Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Адвокат Бєлік С.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість по виплаті заробітної плати за травень 2023 року в сумі 3080,48 грн.; середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати по день фактичного розрахунку - за шість місяців, починаючи з 15 травня 2023 року в сумі 42510,66 грн.; компенсацію за невикористані відпустки за чотири роки з 2019 року по 2023 рік в сумі 18284,95 грн. На обґрунтування позову зазначив, що відповідно до заяви від 28 листопада 2019 року [PERSON] був прийнятий на роботу до ТОВ «Хлібзавод № 3» в якості водія, тобто між сторонами був укладений безстроковий договір. Оскільки йому не виплачувалася або затримувалася заробітна плата, а відпустки не надавалися на протязі чотирьох років, то 01 травня 2023 року він подав заяву про звільнення його з роботи за власним бажанням з 15 травня 2023 року. Наказом № 89-к від 15 травня 2023 року був припинений трудовий договір між [PERSON] та ТОВ «Хлібзавод № 3». 15 травня 2023 року йому в день звільнення був виданий на руки вищевказаний наказ про припинення трудового договору та трудова книжка, але не була здійснена виплата всіх сум,що належать йому, а саме: заробітна плата за період з 01 травня 2023 року по 15 травня 2023 року та компенсація за невикористані відпустки з 28 листопада 2019 року по 15 травня 2023 року. Довідки щодо розрахунку сум, нарахованих та виплачених при звільнені не були надані навіть на його вимогу. Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] ) за 2023 рік, його заробітна плата в період з січня 2023 року по квітень 2023 року складала по 7085,11 грн., а заборгованість по заробітній платі за травень 2023 року, сумісно з компенсацією за невикористані відпустки за чотири роки складає 21365,43 грн. У травні 2023 року 23 робочих дні, з 01 травня 2023 року по 15 травня 2023 року позивачем відпрацьовано 10 робочих днів. Заробітна плата [PERSON] за один робочий день складає 308,048 грн., виходячи з розрахунку 23 робочих дні та середньої заробітної плати: 7085,11:23х10. Заборгованість ТОВ \~ \~ \~ \~«Хлібзавод № 3» перед [PERSON] по заробітній платі за травень 2023 року склала 3080,48 грн. (308,048х10), а заборгованість по виплаті компенсації за невикористані відпустки за чотири роки з 2019 року по 2023 рік складає 18284,95 грн. (21365,43-3080,48). ТОВ «Хлібзавод № 3» не здійснив розрахунки та не виплатив всі кошти, що належать [PERSON] 30 жовтня 2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків: В судовому засіданні встановлено, що позивач 28 листопада 2019 року був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів у ТОВ «Хлібзавод № 3», що підтверджується копією наказу (розпорядження) про прийняття на роботу від 28 листопада 2019 року (а.с. 15). 15 травня 2023 року позивача було звільнено з водія автотранспортних засобів у ТОВ «Хлібзавод № 3» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу (розпорядження) № 89-к від 15 травня 2023 року (а.с. 17). Згідно ст.\~38\~КЗпП України,\~працівник має\~право розірвати\~трудовий договір,\~укладений на\~невизначений строк,\~попередивши про\~це роботодавця\~письмово за\~два тижні.\~У разі,\~коли заява\~працівника про\~звільнення з\~роботи за\~власним бажанням\~зумовлена неможливістю\~продовжувати роботу\~(переїзд\~на нове\~місце проживання;\~переведення чоловіка\~або дружини\~на роботу\~в іншу\~місцевість;\~вступ до\~закладу освіти;\~неможливість проживання\~у даній\~місцевості,\~підтверджена медичним\~висновком;\~вагітність;\~догляд за\~дитиною до\~досягнення нею\~чотирнадцятирічного віку\~або дитиною\~з інвалідністю;\~догляд за\~хворим членом\~сім`ї\~відповідно до\~медичного висновку\~або особою\~з інвалідністю\~I\~групи;\~вихід на\~пенсію;\~прийняття на\~роботу за\~конкурсом,\~а також\~з інших\~поважних причин),\~роботодавець повинен\~розірвати трудовий\~договір у\~строк,\~про який\~просить працівник. Якщо\~працівник після\~закінчення строку\~попередження про\~звільнення не\~залишив роботи\~і не\~вимагає розірвання\~трудового договору,\~роботодавець не\~вправі звільнити\~його за\~поданою раніше\~заявою,\~крім випадків,\~коли на\~його місце\~запрошено іншого\~працівника,\~якому відповідно\~до законодавства\~не може\~бути відмовлено\~в укладенні\~трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", при визначенні середнього заробітку слід керуватися Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року № 100. Відповідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] ) (а.с. 25-27), позивачу за останні два місяці перед звільненням була нарахована наступна заробітна плата: за березень 2023 року 7385,11 грн. з кількістю фактично відпрацьованих днів - 23, за квітень 2023 року 7085,11 грн. з кількістю фактично відпрацьованих днів 20. Виходячи з розрахунку: (7385,11 грн. + 7085,11 грн. = 14470,22 грн.) / (23 дня + 20 днів = 43 дня) середньоденна заробітна плата позивача становила 336,52 грн. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2023 рік,\~тривалість робочого часу у період з 01 травня 2023 року по 15 травня 2023 року (включно), при п`ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів, становила 10 днів. Тож заробітна плата позивача за травень 2023 року розраховується наступним чином: 10 днів * 336,52 грн. = 3365,20 грн. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за травень 2023 року в розмірі 3080,48 грн., тож суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача\~заборгованість по заробітній платі за травень 2023 року в розмірі заявлених позовних вимог. Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача компенсації за невикористані відпустки за період з 2019 року по 2023 рік, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даних позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про відпустки», У разі\~звільнення працівника\~йому виплачується\~грошова компенсація\~за всі\~не використані\~ним дні\~щорічної відпустки,\~а також\~додаткової відпустки\~працівникам,\~які мають\~дітей або\~повнолітню дитину\~-\~особу з\~інвалідністю з\~дитинства підгрупи\~А I\~групи. Судом встановлено, що згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Індивідуальних відомостей застрахованої особи [PERSON] ) (а.с. 25-27), позивачу у травні 2023 року було нараховано суму в розмірі 21365,43 грн., яка складається з невиплаченої заробітної плати за травень 2023 року та компенсації за невикористані відпустки за період з 2019 року по 2023 рік. Враховуючи, що заробітна плата позивача за травень 2023 року становила 3365,20 грн., компенсація за невикористані відпустки за період з 2019 року по 2023 рік відповідно становить 17990,23 грн., виходячи з наступного розрахунку: 21365,43 грн. 3365,20 грн. = 17990,23 грн., тож суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 17990,23 грн. в рахунок відшкодування компенсації за невикористані відпустки. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даних позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~117\~КЗпП України,\~у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Судом встановлено, що позивач був звільнений 15 травня 2023 року, до теперішнього часу відповідач не виплатив позивачеві всі належні йому суми, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, а саме за період з 16 травня 2023 року по 15 листопада 2023 року. Згідно розрахунку норми тривалості робочого часу на 2023 рік,\~тривалість робочого часу у період з 16 травня 2023 року по 15 листопада 2023 року (включно), при п`ятиденному робочому тижні з двома вихідними днями у суботу та неділю при однаковій тривалості часу роботи за день упродовж робочого тижня та відповідним зменшенням тривалості роботи напередодні святкових та неробочих днів, становила 133 дня. Тож середній заробіток\~за весь\~час затримки\~по день\~фактичного розрахунку за період з 16 травня 2023 року по 15 листопада 2023 року (включно) розраховується наступним чином: 133 дня * 336,52 грн. = 44714,60 грн. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку\~за весь\~час затримки\~по день\~фактичного розрахунку в розмірі 42510,66 грн., тож суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача\~середній заробіток\~за весь\~час затримки\~по день\~фактичного розрахунку в розмірі заявлених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial