Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2023 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилась спадщина за законом на належне йому спадкове майно, а саме на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька прийняла, однак не встигла оформити, дружина померлого та мати позивача - [PERSON] , так як померла [INFO] . Заповіту на житловий будинок, який вона прийняла в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , не залишила. Зазначає, що крім нього є інші спадкоємці першої черги син спадкодавиці [PERSON] , дочка спадкодавиці [PERSON] , які на день смерті матері проживали з нею за однією адресою, а також дочка спадкодавиці [PERSON] . Позивач вказує, що звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з метою захисту своїх прав. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на 1/4 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 19.12.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 24.01.2024 відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому, з аналогічних підстав, просила визнати за нею право власності на 1/4 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 29.01.2024 зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. 24 січня 2024 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому, з аналогічних підстав, просила визнати за нею право власності на 1/4 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 29.01.2024 зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. 24 січня 2024 року [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якому, з аналогічних підстав, просив визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частки житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 29.01.2024 зустрічний позов [PERSON] прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом. Сторони у підготовче засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення первісного та зустрічних позовів. Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідачі визнають позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Згідно ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1218,\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~внаслідок смерті\~особи відкривається\~спадщина,\~до складу\~якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу У першу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають діти\~спадкодавця,\~у тому\~числі зачаті\~за життя\~спадкодавця та\~народжені після\~його смерті,\~той з\~подружжя,\~який його\~пережив,\~та батьки. (ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.\~1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [INFO] помер батько сторін - [PERSON] , а [INFO] померла мати сторін - [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №48, [NUMBER] , актовий запис №405, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] і копією свідоцтва про її одруження серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] і копією свідоцтва про її одруження серії [NUMBER] , які містяться в матеріалах справи. Після смерті батьків сторін [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина за законом, яка складається з права власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Наявність у спадкодавців вказаного права підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії [NUMBER] , витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ЯАА №286979 від 31.10.2003 року, довідкою Володимирської міської ради Волинської області №435 від 20.11.2023 року, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №70321445 від 14.10.2022 року. Згідно довідок Виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області від 21.09.2022 р. №675 та від 20.11.2023 р. №435, заповіт від імені [PERSON] , що проживав за адресою [ADDRESS] , не посвідчувався. Після його смерті спадщину прийняла, однак не оформила на себе його дружина [PERSON] , так як [INFO] померла. На день смерті вона проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сторони по справі є спадкоємцями за законом першої черги та вважається такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , оскільки проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та у визначений законом строк звернулися до нотаріуса з відповідними заявами. На підставі заяв сторін про прийняття спадщини Володимирською державною нотаріальною конторою Волинської області була відкрита спадкова справа № 302/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Дослідженням вказаної спадкової справи наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом, окрім сторін, судом не встановлена. 24 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] . Проте, постановою державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Долгунської А.П. від 24.11.2023 №1326/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не надав правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способом захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~може бути,\~зокрема визнання права, що передбачено ст.16 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає, що право сторін на успадкування прав померлої [PERSON] , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вони позбавлені можливості оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за ними у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] права власності на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved