Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, в якому просить: 1. Визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» щодо визнання нещасного випадку на виробництві, що стався 17 вересня 2023 року з [PERSON] , не пов`язаним з виробництвом, та визнати нещасний випадок, що стався 17 вересня 2023 року з [PERSON] таким, що пов`язаний з виробництвом. 2. Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» організувати розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався з [PERSON] 17 вересня 2023 року, скласти акт за формою Н1, та визнати нещасний випадок таким, що підпадає під дію п.52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 року №337, та є пов`язаним з виробництвом. 3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. 4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» на користь [PERSON] понесені позивачем судові витрати. Позиція позивача [PERSON] працює в Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля» на виробничому структурному підрозділі «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ» шахта «Самарська» на посаді гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті. 17.09.2023 у третю робочу зміну помічник начальника дільниці монтажно- демонтажних робіт [PERSON] видав наряд ланці працівників, у складі 1 -го машиніста гірничих виїмкових машин (МГВМ), 4-х гірників очисного забою (ГОЗ), 1-го електрослюсаря підземного, 1-го гірномонтажника на підривання (вручну) підошви виробки, демонтаж ремонти, монтаж рейкової колії, відкачку води на 1004 бортовому штреку. ГОЗ [PERSON] отримав наряд на підривання виробки. О 18 годині 56 хвилині робітники ланки, у тому числі позивач, разом з гірничим майстром [PERSON] спустилися в шахту, сіли в пасажирський склад у навколо ствольному дворі гор.300 м., який доставив їх до сполучення Вентиляційного штреку з 1002 бортовим штреку де вони вийшли і далі пішли по 1002 бортовому штреку, 1003 Дренажному штреку до 1004 бортового штреку. О 20 годині 30 хвилин, діставшись 1004 бортового штреку, робітники зупинились на сполученні 1004 бортового штреку з 1003 Дренажним штреком (близько 100 м від місця роботи 1004 бортовому штреку) для прийому їжі перед роботою. О 21 годині 00 хвилин працівники разом з гірничим майстром пішли до місця ведення робіт, а [PERSON] залишався на сполученні виробок, він пішов на 1003 Дренажний штрек «по нужді». Під час пересування по 1003 Дренажному штреку, позивач послизнувся впав та вдарився головою об анкер, про що [PERSON] , коли прийшов до тями, підійшов та повідомив гірничому майстру. Після огляду і надання першої медичної допомоги у здоров пункті шахти, бригадою реанімації 8 ВГРЗ м. Павлограду, позивач був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради». Там його оглянув лікар, про що зроблено запис черговим невропатологом 18.09.2023 року, призначене амбулаторне лікування. Щодо скарг на болі в животі нічого не зазначено, що підтверджує відсутність у позивача проблем із шлунком того дня. Діагноз, який встановлено закладом охорони здоров`я: Згідно висновку про ступінь тяжкості виробничої травми від 18.09.2023 року. №1230 Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради»: \~ \~ \~ \~Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Забій, гематома садна тім`яної ділянки зліва. До числа важких травм не відноситься. Позивач поїхав додому, але у нього продовжувала боліти голова, вранці йому стало гірше він втратив свідомість і після цього він вже перебував на стаціонарному лікуванні в період з 18.09.2023 року по 27.09.2023 року в КНП «Тернівська ЦМЛ» ТМР». З 28.09.2023 року по 13.10.2023 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради», а з 14.10.2023 року по день звернення до суду знаходиться на стаціонарному лікуванні у Комунальному підприємстві «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради». Під час розслідування нещасного випадку комісія розглянула матеріали розслідування нещасного випадку, що стався 17 вересня 2023 року о 21 годині 30 хвилині дійшла висновку, що травмування позивача не пов`язане з виробництвом, оскільки позивач до виконання трудових обов`язків не приступив, впливу небезпечного виробничого фактору чи середовища не було, що зафіксовано в акті за Форомю Н-1/НП від 22.09.2023. Під час повторного розслідування нещасного випадку, складено акт Н-1/НП від 24.11.2023, комісією встановлено, що на момент події [PERSON] не приступив до виконання трудових обов`язків відповідно до отриманого наряду, впливу небезпечного виробничого фактору чи середовища не було, факту падіння та травми ніхто не бачив, свідки відсутні. Комісія не виключає, що [PERSON] отримав садна голови у побуті. Оскільки позивач вдарився головою, отримав черепно-мозкову травму, перебуваючи на робочому місці, однак відповідач заперечує отримання виробничої травми, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Позиція відповідача Від представника відповідача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» посилається на те, що на момент події [PERSON] не приступив до виконання трудових обов`язків, згідно отриманого наряду та впливу на нього небезпечного виробничого фактору чи середовища, що могли б заподіяти шкоди його здоров`ю не зафіксовано. Факту падіння та травми ніхто не бачив, свідки відсутні. [PERSON] під час опитування попередньою комісією не зміг вказати, точного місця де він впав. Комісія не виключає того, що садну на голові [PERSON] міг отримати раніше у побуті, і після надягання і носіння каски садна могла буть роздряпана пластиковим підкісником на касці, а симптоми на які скаржився [PERSON] , а саме: слабкість, головний біль, нудота та запаморочення могли бути викликані порушенням травлення на які він скаржився гірничому майстру після прийому їжі. У зв`язку з тим що [PERSON] мав раніше травму голови, що підтверджується шрамом на голові у тому ж місці виявленим під час його огляду здоровпункті шахти і його словами при опитуванні, комісія також не може виключити того що погіршення стану здоров`я викликано застарілою травмою, не під час виконання трудових обов`язків. Поняття «нещасний випадок» закріплено у ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме в п. 5 ч. 1 ст.1 даного Закону вказано, що нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Відповідно до п.3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. Вважає, що нещасний випадок може бути визначений саме як нещасний випадок на виробництві лише за наявності обов`язкових підстав, а саме: 1) подія повинна трапитись у робочий час, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства; 2) подія має трапитись на території підприємства, з яким потерпілий перебуває у трудових відносинах; 3) подія має відбутись при безпосередньому виконанні трудових обов`язків потерпілим; 4) подія передбачає вплив небезпечного фактору чи середовища; 5) наслідки події, яка відбулась має знаходитись у прямому причинно-наслідковому зв`язку з небезпечним виробничим фактором; 6) подія має бути обмеженою у часі; 7) подія повинна викликати конкретні негативні наслідки для здоров`я працівника. Таким чином, при визначенні факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом та для складання акту за формою Н-1 необхідна обґрунтована наявність всіх вищенаведених підстав у їх сукупності. Враховуючи те, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом, тому відповідач вказує, що позивач жодним доказом не довів спричинення йому відповідачем моральної шкоди, не довів протиправної поведінки відповідача, а тому й у цій частині слід відмовити. Крім того, відповідач заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу оскільки, розмір витрати не є співмірним критеріям, визначеним у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Ухвалою судді від 26.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження. Фактичні обставини, встановлені судом Сторонами не заперечувалося, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля. Сторонами також не заперечувалося, що 17.09.2023 у третю робочу зміну помічник начальника дільниці монтажно- демонтажних робіт [PERSON] видав наряд ланці працівників, у складі 1 -го машиніста гірничих виїмкових машин (МГВМ), 4-х гірників очисного забою (ГОЗ), 1-го електрослюсаря підземного, 1-го гірномонтажника на підривання (вручну) підошви виробки, демонтаж ремонти, монтаж рейкової колії, відкачку води на 1004 бортовому штреку. ГОЗ [PERSON] отримав наряд на підривання виробки. О 18 годині 56 хвилині робітники ланки, у тому числі позивач, разом з гірничим майстром [PERSON] спустилися в шахту, сіли в пасажирський склад у навколо ствольному дворі гор.300 м., який доставив їх до сполучення Вентиляційного штреку з 1002 бортовим штреку де вони вийшли і далі пішли по 1002 бортовому штреку, 1003 Дренажному штреку до 1004 бортового штреку. О 20 годині 30 хвилин, діставшись 1004 бортового штреку, робітники зупинились на сполученні 1004 бортового штреку з 1003 Дренажним штреком (близько 100 м від місця роботи 1004 бортовому штреку) для прийому їжі перед роботою. О 21 годині 00 хвилин працівники разом з гірничим майстром пішли до місця ведення робіт, а [PERSON] залишався на сполученні виробок, він пішов на 1003 Дренажний штрек «по нужді». О 21:30 год [PERSON] підійшов до гірничого майстра, який знаходився на 1004 бортового штреку і поскаржився на погане самопочуття. Вказані обставини підтверджуються також актом Н-1/НП розслідування нещасного випадку від 22.09.2023 /а.с. 11-15/, актом Н-1/НП розслідування нещасного випадку від 24.11.2023 /а.с. 23-29/ 17.09.2023 о 23:55 [PERSON] звернувся до травматологічного кабінету КНП «ПЛІЛ» ПМР, за результатом огляду встановлений діагноз ЗЧМТ, СГМ, забій гематома, садна тім`яної ділянки зліва, виробнича травма 17.09.2023. /а.с. 17/ 18.09.2023 о 00:15 [PERSON] оглянув невропатолог, який поставив діагноз ЗЧМТ (виробнича) струс головного мозку, виробнича травма 17.09.2023. /а.с. 16/ З 18.09.2023 до 27.09.2023 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Тернівська ЦМЛ» ТМР з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, виробнича травма 17.09.2023./а.с. 18/ З 28.09.2023 до 13.10.2023 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ПЛІЛ» ПМР з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, наслідки виробничої травми 17.09.2023. /а.с. 32/ Актом Н-1/НП розслідування нещасного випадку від 22.09.2023 /а.с. 11-15/, актом Н-1/НП розслідування нещасного випадку від 24.11.2023 /а.с. 23-29/ визначено, що на момент події [PERSON] не приступив до виконання трудових обов`язків, згідно отриманого наряду та впливу на нього небезпечного виробничого фактору чи середовища, що могли б заподіяти шкоди його здоров`ю не зафіксовано. Комісія в акті Н-1/НП розслідування нещасного випадку від 24.11.2023 висунула ймовірність, що [PERSON] отримав садна голови у побуті. Член комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві [PERSON] 24.11.2023 висловила окрему думку до акту Н-1/НП розслідування нещасного випадку від 24.11.2023, в якій визначила, що нещасний випадок, який стався 17.09.2023 о 21:30 з [PERSON] , пов`язаний з виробництвом та підпадає під дію підпункту 2 пункту 52 Порядку №337 від 17.04.2019. /а.с. 28/ Норми права, які застосував суд У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно ст.\~3\~Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Статтею 43\~Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно з ст.\~153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Стаття 173\~КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно з абзацем 5 п.3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 за №337 (далі - Порядок №337), нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків…, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкодження…, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо; За вимогами п.5 Порядку №337 визначено, що безпосередній керівник робіт чи інша уповноважена особа підприємства (установи, організації) зобов`язані: терміново організувати надання першої домедичної допомоги потерпілому та забезпечити у разі потреби його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити роботодавцеві про те, що сталося; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) обстановку на робочому місці, машини, механізми, обладнання, устатковання у такому стані, в якому вони були на момент нещасного випадку, якщо це не загрожує життю та здоров`ю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків або порушення виробничих процесів. Відповідно до п. 29 Порядку №337 факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку. Якщо такий факт встановлено у судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації). Згідно з п.33 Порядку №337 комісія (спеціальна комісія) зобов`язана: провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії; обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія\~і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них; вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку … причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; … з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом; … скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення)\~у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого та інше. Пунктом 52\~Порядку №337\~встановлено,\~що обставини,\~за яких\~нещасний випадок\~та/або\~гостре професійне\~захворювання (отруєння)\~визнаються пов`язаними\~з виробництвом,\~є: 1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений); 2) перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час; 3) підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення; 13) перебування на території підприємства (установи, організації) або в іншому визначеному роботодавцем місці у зв`язку з проведенням виробничої наради, одержанням заробітної плати, проходженням обов`язкового медичного огляду, навчання тощо або проведенням з дозволу чи за ініціативою роботодавця професійних і кваліфікаційних конкурсів, спортивних заходів, передбачених колективним договором, за наявності відповідного рішення (наказу, розпорядження тощо) роботодавця; Абзац 3 пункту 57 Порядку №337 регламентує, що рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за\~формою Н-1\~можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні). Відповідно до п. 3 Приміток до Додатку 11 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 за №337, діагноз зазначається згідно з довідкою закладу охорони здоров`я, виданою в день надання першої медичної допомоги цим закладом, і може бути уточнено до завершення розслідування та кодується відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я (МКХ-10). Частина 1 ст.\~237-1\~КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно з ч. 1ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У п. 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1\~КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Згідно з пунктом 4.1.Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Висновки суду за результатами розгляду справи Матеріалами справи підтверджується, що 17.09.2023 о 21:00 позивач, перебуваючи у шахті ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», на 1003 дренажному штреці підслизнувся та впав, вдарившись головою. З 17.09.2023 по 13.10.2023 позивач постійно лікується, звертається до лікарів, які ставлять в діагноз виробничу травму голови, зокрема, ЗЧМТ, струс головного мозку. Тобто, позивач перебуваючи під землею, у шахті, отримав травму голови, однак відповідач безпідставно не визнає виробничу травму, що є неправомірним. Викладене свідчить про те, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» щодо визнання нещасного випадку, що стався 17 вересня 2023 року з [PERSON] , не пов`язаним з виробництвом, є обґрунтованими. Тому необхідно зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» організувати розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався з [PERSON] 17 вересня 2023 року, скласти акт за формою Н1, та визнати нещасний випадок таким, що підпадає під дію п.52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 року №337, та є пов`язаним з виробництвом. В зв`язку із тим, що відповідач перешкоджає позивачу в оформленні виробничої травми, суд доходить висновку, що відповідач заподіяв позивачеві моральну шкоду. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. З урахуванням міркувань розумності, виваженості та справедливості, зважаючи на те, що через отриману травму у позивача постійно болить голова, він змушений звертатися до лікарів та проходити лікування, позивач не отримує жодного соціального забезпечення, відповідач не бажає виконати обов`язки щодо об`єктивного розслідування нещасного випадку, відповідач звинувачує позивача в тому, що він сфальсифікував травму, що принижує позивача, завдає йому душевних та моральних страждань, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди у сумі 10.000,00 грн, що відповідатиме характеру та обсягу моральних страждань, які позивач пережив. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України\~оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Як роз`яснено в пункті 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший\~статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). Згідно підпункту «а» підпункту\~164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Враховуючи викладене, розмір моральної шкоди не підлягає оподаткуванню. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив 1718,60 грн. Витрати на правову допомогу становлять 21000,00 грн. Витрати на проведення експертизи становлять 9447,10 грн+3908,72 грн=13355,82грн .

Outcome: partial