Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

ТОВ "Фінансова\~компанія "Фінтраст\~Україна"звернулася\~до Хмільницького\~міськрайонного суду\~Вінницької області\~з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 20.07.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №4491800 за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10200 грн, які зобов`язалася повернути та сплатити проценти. На порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала та станом на 18.12.2023 у неї виникла заборгованість у розмірі 33456 грн, інфляційні втрати - 1075,38 грн, а також 3% річних - 266,73 грн, які позивач просить стягнути відповідно до договору факторингу від 03.05.2022, разом із витратами на правничу допомогу - 10000 грн і сплатою судового збору. Ухвалою суду від 29.12.2023 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 11.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки строк кредитування за договором становив 30 днів та не був автоматично пролонгований до 90 днів, згоди на пролонгацію відповідач не надавала. Також зазначена у договорі процентна ставка у 1,9% від суми несплаченого платежу за кожен день є непропорційною сумою компенсації та свідчить про несправедливі умови і суперечить ч. 1,2 п. 5 ч. 3, ч. 5 ст. 18, ч. 2 ст. 21 Закону України ""Про споживче кредитування". Інфляційні втрати та 3% річних не можуть бути стягнути, як такі, що нараховані у період дії воєнного стану. Відповідач вважає завищеними витрати на професійну правничу допомогу, а також неспівмірність їх розміру зі складністю справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позову просить відмовити. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши доводи сторін, дійшов наступного висновку. 20.07.2021 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір № 4491800 про надання споживчого кредиту згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 10200 грн із строком кредитування 30 днів з можливістю пролонгації, стандартна процентна ставка 693,50% річних (1,90% в день), знижена процентна ставка 658,83% річних (1,805% в день) (а.с. 8-10, 11-15, 16). Згідно з\~наданим позивачем\~розрахунком (а.с.\~12-30)\~заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором №\~4491800\~від 20.07.2021,\~станом на\~18.12.2023\~-\~33456\~грн,\~з яких:\~10200\~грн -\~основний борг;\~232560 грн - проценти. 03.05.2022 між ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" та ТОВ "Авентус Україна" укладено договір факторингу № 03-05/2022 за умовами котрого ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна", серед іншого, набула права вимоги до [PERSON] за договором № 4491800 на загальну суму 33456\~грн,\~з яких:\~10200\~грн -\~основний борг;\~232560 грн -\~проценти (а.с. 19, 67-71). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Позивачем доведено і судом, з досліджених доказів встановлено, що відповідачем та ТОВ "Авентус Україна" укладено договір надання споживчого кредиту, відповідач отримала 10200 грн, які були перераховані на її картковий рахунок (виписка по рахунку а.с. 137-138). Відповідач не повернула кошти та допустила заборгованість в загальному розмірі 33456 грн, з яких 10200 грн тіло кредиту, проценти -23256 грн. 20.07.2021 позивач набув право вимоги за цим кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань, не повернула тіло кредиту, за умовами п. 3 договору їй нараховано проценти, розмір яких відповідає кількості днів прострочення виконання зобов`язань. Отже, позовні вимоги про стягнення тіла критеду та процентів є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що строк кредиту безпідставно пролонговано, оскільки автоматична пролонгація узгоджена сторонами у п.п. 4.3.1 п. 4.3 договору, а у п. 4. 3. 2 п. 4. 3 зазначено, що споживач дає згоду на таку автопролонгацію. Доводи відповідача про несправедливість умов договору в частині визначення розміру процентної ставки та не відповідність цих умов ч. 1,2 п. 5 ч. 3, ч. 5 ст. 18, ч. 2 ст. 21 Закону України ""Про споживче кредитування" суд також відхиляє, оскільки з моменту отримання кредиту 20.07.2021 і до 11.01.2024 вказані умови договору відповідачем не оспорювалися, хоча і в даній справі відповідач мала право пред`явити зустрічний позов, проте не скористалась ним. Враховуючи викладене, суд виходить з принципу правомірності правочину, закріпленого у ст. 204 Цивільного кодексу України. Суд приймає до уваги доводи відповідача про безпідставність нарахування інфляційних втрат - 1075,38 грн, а також 3% річних - 266,73 грн, зважаючи на таке. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Інфляційні втрати та 3% річних позивач нараховує в період дії воєннного стану, за період з грудня 2021 по лютий 2022, у той час як право вимоги до відповідача він набув на підставі договору факторингу 03.05.2022 у розмірі 33456 грн. Отже нарахування інфляційних втрат та 3% річних є безпідставним та стягненню не підлягає. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що відповідач фактично отримані кошти не повернула, заборгованість за процентами не сплатила, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №4491800 від 20.07.2021 на загальну суму - 33456 грн, з відмовою у стягненні інфляційних втрат та 3% річних. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачем документально підтверджено понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн (а.с. 17, 37-38, 39) та наведено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням заявлення позову на суму 34798,11 грн, часткового задоволення позовних вимог на суму 33456 грн, сплату судового збору в розмірі 2147,20 грн з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2064,39 грн (судовий збір) (2 147,20 х (100 х 33456:34798,11):100)., 9614,32 грн. (витрати на правничу допомогу) (10000 х (100 х 33456:34798,11):100). На підставі викладеного,

Outcome: partial