рівними частинами в сумі не менше 5 479 грн. Відповідно до п. 4.2.(розділу 4) позика повертається щомісячно в готівковій формі шляхом внесення Позичальником грошових коштів в касу Позикодавця, при цьому останній складає розписку в отриманні позики, або шляхом перерахування відповідної суми на банківський рахунок Позикодавця. Пунктом 4.5.(розділу 4) договору передбачено, що у випадку розірвання трудових відносин із Позикодавцем до моменту погашення позики. Позичальник зобов`язаний погасити позику в день припинення трудових відносин, що буде вважатись вимогою про дострокове повернений позики. Крім того, позичальник надає згоду позикодавцю на стягнення неповернутої суми позики з усіх нарахувань, що підлягають виплаті Позичальнику при звільненні. П.6.2 договору передбачено, що у разі прострочення термінів повернення позики, позикодавцю сплачується штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення за кожен день такого прострочення. На виконання умов Договору позивачем відповідно до видаткового касового ордеру від 13.09.2023 р. на суму 49000,00 грн.(а.с.13) та видаткового касового ордеру від 14.09.2023 р. на суму 5790,00 грн.(а.с.14) було надано відповідачу позику на загальну суму 54 790 грн. 13.09.2023 р. відповідачем було надано позивачу письму заяву, в якій він надав згоду на стягнення не повернутої суми позики з усіх нарахувань, що підлягають виплаті відповідачу при звільненні(а.с.15). 30.10.2023 р. між Позикодавцем та Позичальником було розірвано трудові відносини за ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу № 753-п/23(а.с.18). За умовами Договору при здійсненні остаточного розрахунку було утримано з доходів відповідача 1869,23 грн., про що позичальник повідомлений та ознайомлений під особистий підпис у розрахунковому листку за жовтень 2023 року, що підтверджується копією розрахункового листка(а.с.17). 31.10.2023 р. позичальником через касу товариства здійснено платіж в сумі 1982,20 грн. в рахунок погашення отриманої позики по Договору № ГМ3/09/23 від 13.09.2023 р., що підтверджується копією прибуткового касового ордеру №830 від 31.10.2023 р. (а.с.16). Заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики складає 50938,57 грн. Позивачем вживалися до відповідача заходи досудового врегулювання спору, надсилалися 06.12.2023 р. повідомлення з проханням повернути запозичені кошти(а.с.19), копію якої відповідач отримала 13.12.2023 р., що підтверджується копією трекінгу Укрпошти та копією квитанції, а також 20.12.2023 р. було направлено вимогу про повернення коштів(ас.23). Відповідачем добровільно заборгованість не сплачено. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір заборгованості відповідача в сумі 50938,57 грн. по договору позики підтверджується належними та допустимими доказами, а саме копіями видаткових касових ордерів від 13.09.2023 р. та від 14.09.2023 р.( а.с.13, 14), копією розрахункового листка(а.с.17), копією прибуткового касового ордеру №830 від 31.10.2023 р.(а.с.16). Розмір заборгованості відповідачем не спростовано, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до умов укладеного договору п.6.2 позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 31.10.2023 р. по 15.01.2024 р. в сумі 3347,67 грн., що підтверджується розрахунком викладеним в позовній заяві, який відповідачем не спростовано, а тому вимоги позивача в цій частині також підлягають до задоволення. Крім цього з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційні витрати за листопад-грудень 2023 р. в розмірі 613,05 грн., що підтверджується розрахунком викладеним в позовній заяві, який відповідачем не спростовано, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення. Підлягають також до стягнення з відповідача на користь позивача в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних за період з 31.10.2023 р. по 15.01.2024 р. в сумі 322,21 грн., що підтверджується розрахунком викладеним в позовній заяві, який відповідачем не спростовано, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають до задоволення. Також підлягають до стягнення з відповідача понесені позивачем при подачі позову до суду витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved