Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Міського бюро технічної інвентаризації про зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він тривалий час проживає в квартирі [ADDRESS] разом із своєю сім`єю: [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка). [INFO] позивачу видано ордер № 17 на квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати загальною площею 9,4 м2. 16 березня 2000 року позивачу видано ордер № 5 на квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат (фактично об`єднані квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] ), загальною площею 19,5 м2. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09 березня 2006 року № 283 вирішено видати ордер на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , сім`ї позивача. 09 жовтня 2023 року позивач звернувся до Міського бюро технічної інвентаризації із заявою про передачу в приватну власність його та інших зареєстрованих членів сім`ї квартири [ADDRESS] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». [PERSON] подав до органу приватизації заповнену заяву, на бланку виданому відповідачем, з переліком передбачених Положенням документів. Як вбачається із листа відповідача від 24 жовтня 2023 року № 56/07-2а позивачу відмовлено у прийнятті рішення про приватизацію квартири в зв`язку з тим, що не заповнена належним чином заява на приватизацію квартири та не надана довідка про склад сім`ї наймача. При цьому відповідач не зазначає у своєму листі в чому саме полягають недоліки заповнення заяви про приватизацію квартири та вимагає довідку про склад сім`ї - документ, який не передбачений Положенням. Крім цього, як вбачається із довідки Тернопільської філії ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» № 510 від 08 листопада 2023 року будинок в [ADDRESS] , не знаходиться на обслуговуванні, а тому довідку про склад сім`ї позивача отримати неможливо за відсутності управителя будинком. [PERSON] не погоджується із вказаним рішенням відповідача і в зв`язку з цим змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. З огляду на зазначене, позивач просить суд зобов`язати Міське бюро технічної інвентаризації повторно розглянути документи на приватизацію подані [PERSON] та провести приватизацію квартири [ADDRESS] , на користь [PERSON] та членів його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 грудня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/23883/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 04 січня 2024 року судом зареєстровано лист Міського бюро технічної інвентаризації, згідно якого відповідач повідомив, що позивач після поновлення документів має право приватизувати дану квартиру з одночасним представленням необхідних документів. У судовому засіданні 05 лютого 2024 року, суд без видалення до нарадчої кімнати протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Представник позивача, адвокат Юзьвак І. Я. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, та просив задовольнити. Вважає відмову відповідача у приватизації незаконною, а відтак права позивача підлягають відновленню шляхом задоволення позовних вимог. Представник Міського бюро технічної інвентаризації у судове засідання не з`явився, надіслав листа у якому просив проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 березня 1996 року, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів зроблено запис за № 270 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище дружини після одруження - [PERSON] . У шлюбі в подружжя народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради Тернопільської області України; дочка [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради. 07 жовтня 2021 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб про що Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис № 2139. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] . Зі змісту Витягів з реєстру Тернопільської територіальної громади від 15 серпня 2023 року № 2023/006376775, № 2023/006376870, № 2023/006376827, № 2023/006376723, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в [ADDRESS] . 10 липня 1997 року [PERSON] видано ордер № 17, серія МК, на квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати загальною площею 9,4 м2. 16 березня 2000 року [PERSON] видано ордер № 5, серія МК, на квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, житловою площею 19,5 м2, на склад сім`ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка дружини; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 09 березня 2006 року № 283 вирішено задовольнити клопотання адміністрації та профспілкового комітету комунального підприємства «Новий Світ» про переоформлення службової двокімнатної квартири [ADDRESS] , в якій проживає сім`я [PERSON] складом 5 осіб. Видати ордер. 09 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до Міського бюро технічної інвентаризації із заявою про передачу в приватну власність його та інших зареєстрованих членів сім`ї квартири [ADDRESS] на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Як вбачається із листа Міського бюро технічної інвентаризації Тернопільської міської ради від 24 жовтня 2023 року № 56/07-2а, [PERSON] повідомлено про те, що документи на приватизацію квартири були подані ним у неповному обсязі, а саме не заповнена належним чином заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі, та не надана довідка про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення; документи на приватизацію квартири [ADDRESS] , не є дійсні і анульовані; після поновлення документів, [PERSON] має право приватизувати дану квартиру з одночасним представленням необхідних документів для приватизації комунального житла. 