Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 липня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі РАЦС Рівненського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 595. Від даного шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10.10.2014 року у справі № 569/13943/14-ц року шлюб між нею та відповідачем розірвано, неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] залишено на виховання з матір`ю, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у сумі 600 грн. з усіх видів доходу і до досягнення дитиною повноліття та 400 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьох річного віку, тобто до [INFO] . Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2022 року у справі № 569/12914/22 змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Стягнуті з відповідача аліменти лише частково покривають звичайні витрати на дитину, більше того, відповідачем аліменти сплачуються нерегулярно та у меншому, ніж встановлено судовим рішенням розмірі. При цьому, вона несе додаткові витрати на дитину, пов`язані із розвитком здібностей сина та його лікуванням. Зазначає, що витрати на медичні послуги, які були надані для сина становлять 57 865,87 грн. Просить суд стягнути з відповідача половину понесених додаткових витрат в розмірі 28\~933,25 грн. та понесені судові витрати в розмірі 4\~925,00 грн. 15.11.2023 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано відзив на позовну заяву, згідно з яким заперечує щодо задоволення позову, у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених додаткових витрат. Зокрема, відсутні будь-які копії винагород або грамот за участь у змаганнях по футболу, які доводять, що дитина має здібність до футболу та має досягнення в даному виді спорту. Представник позивача адвокат Нікольченко Б.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Крім того, вказав, що понесені позивачкою додаткові витрати були необхідними, у зв`язку з рекомендаціями лікарів, зокрема, була потреба в ортодонтичному лікуванні за допомогою встановлення брекет системи верхньої та нижньої щелеп. Представник відповідача - адвокат Андрієнко І.В.,у судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить в їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10.10.2014 року у справі № 569/13943/14-ц року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] залишено на виховання з матір`ю, стягнуто з [PERSON] , 1984 року народження на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у сумі 600 грн. з усіх видів доходу і до досягнення дитиною повноліття та 400 грн. на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох річного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 06.07.2017 року прізвище позивачки [PERSON] змінено на [PERSON] . Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.11.2022 року у справі № 569/12914/22 змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Познань, Рокитнівського району Рівненської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. З довідки від 16.07.2021 року вбачається, що [PERSON] ,\~ [INFO] надано послуги ортодонтичного лікування у розмірі 334,66 Євро, що еквівалентно 13 219 грн. 07 коп. за офіційним курсом НБУ на момент звернення до суду. Лікувальним закладом надано розрахунки за послуги ортодонтичного лікування: № 21-7556k від 30.09.2021 року; № 21-10353k від 22.12.2021 року; № 22-1262k від 31.03.2022 року; № 22-5099k від 30.06.2022 року; № 22-7752k від 29.09.2022 року; № 22-10491k від 22.12.2022 року; № 23-1385k від 30.03.2023 року; № 23-4164k від 29.06.2023 року. Понесення даних витрат підтверджується: квитанцією від 16.10.2021 року на суму 107,57 Євро; квитанцією від 06.01.2022 року на суму 72,35 Євро; квитанцією від 05.07.2023 року на суму 26,29 Євро; квитанцією від 16.07.2022 року на суму 26,43 Євро; квитанцією від 12.10.2022 року на суму 16,32 Євро; квитанцією від 04.01.2023 року на суму 26,43 Євро; квитанцією від 18.04.2023 року на суму 29,98 Євро; квитанцією від 04.04.2022 року на суму 26,29 Євро. Також, [PERSON] у зв`язку з захворюванням на хронічну герпесну інфекцію з часто рецидивуючим перебігом; хронічний риніт, стадія нестійкої ремісії; ВСД по змішаному типу проходив лікування, що підтверджується наданими суду довідками. Вартість лікування, що складається з обстеження, проведення фізіотерапевтичних процедур, придбання ліків становить 18\~102 грн. 80 коп. Понесення зазначених витрат підтверджується наступними документами: копією довідки лікаря від 10.08.2023 року та копіями фіскальних чеків від 12.08.2023 року на суму 190,00 грн., від 14.08.2023 року на суму 190,00 грн., від 16.08.2023 року на суму 144,00 грн., від 17.08.2023 року на суму 152,00 грн., що підтверджують понесення витрат на фізіотерапевтичні процедури; копією бланка замовлення лабораторних досліджень № 7527848 та квитанції про оплату від 09.08.2023 року на суму 1 315,00 грн.; копією першої сторінки електрокардіограми від 09.08.2023 року та фіскального чека від 10.08.2023 року на суму 155,00 грн.; копією результатів ультразвукового обстеження серця від 09.08.2023 року, ультразвукового обстеження органів черевної порожнини від 10.08.2023 року, ультразвукового обстеження щитоподібної залози від 10.08.2023 року та фіскального чека від 10.08.2023 року від 350,00 грн.; копією бланка замовлення лабораторних досліджень від 07.08.2023 року та квитанцією від 07.08.2023 року на суму 2225,00 грн.; копією бланка замовлень лабораторних досліджень від 07.08.2023 року та квитанцією від 07.08.2023 року на суму 2 045,00 грн.; копією замовлення на лабораторні дослідження від 12.08.2023 року, розрахунку вартості лабораторних досліджень та квитанції від 12.08.2023 року на суму 2 654,00 грн.; копією бланка замовлення від 08.08.2023 року та квитанцією від 08.08.2023 року на суму 4 090,00 грн.; копією довідки лікаря, фіскальних чеків від 16.08.2023 року на суму 1 200,00 грн., від 16.08.2023 року на суму 300,00 грн., квитанціями від 16.08.2023 року на суму 1 500,00 грн. та від 16.08.2023 року на суму 95,00 грн.; копією довідки первинного огляду лікаря оториноларинголога від 17.08.2023 року, копією рецепту та фіскального чеку від 17.08.2023 року на суму 1 495,90 грн. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини - Веніаміна, а саме витрати на заняття у секції футболу, який є його улюбленим видом спорту, у розмірі 672,00 Євро, що еквівалентно 26\~544 грн. 00 коп. за офіційним курсом НБУ на день звернення до суду. На підтвердження даних витрат, позивачем надано суду копії виписок по рахунку. У частині 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. З довідки від 16.07.2021 року вбачається, що [PERSON] ,\~ [INFO] після обстеження в області ортодонтії встановлено наступні діагнози: Орогенічний прикус, гіпоплазія середньої зони обличчя; Сагітальна скупченість зубів у верхній щелепі справа + зліва; Перехресний прикус 12, звуження щілини 14,15; Нахилення верхньої щелепи спереду; Недостатнє горизонтальне та вертикальне перекриття; Скелет кл. III при дистальній оклюзії РВ (ширина премолярів). В рамках своєчасного лікування першочергового з допомогою брекетів (техніка прямої дуги) усувався перехресний прикус 12 та було відкрито щілину 14,15. Після цього було встановлено біонатор. Застосування інших заходів в лікуванні відкладено до досягнення дитиною віку 11-12 років, відтак ортодонтичне лікування шляхом встановлення брекет системи було необхідним та здійснено згідно рекомендацій лікаря. Також, [PERSON] ,\~ [INFO] у зв`язку з захворюванням на хронічну герпесну інфекцію з часто рецидивуючим перебігом; хронічний риніт, стадія нестійкої ремісії; ВСД по змішаному типу проходив лікування згідно рекомендацій лікарів, що підтверджено наданими позивачем доказами. Суд погоджується, що понесені позивачем витрати на лікування є додатковими витратами на дитину відповідно до ст. 185 СК України, оскільки [PERSON] потребує довготривалого ортодонтичного лікування та лікування інших діагностованих захворювань. Ці витрати, на переконання суду, викликані особливими обставинами та є виправданими в умовах сьогодення для забезпечення належного розвитку дитини. За наведеного, в усіх наведених вище витратах позивачки на дитину зобов`язаний брати батько на підставі ст. 185 СК України та зважаючи на положення ст. 141 цього Кодексу та вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». З огляду на зміст долучених позивачем актів наданих послуг, а також презумпцію правомірності правочину, суд дійшов висновку, що позивачем були понесені додаткові витрати на дитину на загальну суму 31 321,87 грн. Проте, суд не може погодитися зі стягненням витрат відвідування дитиною секції футболу. У постанові Верховного Суду України від 30.01.2019 року по справі № 205/4622/16-ц зазначено, що відвідування спортивної секції та дитячого гуртка малювання не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Також серед доказів відсутні будь-які копії винагород або грамот за участь у змаганнях по футболу, які доводять, що дитина маг здібність до футболу та маг досягнення в данному виді спорту та інші докази, що можуть свідчати про існування особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, а тому відповідно відвідування спортивної секції не може вважатись особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України та такі витрати не є додатковими витратами на дитину. Згідно вимог ст.ст. 141, 180 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. В зв`язку з чим, суд вважає, що вищевказані додаткові витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. Суд враховує, що відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а відтак спроможний сплатити половину понесених позивачем додаткових витрат на сина, [PERSON] , [INFO] . Окрім того, виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене вище, суд встановивши наявність у позивача, з якою проживає дитина, особливих обставин у додаткових витратах, з урахуванням обставин, що мають істотне значення дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , одноразово в сумі 15 660,93 грн. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. На підтвердження понесення судових витрат позивачем надано копії товарних чеків № 1987 від 10 серпня 2023 року та № 2044 від 25 серпня 2023 року, згідно яких позивачем сплачено за послуги перекладача 4 925,00 грн. Таким чином суд вважає, що понесені та документально підтверджені судові витрати позивача потребують відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 665,85 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення; а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Аналізуючи наведену норму, суд приходить до висновку, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави в розмірі 1\~073,60 грн. На підставі ст.ст. 150, 185 СК України,

Outcome: approved