Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

у листопаді 2023 року виконавчий орган Машівської селищної ради звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, мотивованою тим, що відповідачі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , але за місцем їхнього проживання не створені належні умови для проживання та існування ноовнародженої дитини, відсутнє ліжечко, дитячі речі, запас продуктів мінімальний або відсутній взагалі, присутні алкогольні напої та сигарети. Крім того, мати відмовилася від перебування з дитиною в реанімаційному відділенні лікарні після пологового, відповідно довідок поліції [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності, в родині постійні конфлікти та нездорові стосунки, що в подальшому може негативно впливати на емоційний та психічний стан дитини. 15.03.2023 рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради малолітнього [PERSON] влаштовано до КП «Кременчуцький спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» та за час перебування дитини в цьому закладі батьки не відвідували дитину, не телефнували, станом здоров`я та розвитком не цікавились, дитина знаходиться в закладі на повному державному утриманні. Фактично батьки самоусунулися від виконаня своїх обов`язків стосовно малолітньго сина. У зв`язку з викладеним позивач просить прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів аліменти на дитину у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 1-6). Ухвалою від 05.12.2023 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання (а.с. 52). Ухвалою від 30.01.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 74). 29.02.2024 суд залучив до участі в справі законного представника відповідачки [PERSON] - її опікуна [PERSON] (а.с.88). У судовому засіданні представниця позивача Бучава А.С. підтримала позов та наполягала на його задоволенні, пояснивши, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків стосовно сина, а проведена соціальними службами робота не дала позитивних результатів, повернення дитини в сім`ю відповідачів створить загрозу для життя і здоров`я хлопчика. Законний представник відповідачки проти задоволення позову не заперечував, пояснивши, що відповідачі не здатні доглядати за дитиною, нехтують своїми батьківськими обов`язками та кошти, які отримали за новонародженого, витратили на власні потреби. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, жодних клопотань не надіслали, відзив на позов не подали, про розгляд справи [PERSON] повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, а [PERSON] за останнім відомим місцем проживання (а.с. 1, 51, 66-68, 78, 79, 82, 83-84, 91-97). Ураховуючи викладенне, суд уважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, засухавши представницю позивача та законного представника відповідачки, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.03.2023 (а.с. 8). Відповідно до повідомлення СПД № 1 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 21.02.2023 [PERSON] , [INFO] , в 2022-2023 роках притягувалась до адміністративної відповідальності 7 разів, зокрема за ст. 109 ч. 3, 183, 178 ч. 1, 175-1 ч. 1, 175-1 ч. 2, 178 ч. 2 КУпАП (а.с. 12). Згідно з повідомленням СПД № 1 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 16.06.2023 [PERSON] , [INFO] , в 2022-2023 роках притягувався до адміністративної відповідальності 11 разів, зокрема за ст. 175-2, 127 ч. 1, 119 ч. 2, 175-1 ч. 2, 178 ч. 2, 109 ч. 3 КУпАП. [PERSON] , [INFO] - 11 разів, зокрема, за ст. 175-1 ч. 2, 178 ч. 2, 183, 109 ч. 3 КУпАП (а.с. 13). Також за ст. 185 ч. 4, 357 ч. 1 КК України [PERSON] оголошено про підозру (а.с. 14). За повідомленням та висновком Центру соціальних служб Машівської селищної ради від 22.02.2023 для сім`ї [PERSON] , [INFO] , жителів [ADDRESS] , надаються послуги соціального супроводу у зв`язку із заявою соби (а.с. 19, 20). 17.05.2023 Центр соціальних служб Машівської селищної ради надіслав попередження [PERSON] про припинення надання соціальних послуг через невиконання без поважних причин отримувачем соціальних послуг вимог, визначених договором про надання соціальних послуг (а.с. 21). За повідомленням Центру соціальних служб Машівської селищної ради від 24.05.2023 під час соціального супроводу сім`ї [PERSON] батьки не виходили на контакт з фахівцем відповідальним за здійснення соціального супроводу, доступ до їхнього місця проживання також був відсутній, жодного з пунктів плану не виконано та в доступі до житлового приміщення відмовлено. 17.05.2023 надання послуг соціального супроводу для сім`ї припинено у зв`язку з невиконанням без поважних причин отримувачем соціальних послуг вимог визначених договором про надання таких послуг (а.с. 22). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що родину відповідачів було взято під соціальний супровід 23.03.2023, склдаено план, за яким відповідачі повинні були поприбирати в квартирі, полагодити проводку, застеклити вікно, працевлаштуватися батьку. Проте жодний пункт плану не був виконаний. При неодноразовому відвідуванні відповідачів в квартирі було брудно, відсутня їжа, зате був наявний алкоголь та сигарети, відсутні дитячі речі та ліжечко. 