Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Кредитним договором № 2107345529873 від 14.03.2021 року у розмірі 69720,42 грн та судові витрати у вигляді сплаченого судовий збору у розмірі 2684,00 грн та витрат на правову допомогу у розмір 17000,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що 14.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2107345529873 «Стандартний» (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу (позичальнику) було надано кредит у розмірі 4200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов"язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» належним чином виконало свої зобов"язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, відповідач заборгованості за договором не погашає, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв"язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 2107345529873 від 14.03.2021 року. Згідно з договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі за договором № 2107345529873 від 14.03.2021 року. Внаслідок невиконання відповідачем умов Кредитного договору, його заборгованість на день звернення з позовом до суду становить 69720,42 грн, з яких: 4200 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32340,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 33180,42 грн - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до умов кредитного договору. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 09 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Сторонам встановлені процесуальні строки для подачі заяв по суті. Відповідач [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України не подав, хоча судом йому було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивач ТОВ «Коллект Центр» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.03.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2107345529873 «Стандартний» (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу (позичальнику) було надано кредит у розмірі 4200,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов"язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. (а.с. 5-7 - копія Кредитного договору з додатками). Згідно умов (п. п. 1.1, 1.3, 1.9) договору про надання фінансових послуг № 2107345529873 "Стандартний", товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 4200 грн. 00 коп. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту його отримання. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Згідно з п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у визначених договором розмірах: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною в п. 1.4.в; д) тип процентної ставки - фіксована. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. У разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Згідно з п. 2.2.2.1 договору позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п. п. 2.1.1.2, 2.1.1.7 товариство має право: у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі; укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою без додаткового погодження цього з позичальником. Водночас у заяві-анкеті (для отримання кредиту), який є додатком №1 до кредитного договору, сторони погодили, що відповідач зобов`язується повернути кредит у розмірі 4200,00 грн та сплатити проценти у розмірі 1344,00 грн. Відповідач кошти отримав одноразово, шляхом переказу грошових коштів у розмірі 4200,00 грн на карту MONObank № [NUMBER] (а.с. 8 - повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ»). Положеннями ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 2107345529873 від 14.03.2021 року. Загальна сума заборгованості, яка рахується за відповідачем на момент відступлення права вимоги - 36540,00 грн, з яких тіло кредиту - 4200,00 грн, відсотки на дату відступлення права вимоги - 32340,00 грн (а.с. 12-16- копія договору, копія реєстру боржників, копія платіжного доручення, витяг з реєстру боржників). 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, в тому числі за кредитним договором № 2107345529873 від 14.03.2021 року. Загальна сума заборгованості, яка рахується за відповідачем на момент відступлення права вимоги визначена на рівні 69720,42 грн (а.с. 17-23 - копія договору, копія реєстру боржників, витяг з реєстру боржників). За розрахунками ТОВ «Служба миттєвого кредитування» заборгованість [PERSON] за кредитом станом на 30.11.2021 року становить 36540,00 грн, з яких 4200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 32340,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. 8-10 - розрахунок заборгованості). Згідно розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за кредитом станом на 13.03.2022 року (включно) становить 69720,42 грн, з яких 4200,00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту, 32340,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 33180,42 грн - нараховані відсотки після відступлення права вимоги в межах строку кредитування (а.с. 11 - розрахунок заборгованості). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між банком і відповідачем кредитного договору, датою остаточного повернення кредиту є 14.03.2022 року. Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 13.03.2022 року включно, після закінчення строку дії договору у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих відсотках включає період в межах строку кредитування, а тому вимога про стягнення заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 32340,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 33180,42 грн - нараховані відсотки після відступлення права вимоги в межах строку кредитування, є обгрунтованою та підлянггає задоволенню. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за Кредитним договором № 2107345529873 від 14.03.2021 року у розмірі 69720,42 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4200,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлдення права вимоги - 32340,00 грн, нараховані відсотки після відступлення права вимоги в межах строку кредитування - 33180,42 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved