Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відповідача Тернопільської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що він після смерті [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно. В подальшому, позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, однак отримав відмову, оскільки вважається таким, що спадщину у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не прийняв. Позивач вказав, що він не зміг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через хворобу, яка потребувала тривалого лікування, у зв`язку із чим йому було встановлено III групу інвалідності. Також позивач зазначив, що вперше про існування заповіту він дізнався від матері [PERSON] в кінці листопада 2023 року, яка через поганий стан здоров`я сина та загострення його хвороби, не хотіла раніше його турбувати з приводу оформлення спадкових прав на підставі заповіту. При цьому, повідомивши про заповіт, мати вказала, що одразу після смерті [PERSON] вона консультувалась в нотаріуса, де їй було роз`яснено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану строк для прийняття спадщини продовжено до 10 місяців, тобто часу щоб звернутись до нотаріуса є ще достатньо. У зв`язку із недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визначити йому додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлого [INFO] [PERSON] . У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити, з мотивів та підстав, наведених у ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, однак подала відзив на позов, в якому вказала, що позовні вимоги є необґрунтовані та безпідставні з огляду на те, що позивачу було відомо про наявність спадщини та він мав шість місяців для її прийняття. Позивач міг надіслати заяву про прийняття спадщини засобами поштового зв`язку або звернутися із заявою до нотаріуса в період коли він не перебував на стаціонарному лікуванні. Відтак, обставини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини, на які посилаються позивач, є неповажними, а тому, просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався. При розгляді справи судом, учасниками справи подано заяви, клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Суд, встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане 08.03.2023 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 471. За життя [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.07.2021, належала квартира [ADDRESS] , про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 265284329 від 09.07.2021. 07 травня 2021 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломаківською Т.І. та зареєстрований в реєстрі за № 148; 149, згідно якого [PERSON] заповів позивачу [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом та за заповітом матиме право. Відповідно до довідки ДП «Люкс-2» від 30.11.2023 за № 808, вбачається, що дядько позивача [PERSON] був зареєстрований за адресою в [ADDRESS] з 15.01.1979 до дня смерті. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Ломаківської Т.І. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлого [INFO] [PERSON] , на що отримав письмову відповідь від 06.12.2023 за № 4020/02-14 про те, що він вважається таким, що спадщину у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, не прийняв. Судом з`ясовано, що з 2018 року позивачу [PERSON] було поставлено діагноз «Бульозна хвороба легень», у зв`язку із якою він переніс дві операції, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» ТОР від 21.06.2023. З 26.06.2023 до 07.07.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня № 2», що стверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого 06766, виданої 07.07.2023 КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня № 2». В серпні 2023 року рішенням лікарсько-консультативної комісії позивача було направлено на МСЕК, а 18 вересня 2023 року у зв`язку із його хворобою, [PERSON] було встановлено III групу інвалідності, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 247753 від 18.09.2023. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~статті 15 Цивільного кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що він не зміг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через хворобу, яка потребувала тривалого лікування, у зв`язку із чим йому було встановлено III групу інвалідності, а також те, що вперше про існування заповіту він дізнався від матері [PERSON] в кінці листопада 2023 року, яка через поганий стан здоров`я сина та загострення його хвороби, не хотіла раніше його турбувати з приводу оформлення спадкових прав на підставі заповіту. При цьому, повідомивши про заповіт, мати вказала, що одразу після смерті [PERSON] вона консультувалась в нотаріуса, де їй було роз`яснено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану строк для прийняття спадщини продовжено до 10 місяців, тобто часу щоб звернутись до нотаріуса є ще достатньо, відтак позивач пропустив строк для відкриття спадщини, а тому, просить визначити додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлого [INFO] [PERSON] . Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із вимогами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні з`ясовано, що позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, оскільки він не знав про наявність заповіту та через хворобу, яка потребувала тривалого лікування, у зв`язку із чим йому було встановлено III групу інвалідності. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду надала показання, що вона є матір`ю позивача та вперше про існування такого заповіту позивач дізнався від неї в кінці листопада 2023 року, яка через поганий стан здоров`я сина та загострення його хвороби, не хотіла раніше його турбувати з приводу оформлення спадкових прав на підставі заповіту. При цьому, повідомивши позивачу про заповіт, вказала, що одразу після смерті [PERSON] , вона консультувалась в нотаріуса, де їй було роз`яснено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану строк для прийняття спадщини продовжено до 10 місяців. Згідно із ч. 2 ст. 1220 ЦК України,\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлого [PERSON] закінчився 04 вересня 2023 року. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. \~ Згідно з роз`ясненнями, наданими в п. 24\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, у зв`язку із тим, що він не знав про наявність заповіту та через хворобу, яка потребувала тривалого лікування, відтак позивач не мав змоги подати документи про прийняття спадщини, а тому є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно. Враховуючи, що строк прийняття звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк у три місяці для подання такої заяви. За таких обставин, враховуючи надані у позові обґрунтування, суд вважає, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, з метою захисту прав та інтересів позивача по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті померлого [INFO] [PERSON] . На підставі наведеного,

Outcome: approved