Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила винести обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , на строк шість місяців, яким визначити такі заходи тимчасового обмеження прав кривдника: заборону наближатися на відстань, меншу 300 метрів, до місця проживання заявниці з дітьми житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , місця навчання дітей [PERSON] та [PERSON] - опорного закладу Горинської ЗОШ І-ІІІ ступенів Кременецької міської ради, що розташований за адресою: вул. Широка, 3, с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, та місця навчання сина [PERSON] - закладу дошкільної освіти "Дивосвіт" с. Горинка Кременецької районної ради, що розташований по ал. Сонячна 3, с. Горинка Кременецького району Тернопільської області; заборону спілкуватися в будь-який спосіб, вести телефонні переговори із [PERSON] та її дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також переслідувати їх та контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що мати [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру щодо неї та її чотирьох малолітніх дітей. Заявниця є одинокою матір`ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Оскільки вона не перебуває у шлюбі та з часу свого народження постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] у с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, за відсутності іншого житла після народження дітей вона надалі продовжувала проживати зі своєю матір`ю у її будинку по [ADDRESS] . Упродовж всього свого життя заявниця звикла до поганого ставлення до себе з боку матері, яка її постійно принижувала та ображала, обзивала нецензурною лайкою, називаючи таку поведінку методом виховання. Однак останнім часом її мати стала набагато агресивнішою, окрім заявниці - почала кривдити також її малолітніх дітей, залякувати їх, ображати, заподіювати їм тілесні ушкодження. У зв`язку з цим, заявниця стала шукати окреме помешкання для себе та своїх дітей, зверталася з даного приводу декілька разів за допомогою до старости села Горинка Кременецького району Тернопільської області. За відсутності будь-якої підтримки зі сторони старости [PERSON] просила знайомих односельчан та вчителів школи допомогти їй у пошуку житла, в результаті чого було з`ясовано, що по [ADDRESS] є житловий будинок, у якому ніхто не проживає, у який вона могла б вселитися разом із дітьми. 28 серпня 2023 року [PERSON] звернулася із письмовою заявою до Кременецького міського голови з проханням надати їй для проживання будинок у [ADDRESS] , який стояв пусткою. У відповідь на вказане звернення листом № 482 від 14 вересня 2023 року Кременецька міська рада повідомила її, що вказаний житловий будинок не є власністю Кременецької міської територіальної громади, а є відумерлою спадщиною. Відтак цей будинок не міг бути наданий мені для проживання. У подальшому 19 лютого 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення, за яким заявниця отримала у тимчасове користування з правом подальшого викупу житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями (літньою кухнею та сараєм) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м. Будучи заляканою своєю матір`ю, що у заявниці відберуть дітей, вона дуже боялася звертатися до правоохоронних органів щодо її поведінки і робила все для того, щоб самостійно знайти житло і втекти від кривдника разом зі своїми дітьми. Однак коли у лютому 2024 року [PERSON] черговий раз завдала шкоди онучці [PERSON] , заявниця не могла вже мовчати і приховувати всі ці факти насильства, а тому надіслала відеозапис, який отримала від дочки, сімейному лікарю, а та в свою чергу надіслала цей запис у Кременецьку лікарню. Таким чином насильницькі дії [PERSON] стали відомі Службі у справах дітей та поліції. В подальшому за фактами заподіяння [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] сильного фізичного болю та страждань шляхом нанесення побоїв зареєстроване кримінальне провадження № 12024211010000094 від 14 лютого 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 127 КК України. 14 лютого 2024 року поліцією вручено [PERSON] тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 332148, яким їй заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами строком на 10 діб. На даний час [PERSON] проживає окремо від своєї матері у житлі що винаймає, проте має обґрунтовані побоювання, що вона може приходити до її помешкання, де продовжувати свої насильницькі дії щодо неї та її дітей, або ж переслідувати дітей у школі та дошкільному навчальному закладі, а тому вважає, що наявні підстави для видачі [PERSON] обмежувального припису, яким буде заборонено їй наближатися до заявниці та її дітей та контактувати з ними у будь-який спосіб. Ухвалою судді від 22 березня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] про видачу обмежувального припису, заінтересована особа, щодо якої необхідно встановити обмежувальний припис [PERSON] . Постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження. Заявниця\~\~ [PERSON] та її представник адвокат Сідорова І.А. у судовому засіданні підтримали вимоги викладені у заяві, просили задовольнити з наведених у ній підстав. Заявниця побоюється за своє та своїх дітей життя і здоров`я, а тому звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Заінтересована особа\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак про день та час слухання справи повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання, що відповідає змісту ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Отож, неявка заінтересованої особи не перешкоджає вирішенню заяви про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Заявниця [PERSON] зареєстрована та проживає в селі Горинка, Кременецького району Тернопільської області, що слідує з копії її паспорта № [NUMBER] . [PERSON] є матір`ю чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 01 лютого 2024 року, серії [NUMBER] від 01 лютого 2024 року, серії [NUMBER] від 04 вересня 2018 року, серії [NUMBER] від 03 лютого 2023 року. 19 лютого 2024 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір найму житлового приміщення, за яким вона отримала у тимчасове користування з правом подальшого викупу житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями (літньою кухнею та сараєм) за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м. Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.02.2024 було зареєстровано кримінальне провадження за № 12024211010000094 по факту того, що 14.02.2024 у Кременецький РВП надійшло повідомлення із Служби у справах дітей Кременецької міської ради про те, що ними встановлено факт вчинення насильства та жорстокого поводження [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] над малолітнім внуком [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно із останньою, що мало місце влітку 2023 року у формі заподіяння сильного фізичного болю та страждань, шляхом нанесення побоїв. 14 лютого 2024 року поліцією вручено [PERSON] тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 332148, яким заборонено [PERSON] у будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами строком на 10 діб. Наведені вище обставини підтверджуються листами Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області № 4789 від 07 березня 2024 року, № 5440/109/01-24 від 16 березня 2024 року, копією відеозапису, долученими до матеріалів справи. Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає разом із чотирма своїми дітьми за адресою: [ADDRESS] . Побутові умови в будинку належні, є водопостачання, підведено газ та електроенергію. Частина будинку опалюється кахельною грубкою. Окремо облаштовано кімнати для хлопчиків та дівчаток. Згідно довідок-характеристик, виданих Кременецькою міською радою 06.03.2024 та Опорним закладом Горинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Кременецької міської ради 04.03.2024, сім`я [PERSON] складається з чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON] 2014 року народження, [PERSON] 2015 року народження, [PERSON] 2018 року народження, [PERSON] 2023 року народження та мами. Старші двоє дітей навчаються в 4 та 2 класах ОЗ Горинська ЗОШ І-ІІІ ступенів. Скарги на [PERSON] в Кременецьку міську раду не надходило. Мама цікавиться навчанням та вихованням дітей. Підтримує постійний зв`язок зі школою, класними керівниками, практичним психологом. Регулярно відвідує батьківські збори, сприяє розвитку дітей. Згідно довідки характеристики, виданої закладом дошкільної освіти «Дивосвіт» с.Горинка Кременецької районної ради, [PERSON] , [INFO] , добрий, ввічливий хлопчик, дитину забирає та приводить до закладу мама [PERSON] , хлопчик до неї сильно прив`язаний. У хлопчика не спостерігається відхилень у психіці, дитина здорова, адекватна. Хлопчик потребує спільного проживання з мамою, братиком та сестричками, їхньої підтримки, ласки, любові, теплоти та уваги. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Отже, обмежувальний припис застосовується виключно для попередження вчинення домашнього насильства та забезпечення безпеки постраждалої особи за умови наявності ризиків продовження кривдником домашнього насильства. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1,6ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявницею не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження \~притягнення\~ [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за вчинення домашнього насильства чи до кримінальної відповідальності за вчинення дій передбачених КК України, щодо заявниці. До [PERSON] \~ було застосовано\~один раз\~терміновий заборонний припис. \~ \~ Складений\~відносно [PERSON] терміновий заборонний припис серії АА № 332148 від 17.02.2024 достовірно не підтверджує існування ризиків вчинення (продовження) нею вчинення домашнього насильства щодо заявниці та її дітей, оскільки рішення судом по даному факту не приймалось, та вину особу відповідно у встановленому законом порядку не було встановлено. Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження існування ризиків продовження [PERSON] вчинення домашнього насильства щодо заявниці та її дітей, останньою суду не надано. Враховуючи, що повторюваності та системності фактів домашнього насильства кривдника щодо [PERSON] не встановлено, а отже не доведено існування ризиків продовження вчинення нею домашнього насильства, загрози протиправних дій у майбутньому щодо заявниці та її дітей, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

Outcome: dismissed