Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що позивачка перебуває із відповідачем у шлюбі з 05.08.2000 року, від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження у поглядах на сімейні відносини, шлюб існує лише формально, сім`я фактично припинила своє існування, сторони проживають окремо. Позивачка вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, а тому і звернулася із вказаним позовом до суду. Ухвалою судді від 05 лютого 2024 року прийнято позовну заяву [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Лещенко Н.П. в судове засідання не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився,повідомлений належним чином. У зв`язку із неприбуттям учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05 серпня 2000 року за актовим записом № 62, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 08.11.2023 року. Сім`я розпалася, намірів на відновлення сімейних стосунків сторони не мають. [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживають окремо. Спільне життя подружжя не склалося через втрату почуття взаємної поваги та любові. Подружні відносини сторони припинили. Позивачка заперечує можливість примирення і збереження сім`ї. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ч. 3 і ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, небажання позивача зберегти подружні відносини, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе. Підстав для відмови в позові немає, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved