Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.01.2020 року в розмірі 23040,29 гривень (за тілом кредиту) станом на 08.10.2023 року Свої вимоги мотивує тим, що "Monobank" - це мобільний банк, в рамках якого вiдкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 11.01.2020 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банкiвських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11.01.2020 року. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники в мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір, та зобов`язувався виконувати його умови. На підставі укладеного договору вiдповiдач отримав кредит у розмірі 20 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Свої зобов`язання за договором АТ «Універсал Банк» виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячнi мiнiмальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 03.09.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.09.2023 року направив повідомлення "пуш про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості, в зв`язку з чим кредит став у формі «на вимогу». Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 08.10.2023 року становить 23040,29 гривень, в тому числі: 1) загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 23040,29 гривень, 2) заборгованість за пенею 0,00 гривень, 3) заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0 гривень. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань i не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». Ухвалою суду від 04.12.2023 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 05.02.2024 року визнано явку представника позивача АТ «Універсал Банк» для надання пояснень у справі обов`язковою, розгляд справи призначено на 26.02.2024 року о 12.00 годин. Ухвалою суду від 26.02.2024 року визнано явку представника позивача АТ «Універсал Банк» для надання пояснень по справі обов`язковою, відкладено судове засідання на 28.03.2024 року о 15.30 годин, запропоновано позивачу надати пояснення чи докази щодо встановленого кредитного ліміту та строку дії картки, а також надати докази - банківську виписку з рахунку [PERSON] за період з 11.01.2020 року по 08.10.2023 року за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.01.2020 року зі зазначенням суми тіла кредиту та суми нарахованих відсотків. Представнику позивача ухвали суду від 05.02.2024 року та 26.02.2024 доставлено до його електронного кабінету (а.с.73 зворот, 88). Представник позивача АТ «Універсал Банк» явку представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання від 04.03.2024 року про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що необхідні докази є у матеріалах справи, просив позов задоволити (а.с.89). Відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи повторно повідомлений належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті судової влади України (а.с. 91). Судова повістка на 28.12.2023 року та копії позовних матеріалів повернулися до суду з відміткою «адресат за вказаною адресою не проживає» (а.с.51 54). Судова повістка на 18.01.2024 року та копії позовних матеріалів повернулися до\~суду з\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»\~(а.с. 58 61). Судові повітки на 05.02.2024 року, 26.02.2024 повернулися до суд з відміткою «по даному адресу не проживає» (а.с.66 -68, 75 - 77). Згідно з ч.1\~ ст.223 ЦПК України\~ неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У ч. 2 ст. 247 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Так як сторони в судове засідання, призначене на 28.03.2024 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до такого висновку. Кожна особа має право в порядку, встановленому\~ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст.4 ЦПК України). Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності\~ЦПК України\~випадках. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно з ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до положень ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На підтвердження факту укладення кредитного договору з відповідачем банк надав анкету - заяву до договору про надання банківських послуг від 11.01.2020 року (а.с. 12) і витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг (а.с. 13- 25), паспорт споживчого кредиту (а.с.28-30), розрахунок заборгованості за договором №б/н від 11.01.2020 року (а.с.6-11), укладеного між Універсал Банк та [PERSON] . Із вказаної анкети заяви до договору про надання банківських послуг вбачається (а.с.12), що вона підписана відповідачем 11.01.2020 року. У вказаній анкеті заяві зазначено, що [PERSON] просить встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку відповідно до умов договору. Однак, позивачем не надано суду вищевказаний додаток, з якого б вбачався розмір кредитного ліміту, наданого позивачу відповідачем. Вказане має значення, оскільки позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 23040,29 гривень, одночасно зазначаючи в позовній заяві, що кредитний ліміт відповідачу становить становить 20000 гривень У п. 3 анкети заяви відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, та відповідно підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. На підтвердження своїх вимог позивачем надано копію Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/ Universal Bank та Тарифах з користування Чорною карткою monobank, вони затверджені протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року та набувають чинність з 27.11.2021 року. (а.с.13), хоча анкета-заява відповідачем підписана 11.08.2020 року Крім того, в матеріалах справи відсутнє відповідне підтвердження зі зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорту споживчого кредиту та Тарифів. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані Банком до суду Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, Паспорт споживчого кредиту та Тарифи з користування Чорною карткою monobank розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в рамках проекту Монобанк (monobank), тоді як вказані Умови і правила, Паспорт споживчого кредиту та Тарифи відповідачем не підписані. Окрім того, позивачем також не надано жодних доказів щодо перерахунку кредитних коштів на картку відповідача, кредитного ліміту та строку дії картки, а також доказів банківської виписки з рахунку [PERSON] за період з 11.01.2020 року по 08.10.2023 року за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 11.01.2020 року зі зазначенням суми тіла кредиту та суми нарахованих відсотків. Ухвалами суду від 05.02.2024 року та 26.02.2024 року (а.с.71) визнано явку представника позивача обов`язковою для надання пояснення чи вищевказаних доказів, які позивач отримав 07.02.2024 року та 27.02.2024 (а.с.73 зворот, 88), однак явку свого представника в судове засідання не забезпечив, вищевказаних доказів суду не надав. Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 11.01.2020 року станом на 08.10.2023 року (а.с.6-11), який долучений позивачем до позовної заяви та в якому вказано суму заборгованості за кредитом (тілом кредиту ) 23\~040,29 гривень, містить лише печатку АТ «Універсал Банк» Мonobank без зазначення П.І.Б. та посади особи, яка його засвідчила, та сам по собі не є належним та допустимим доказом на підтвердження наявності загального залишку заборгованості у відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту), тоді як саме таким документом є виписка, про що зроблено висновок у постанові Верховного Суду у справі №200/5647/18 від 16.09.2020. Зважаючи на наведене, суд позбавлений можливості беззаперечно встановити розмір наданого відповідачу кредитного ліміту та умови надання банківських послуг, оскільки надані до суду «Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «monobank», на які посилався позивач у позові, належними доказами бути не можуть, оскільки ці докази повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни до них. З урахуванням приписів ч. 6 ст. 81 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Посилання позивача на Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної з сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (такий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року в справі №342/180/17). Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати кредитних коштів, доказів перерахування яких не надано. Не містить укладений у вигляді анкети-заяви кредитний договір від 11.01.2020 року, підписаної сторонами, і строку повернення кредиту (користування ним). Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позовній заяві, матеріали справи не містять, а тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed