Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 15 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 46. Від даного шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені з березня 2023 року. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання через свого представника позовної заяви, в якій просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, шляхом доставлення 19.02.2024 року судової повістки до електронного кабінету її представника адвоката Судакова В.В., про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу (а.с.19). При цьому, 17.03.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Судаков В.В., повноваження якого не обмеженні згідно ордера (а.с.8), подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій зазначено, що позов підтримує повністю. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6, 8 п.1 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка відповідача від 22.02.2024 року (а.с.17) про отримання ним судової повістки безпосередньо в суді. Крім того, відповідач про дату, час і місце судового засідання додатково був повідомлений відповідно Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28, про що свідчить довідка про доставку 19.02.2024 року судової повістки у вигляді повідомлення у додаток «Viber» (а.с.20) на номер телефону, зазначений представником позивача у позовній заяві (а.с.1), а також самим відповідачем у своїй письмовій заяві від 22.02.2024 року. При цьому, відповідач також подав до суду заяву від 19.03.2024 року про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 15.09.2012 року, актовий запис № 46, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області 15.09.2012 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області 06.01.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з березня 2023 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Ураховуючи вищевикладене та прийняте судом визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір за подання\~до суду\~позовної заяви\~про розірвання\~шлюбуу розмірі 968,00 грн, що підтверджується квитанцією ID АТ «ТАСКОМБАНК» № 9728-3027-4758-2875 від 09.02.2024 року. Таким чином 50 відсотків судового збору, які складають 484,00 грн, підлягають поверненню позивачу на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений останнім за подання позовної заяви до суду. Ураховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, стягненню з нього на користь позивача підлягає 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви, що складає 484,00 грн.

Outcome: approved