06 листопада 2023 року на замовлення [PERSON] товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 29,5 кв.м. За змістом довідки Тернопільської філії ТОВ «Керуюча компанія «Будсервіс» № 510 від 08 листопада 2023 року, будинок в [ADDRESS] , не знаходиться на обслуговуванні цього товариства, а тому довідку про склад сім`ї позивача отримати неможливо за відсутності управителя будинком. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності, визначені в Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон). Цим Законом регламентований порядок набуття права власності на житло громадянами України, які користуються державним житловим фондом, з обмеженнями, визначеними п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Закон передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин. Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України (ст. 1 Закону). Статтею 3 Закону передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Згідно з п. 5 ст. 5 вищевказаного Закону, кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , участі у приватизації державного житлового фонду не приймали, внаслідок чого органи приватизації, згідно з п. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом. Згідно із ч. 11 ст. 8 Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. У ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року в справі № 296/4642/19 вказано, що «у частині десятій статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 200/18858/16-ц (провадження № 14-165цс18)». Відповідно до Закону та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів, наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 1999 року затверджене «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» (далі - Положення), яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформлюються згідно цієї процедури, в т.ч. і рішення органу приватизації. Так, зокрема, наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний в місячний термін, з дня одержання заяви, прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого, оформити відповідне свідоцтво. Зазначена процедура передбачена ст. 8 Закону, відповідно до якої приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до ст. 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 345 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно з п. 17 Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до орану приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Пунктом 18 Положення затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації. Серед цього переліку відсутня довідка про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення, а відтак неповнота поданих позивачем документів для приватизації житла за вищевказаною адресою відсутня. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом саме на органи приватизації покладено обов`язок дотримуватись виконання законодавства під час проведення приватизації громадянами житла. Проте, всупереч вказаним вимогам Закону, відповідач у своєму рішенні не зазначив, в чому полягає неналежність заповнення заяви на приватизацію квартири, та якою саме правовою нормою передбачено підставу для відмови наймачу та повнолітнім членам його сім`ї у приватизації займаного ними житла за адресою: [ADDRESS] , з причин неподання довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом Відповідно до статті 8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Отже, прийняття відповідного рішення належить виключно до компетенції відповідача та від дій позивача не залежить. У цьому випадку порушення прав позивача відбувається у формі відмови та бездіяльності відповідача у здійсненні особою права на приватизацію житлового приміщення. Таким чином, якщо органи приватизації зволікають із винесенням відповідних рішень, вони мають бути зобов`язані вжити усіх визначених законодавством заходів щодо приватизації та розглянути заяву про передачу спірного житла у приватну власність позивача. Подібні висновки щодо ефективності зазначеного способу захисту права на приватизацію також було висловлено Верховним Судом у постановах від 08 липня 2020 року у справі № 201/6092/17, від 12 травня 2021 року у справі № 750/2176/17, від 26 квітня 2023 року у справі № 344/1350/21. У контексті цієї справи визнання відповідного суб`єктивного права (права на приватизацію) та зобов`язання вчинити дії щодо розгляду заяви про оформлення передачі квартири у приватну власність є належним та ефективним способом захисту, що визначено постановою Верховного Суду у справі № 296/8558/21 від 06 листопада 2023 року. Способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву та документи на приватизацію квартири [ADDRESS] , з якими звертався [PERSON] та члени його сім`ї. Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести приватизацію квартири [ADDRESS] , на користь [PERSON] та членів його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то суд вважає, що не може підміняти собою орган приватизації, перебирати на себе дискреційні повноваження цього органу, а відтак відмовляє у задоволенні такої вимоги у зв`язку з її безпідставністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з Міського бюро технічної інвентаризації Тернопільської міської ради на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 536,80 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial