Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка має двох дітей - сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач [PERSON] . Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач мешкає окремо від родини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Враховуючи обов`язок батьків в рівній мірі утримувати дітей та право позивача на отримання аліментів, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 22.01.2024 по вказаній цивільній справі провадження відкрито. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка [PERSON] просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] визнав позов та просив розгляд справ и провести без його участі. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню судового розгляду. У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони по справі мають двох спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується доданими до матеріалів справи копіями свідоцтв про народження (а. с. 6). Діти проживають разом із позивачкою за зареєстрованою адресою: [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] здійснює матеріальне утримання дітей. Доказів на спростування факту проживання дітей разом із матір`ю та перебування їх на її утриманні, відповідач [PERSON] не надав. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання про розмір аліментів на дитину, суд враховує положення ч. 1 ст. 182 СК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та необхідність стягнення аліментів з відповідача [PERSON] в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду (17.01.2024) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а при зверненні до суду з позовом позивачка в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави відповідно до ст. 141 ЦПК України належить стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved