Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить: - розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 30.09.2017 Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано - Франківській області, актовий запис №187; - після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати; - малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. За час перебування у шлюбі, у них [INFO] народився син - [PERSON] . Спільне життя із відповідачем не склалось через те, що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. У зв`язку із цим, між ними постійно виникали конфлікти. На даний час подружні відносини між ними припинені, вони спільно не проживають із вересня 2023 року. Строк на примирення просить не надавати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого був повідомленим належним чином. 06.03.2024 на електронну пошту суду надіслав заяву (а.с. 31), в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити без його участі. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: 29 січня 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачці [PERSON] десятиденний строк для усунення недоліків такої. Від позивачки [PERSON] 30.01.2024 надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 30 січня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. Ухвалою суду від 06.03.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 06 березня 2024 року від відповідача [PERSON] на електронну пошту суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання ним позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: сторони по справі перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30.09.2017 виданого Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано - Франківській області. У зв`язку із реєстрацією шлюбу, прізвище позивачки змінено із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 3) За час спільного проживання у сторін [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.12.2017 (а.с. 6). Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем, які вони враховуючи наявність малолітньої дитини не можуть вирішити в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: заслухавши пояснення позивачки, взявши до уваги визнання позову відповідачем, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не висловив, позов визнав, спору між сторонами щодо місця проживання дитини немає, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювати, малолітню дитину залишити проживати з позивачкою. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved