Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 15292,33 грн, моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн та судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 17.11.2022 в м. Києві, по пр. Перемоги, 55-А, відбулась ДТП за участю транспортного засобу Toyota camry, д.н.з. [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу Volkswagen transporter, д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність тз Toyota camry на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» згідно з полісом №211666778, де визначено франшизу у розмірі 3200,00 грн. У травні 2023 року позивачем подано до ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» заяву про страхове відшкодування. На замовлення ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» ФОП [PERSON] складено звіт №ЦВ/22/4978 від 05 липня 2023 року про визнання вартості матеріального збитку, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Volkswagen transporter, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 29397,08 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в тому числі ПДВ на вартість матеріалів та складових, а вартість відновлювального ремонту складає 38453,23 грн, без урахування ПДВ на вартість матеріалів та складових. У подальшому ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» здійснено зарахування коштів на рахунок позивача у розмірі 23160,90 грн. Відтак 15292,33 грн - різниця між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням. Крім того, внаслідок ДТП відбулось пошкодження транспортного засобу, внаслідок чого позивач отримав нервове потрясіння, як наслідок порушено звичайний ритм життя позивача, позбавлення його засобів для нормального існування, використання транспортного засобу для поїздок на роботу, на відпочинок, для відвідання родичів. Позивач оцінює розмір завданої йому моральної шкоди у 10000,00 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику. Встановлено відповідачу 15-денний строк для надання відзиву. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе постановити розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн в доход держави. Відповідно до змісту постанови, [PERSON] 17.11.2022 о 09 год 24 хв у м. Києві по пр. Перемоги, 55-А, керуючи автомобілем марки «Тайота Камрі», д.н.з. [NUMBER] , відчинивши двері, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Транспортер», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п.п.2.3(д), 15.13 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] в судове засідання з`явився, вину визнав. Постанова суду набрала законної сили 02 лютого 2023 року. Цивільно-правова відповідальність тз Toyota camry на момент ДТП була застрахована у ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» згідно з полісом №211666778, де визначено франшизу у розмірі 3200,00 грн. На замовлення ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» ФОП [PERSON] складено звіт №ЦВ/22/4978 від 05 липня 2023 року про визнання вартості матеріального збитку, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Volkswagen transporter, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 29397,08 грн з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в тому числі ПДВ на вартість матеріалів та складових, а вартість відновлювального ремонту складає 38453,23 грн, без урахування ПДВ на вартість матеріалів та складових. ТДВ СК «АЛЬФА-ГАРАНТ» здійснено зарахування коштів на рахунок позивача у розмірі 23160,90 грн, з розрахунку 38453,23 - 23160,90 = 15292,33 грн, де: 38453,23 грн вартість відновлювального ремонту, 23160,90 грн сума страхового відшкодування за страховим полісом. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку. Частиною 2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судам цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі (ч.1 ст.1192 ЦК України). Відтак з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням у розмірі 15292,33 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Положеннями ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Разом з тим, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Так, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. З огляду на викладене, позивачем доведений факт наявності моральної шкоди, яка завдана йому внаслідок ДТП та полягає у моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих стосунків, а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, відшкодуванню підлягає на користь позивача моральна шкода в розмірі 2500,00 грн, яка буде належною та достатньою сатисфакцією. За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial