Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

У січні 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з 15.11.2018, актовий запис № 1580. Спільних неповнолітніх дітей та майнових спорів сторони не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Позивач зазначає, що вони з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач стверджує, що примирення з відповідачем і подальше спільне життя неможливе, шлюб фактично припинив існування. Підстави для застосування заходів примирення відсутні, оскільки спільні відносини між сторонами повністю припинені, а їх відновлення є неможливим. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою від 01.02.2024 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримала. Крім фактів і доводів, викладених у позовній заяві, позивач пояснила, що з часу реєстрації шлюбу вже не перший раз порушує питання про його розірвання, але раніше під впливом і навіть тиском відповідача змінювала свою думку. Цього разу фактичні шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинені за ініціативою позивача з 26.01.2024, позивач твердо і впевнено наполягає на розірванні шлюбу, вважає збереження сім`ї неможливим, і не бажає в подальшому перебувати у шлюбному союзі з відповідачем, оскільки не бажає бути під постійним тиском і контролем, бути обмеженою у своїх діях і рішеннях, що стосуються її особисто. У зв`язку з цим позивач заперечувала проти відкладення чи зупинення розгляду справи для надання часу для примирення, оскільки переконана, що таке примирення і відновлення сімейних стосунків є неможливим, а надання часу для примирення суперечить її інтересам та планам на майбутнє. Відповідач в судове засідання не з`явився двічі. 16.02.2024 відповідач подав письмову заяву про відкладення розгляду справи через перебування за межами м. Запоріжжя (не надавши відповідного документального підтвердження). 13.03.2024 відповідач подав заяву про надання сторонам часу для примирення, яку просив розглянути без його участі. Про причини неявки в друге судове засідання відповідач не повідомив. Як випливає із змісту ст. 223 ЦПК України, в такому випадку справа може бути розглянута за відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.11.2018 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1580, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть? поновлення шлюбних відносин між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \~Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу\~ одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Клопотання відповідача про надання часу для примирення суд відхиляє з таких мотивів. Примирення як спосіб і шлях збереження шлюбу є можливим, якщо цього бажають обидва з подружжя, і кожен з них готовий докладати відповідних зусиль. Судове рішення про надання часу про примирення має бути обґрунтованим не простою заявою одного із подружжя, а обставинами, які хоча б на початковому рівні свідчать про дійсну волю сторін на збереження шлюбу: повернення до спільного проживання і ведення спільного господарства, проведення спільного відпочинку, вчинення інших вчинків, спрямованих на реальні результати. В даному випадку суд враховує, що відповідач, заявивши про надання часу про примирення, не навів у своїй заяві жодних мотивів для цього, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не проявив волі на підтвердження свого прохання у присутності позивача, не навів жодних обставин, які вказували б на те що примирення розпочалось, і сторонам просто потрібно більше часу. У свою чергу, позивач твердо і без сумнівів заперечувала проти надання часу для примирення, прямо вказуючи на те, що воно не розпочалось і не може розпочатись через її позицію і плани на майбутнє, до яких збереження цього шлюбу не входить. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе змінити після розірвання шлюбу прізвище позивача « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судові витрати, понесені позивачем щодо сплати судового збору за подання позову, в силу вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають покладенню на відповідача. Враховуючи вищенаведене, діючи на підставі ст.ст.104-105, 110-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved