Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даною позовною заявою в якій просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS] та усунути перешкоди в користуванні належним їй, житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS] , шляхом виселення [PERSON] , з вказаного вище житлового будинку. В обґрунтування позову вказує, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Вказує, що до складу спадкового майна зокрема входить житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що рішенням Коростишівського районного суду від 24 травня 2022 року у справі № 935/3235/21 за позивачем визнано право власності на вищевказаний будинок у порядку спадкування за заповітом. Зазначає, що [PERSON] з її слів була співмешканкою батька [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, відповідач не проживала з її батьком однією сім?єю без реєстрації шлюбу. Таким чином, проживання відповідача у будинку, що перейшов до позивача у спадок після смерті батька здійснювалось виключно за згодою батька при його житті. Пояснює, що відповідач неодноразово зверталась до судів різних інстанцій, щоб оскаржити її право на спадщину, а також з метою визнання вказаного будинку спільною власністю відповідача та померлого батька позивача, встановлення факту проживання відповідача однією сім`єю з померлим батьком позивача. Хоча звертаючись кількаразово до суду з різними вимогами відповідач жодного разу не довела факту спільного постійного проживання з батьком однією сім?єю без реєстрації шлюбу, не довела права спільної сумісної власності на цей будинок, а також права на проживання у цьому будинку, користування ним. Пояснює, що після оформлення права власності на будинок, позивач звернулась до відповідача з проханням виселитись з будинку. Проте, вказана вимога була проігнорована, що стало причиною неоднаразового звернення до правоохоронних органів, оскільки у будинку були наявні речі відповідача. Вказує, що в подальшому зверталася до відповідача з письмовою вимогою про добровільне звільнення житлового будинку, шляхом виселення та звільнення його від її речей та майна. Проте відповідач без її дозволу, як власника, без попереднього повідомлення чи запрошення з?явилась до належного їй на праві власності житлового будинку, що розташований за адресою; [ADDRESS] , та, шляхом пошкодження замків на вхідних дверях проникла у належний будинок позивача. Таким чином, вказує, що відповідач, без її згоди, як власника проживає в будинку, користується ним, що створює для позивача об?єктивні перешкоди у володінні та користуванні цим майном, так, як [PERSON] без достатніх правових підстав проживала та проживає у будинку, не надає доступу до будинку, добровільно відмовляється його звільнити, що порушує право позивача, як власника на мирне володіння майном. У відзиві відповідач заперечила щодо задоволення позову. Вказує, що доводи позивача є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що надані позивачем докази містять протиріччя зокрема щодо розмірів спірної нерухомості та характеристик житового будинку. Також вказує, що вона фактично прожила із померлим [PERSON] 25 років та мали спільного сина [PERSON] [INFO] , який помер у віці 16 років. Вказує, що [PERSON] , за життя часто хворів(був лежачим хворим) та потребував сторонньої допомоги, а вона самостійно здійснювала за ним догляд та опікувалася. Після смерті [PERSON] вона самостійно здійснила його поховання, як дружина та розпорядилася його речами. Вказує, що позивачка фактично ухилялася від надання своєму батькові будь-якої моральної та матеріальної допомоги, не приймала участь у його вихованні, не з`явилася на його похорон. Тому з огляду на вказана вважає, що житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю її та померлого [PERSON] , адже вони спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2001 року. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Кушніренко А.В. судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити з наведених у ньому підстав. Зазначив, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу буде подана протягом 5 днів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Згідно ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності в межах позовних вимог дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду від 25 травня 2022 у справі №935/3235/21 за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом визнано право власності на житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.07.2022 №304331827, слідує, що житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 20.02.2020 №16, слідує що [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 22\~липня 2022\~року позивач\~ [PERSON] \~надіслала відповідачу\~ [PERSON] \~вимогу про\~виселення із\~будинку за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] отримала 27.07.2022 року (а.с. 31-32). 16 вересня 2022 року СД ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за фактом незаконного проникнення [PERSON] до будинку [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [INFO] , внесено відомості до ЄРДР за № 12022065420000157, за ознаками вчинення кримінального правопорушення предбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Вказане кримінальне провадження на підставі постанови начальника СД ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області [PERSON] від 25.10.2022 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального провопорушення (а.с. 34-36). Згідно довідки виданої старостою Стрижівського старостинського округу Томашевською М.О. від 24.01.2022 №20 слідує, що [PERSON] згідно запису з погосподарської книги №9 за 2016-2023 роки є користувачем, головою домогосподарства та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У довідці виданої старостою Стрижівського старостинського округу Томашевською М.О. від 11.11.2022 №304 вказано, що згідно запису з погосподарської книги №9 за 2016-2023 роки, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею, 0,25 га, що розташовані за адресою [ADDRESS] , належать на праві власності [PERSON] (а.с. 23). Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 року у справі № 935/3227/22, яке набрало законної сили 10.11.2023 року у задоволенні позову [PERSON] до Територіальної громади в особі Стрижівського старостинського округу Коростишівської міської ради Житомирської області, третя особа [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] з 1993 року по січень 2020 року без реєстрації шлюбу, визнання удаваним договору дарування житлового будинку розташованого [ADDRESS] від 28.04.1995 року та встановлення факту укладення договору купівлі-продажу, визнання вказаного житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя\~ відмовлено повністю. Зі змісту статей 317,\~319 ЦК України\~слідує, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до частин першої, другої\~статті 321 ЦК України\~право власності\~є\~непорушним.\~Ніхто\~не\~може бути\~протиправно\~позбавлений\~цього права\~чи\~обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 Житлового кодексу України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до положень ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У\~статті 391 ЦК України\~вказано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз\~статті 391 ЦК України\~свідчить, про те, що підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником свого права. Таким чином, право власності має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. У постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Власником житлового будинку, що за адресою: [ADDRESS] є позивач [PERSON] . \~ Відповідач вказує, що з 1993 року по січень 2020 року вона разом із [PERSON] проживала в будинку, що за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю як жінка і чоловік без реєстрації шлюбу, тобто є членом сім`ї попереднього власника житлового будинку [PERSON] , який помер [INFO] . Водночас рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 року у справі № 935/3227/22, яке набрало законної сили 10.11.2023 року у задоволенні позову [PERSON] до Територіальної громади в особі Стрижівського старостинського округу Коростишівської міської ради Житомирської області, третя особа [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] з 1993 року по січень 2020 року без реєстрації шлюбу, визнання удаваним договору дарування житлового будинку розташованого [ADDRESS] від 28.04.1995 року та встановлення факту укладення договору купівлі-продажу, визнання вказаного житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя\~ відмовлено повністю. Згідно положень ч. 2 ст. 64 та ч. 4 ст. 156 ЖК України слідує, що до членів сім`ї власника будинку належать дружина (чоловік) власника, їх діти і батьки. Відповідно до правової позиція Верховного Суду України, висловленої у Постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-709цс16, слідує, що визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідач не є членом сім`ї позивача, яка успадкувала в тому числі і житловий будинок, за адерсою: [ADDRESS] , на підставі складеного її батьком заповіту від 18.10.2018 року. Право власності [PERSON] на житловий будинок за вказаною вище адресою зареєстровано у встановленому законом порядку та не оспорене. Будь-яких угод про порядок користування цим будинком між сторонами у цій справі та між попереднім власником(батьком позивача) та відповідачем не укладалися, зворотного матеріали справи не місять. При цьому, зі змісту позовних вимог [PERSON] вбачається, що усунення перешкод шляхом виселення відповідача вона пов`язує саме з проживанням відповідача у належному їй будинку без її дозволу. Відповідач не бажає добровільно виселятися, у зв`язку з чим вона зверталася з цього приводу до правоохоронних органів та в подальшому до суду, а тому, за відсутності передбачених законом будь-яких інших підстав для проживання в будинку, відповідач позбавлена права користування належним позивачу будинком, а тому, вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення відповідача є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час вимога позивача про визнання [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим будинком, за адресою: [ADDRESS] , не підлягає задоволенню з огляду на те, що позивачем не надано суду будь-яких достатніх та допустимих доказів неможливості зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] в позасудовому порядку. Оскільки [PERSON] є власником житового будинку та відповідно до ст. 18 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" може в позасудовому порядку шляхом звернення до органу реєстрації чи відповідного центру надання адміністративних послуг зняти [PERSON] із зареєстрованого її місця проживання. Будь-яких доказів наявних перешкод позивачем надано не було. З врахуванням наведеного, відповідач [PERSON] проживає в належному [PERSON] будинку, що за адресою: [ADDRESS] , без згоди власника, чинить перешкоди у користуванні власністю, чим порушує право позивача на користування вказаним майном і вказане порушене право власника підлягає захисту, тому позов підлягає частковому задволенню, що на переконання суду призведе до ефективного захисту порушених прав позивача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду\~на зазначене,\~враховуючи,\~що позовні\~вимоги до\~ [PERSON] \~задоволено частково,\~ а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992, 40 грн. Враховуючи зазначене вище

Outcome: partial