17.05.2023 соціальний супровід був припинений. Також повідовила, що під час перебування хлопчика в місцевій лікарні працівники соціального центру кілька разів відвідували дитину, приносили памперси, дитяче харчування, батьків в лікарні не бачили. Згідно з повідомленням Машівського відділу Полтавської філії Полтавського обласного центру зайнятості [PERSON] та [PERSON] на обліку як безробітні не перебувають та не зверталися до служби зайнятості по питанню працевлаштування (а.с. 23). Згідно з актом обстеження від 15.01.2023, складеного комісією у складі: начальника ССД МСР Бучавої А.С. , директора ЦСС МСР Скриль Ю.М., фахівця із соціальної роботи ЦСС МСР Краєвської Л.В., інспектора СЮПВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Карт`янц М.О., педіатра КНП «Машівський центр ПМСД» Паржин О.В., з метою контролю за умовами утримання та виховання дитини сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що доступ до квартири надав співвласник [PERSON] , брат [PERSON] , яка на даний час перебуває у пологовому будинку. В квартирі брудно, присутній неприємний запах (посеред кімнати стоїть миска з фекаліями), на кухні купи сміття, пляшки з-під алкоголю, вибита шибка у жилій кімнаті. Для новонародженої дитини взагалі відсутні умови проживання ( не має ліжечка, ванночки, пеленального столика, дитячих речей, засобів гігієни). Повернення дитини в родину не можливе (а.с. 26). Відповідно до акта обстеження від 17.02.2023, складеного комісією у складі: начальника ССД МСР Бучавої А.С. , директора ЦСС МСР Скриль Ю.М., фахівця із соціальної роботи ЦСС МСР Краєвської Л.В., інспектора СЮПВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Карт`янц М.О., педіатра КНП «Машівський центр ПМСД» Паржин О.В., з метою контролю за умовами утримання та виховання дитини сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що світло є лише в одній кімнаті квартири, водопостачання тільки холодна вода, побутова техніка відсутня, в одній кімнаті вибита шибка (відчувається протяг), запас продуктів харчування мінімальний, для проживання дитини відсутні умови (немає ліжечка, ванночки, пеленального столика, прогулянкової каляски, засобів гігієни) (а.с. 25). Згідно з актом обстеження від 07.11.2023, складеного комісією у складі: начальника ССД Бучавої А.С. , директора ЦССМСР Скриль Ю.М., фахівця із соціальної роботи ЦССМСР Краєвською Л.В. , інспектора СЮПВП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Зінченка В.В., з метою контролю за умовами утримання та виховання дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах проведено обстеження сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] , в ході якого встановлено, що в будинку електрика в аварійному стані, в квартирі безлад, речі розкидані, присутній неприємний запах, вхідних дверей немає, присутні пляшки з алкоголю. Батьки мають низький батьківський потенціал, небажання створити умови для дитини. Під час обстеження громадяни були зі стійким запахом алкоголю, в кухні були пусті пляшки з-під алкоголю та недопиті. Гр. [PERSON] попереджено про неналежне виконання батьківських обов`язків та створення належних умов для дитини (а.с. 27). 20.02.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Машівської селищної ради вирішено надати двотижневий строк [PERSON] та [PERSON] для усунення недоліків та попереджено про наслідки щодо неналежного виконання ними своїх батьківських обов`язків (а.с. 29-30). Наказом від 22.02.2023 ССД виконачого комітету Машівської селищної ради № 8 [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а.с. 31). Станом на 02.03.2023 [PERSON] , 1984 р.н., перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю загального захворювання 2 група та отримує допомогу в розмірі 2100 грн щомісячно, [PERSON] , 1987 р.н., звернувся із заявою на отримання грошової компенсації «пакунок малюка» (а.с. 33). За повідомленням КНП «Машівська лікарня» від 16.11.2023 № 1524 дитина [PERSON] , [INFO] , перебував в дитячому відділенні КНП «Машівська лікарня» з 22.02.2023 по 15.03.2023. Доглядом за забезпеченням усім необхідним дитини батьки участі не здійснювали, порушення порядку у відділенні не було (а.с. 38). Рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області від 09.03.2023 № 18 порушено клопотання перед Департаментом охорони здоров`я Полтавської ОДА про направлення на виховання та повне державне забезпечення до КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» малолітнього [PERSON] , [INFO] , терміном на шість місяців у зв`язку із складними життєвими обставинами (а.с. 39). За повідомленням КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» від 09.06.2023 № 484, малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває в закладі з 15.03.2023 на повному державному забезпеченні, мати та батько не відвідували, не телефонували, станом здоров`я та розвитком дитини не цікавились (а.с. 32). Рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області від 18.08.2023 № 85 продовжено термін перебування дитини [PERSON] , [INFO] , в КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» малолітнього терміном на шість місяців (а.с. 40). Рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради Полтавської області від 11.10.2023 № 112 затверджено висновок органу опіки та піклування Машівської селищної ради щодо позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] щодо їхнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 41). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Машівської селищної ради № 112 від 11.10.2023, оскільки встановлений факт свідомого та умисного невиконання батьками [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] , відсутності з їх боку будь-якої участі у вихованні дитини, ненадання матеріальної допомоги, свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дитини, орган опіки та піклування Машівської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , 1984 р.н., та гр. [PERSON] , 1987 р.н., які проживають за адресою: [ADDRESS] , щодо їхнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 42-45). Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 25.10.2023 [PERSON] визнана недієздатною та її опікуном призначений [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] (а.с. 70-71). Допитаний в судовому засіданні як свідок [PERSON] повідомив, що його сестра [PERSON] постійно повинна приймати ліки внаслідок психічного захворювання, в іншому випадку поводить себе агресивно, чіпляється до сторонніх людей, на неї скаржаться сусіди, він контролює лікування. [PERSON] може залишити дитину без догляду. Після того, як дитину забрали з пологового будинку, хлопчика помістили до місцевої лікарні, проте батьки дитину не відвідували, а тому [PERSON] направили до дитячого будинку. Кошти, які відповідачі отримали на дитину, витратили на власні потреби. Батько дитини не має наміру виховувати сина, не працює, сином не цікавиться. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №243/13192/19-ц зазначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (Hunt v. Ukraine, №31111/04, § 58, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. З досліджених доказів по справі вбачається, що після ухвалення рішення органом опіки та піклування про попередження відповідачів щодо необхідності змінити ставлення до виконання батьківських обов`язкі щодо сина, взяття відповідачів під соціальний супровід, [PERSON] та [PERSON] своєї поведінки щодо дитини не змінили та продовжують свідомо нехтувати обов`язками батьків щодо сина [PERSON] . Будь-яких доказів, які б свідчили про виконання батьківських обов`язків та бажання відповідачів відновити зв`язок з сином, сприяти його матеріальному забезпеченню та приймати участь в житті дитини ними по справі не надано. Враховуючи, що у матеріалах справи наявні достатні докази, які свідчать, що відповідачі в порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконують обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, нехтують потребами свого сина, порушують права дитини на належне батьківське виховання, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечують необхідних та належних умов проживання, харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, а своєю негативною поведінкою подають поганий приклад і створюють небезпеку для життя і здоров`я дитини, тому суд вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав відповідає інтересам малолітньої дитини. Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності свідчать про наявність обставин, які дають можливість для застосування до відповідачки такої виключної міри впливу, як позбавлення батьківських прав, враховуючи, в даному випадку, якнайкращі інтереси дитини. Щодо вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дитини в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає таке. У судовому засіданні установлено, що зараз дитини перебуває в КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради». Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до с. 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» у разі, якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових, майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно із ч. 2, 3 ст. 193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 245 СК України передбачено, що якщо дитина постійно проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоров`я, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. З огляду на викледене суд, ураховуючи матеріали та обставини справи, матеріальний, сімейний стан відповідачів, доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачів аліментів на користь КП «Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини Полтавської обласної ради» на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до відрахування дитини із зазначеного закладу, чи до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved