Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, третя особа: [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 28.02.2006 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2020 року шлюб було розірвано. Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] [INFO] набуває повноліття, та аліменти за наказом на її утримання будуть припинені, однак вона навчається в «Межівському професійно-технічному училищі» Дніпропетровської обласної ради на денній формі навчання з 01.09.2021 року по 27.06.2024 року. У зв`язку з денною формою навчання [PERSON] не має можливості влаштуватися на роботу, а отже знаходиться на утриманні позивачки, яка працює на АПК «Інвест» та має середній дохід у місяць 11000 грн, що недостатньо для утримання дітей. Посилаючись на статтю 199 СК України позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, за період з 26.12.2023 року та до 27.06.2024 року. Ухвалою суду від 29 січня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток, а також розміщено інформацію про судові засідання на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надала. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилась [INFO] , у свідоцтві про її народження зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.10). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 листопада 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) розірвано. Рішення набрало законної сили 10.12.2020 року (а.с.9). [PERSON] 09 вересня 2022 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2020 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 1/2 частини заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.17-18). [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Згідно довідки від 29.11.2023 року №88 [PERSON] навчається в Комунальному закладі освіти «Межівське професійно-технічне училище» Дніпропетровської обласної ради на денній формі навчання, на бюджеті з терміном навчання 3 роки з 01.09.2021 року по 27.06.2024 року. По професії: «Операток з ветеринарного обробляння тварин. Оператор із штучного осіменіння тварин та птиці. Водій автотранспортних засобів (категорії «С»)» (а.с.16). Відповідач, як батько дитини, не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дочки, яка навчається в навчальному закладі на денній формі навчання. Оскільки дитина навчається на денній формі навчання, вона не має можливості працювати, самостійно отримувати заробіток. Доходу позивачки недостатньо для забезпечення дитини, на час навчання, всім необхідним, у зв`язку з чим, позивачка потребує матеріальної допомоги. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Згідно положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Визначаючи розмір аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно до вимог ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище, а також матеріальне становище позивача, факт того, що їх повнолітня дочка навчається на денній формі навчання та не працює, крім того, з відповідача продовжують стягуватися аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки на час її навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 19 січня 2024 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі п озову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial