Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач в особі Київського міського центру зайнятості у грідні 2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Позов мотивовано тим, що до Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості 01.12.2021 року звернулась [PERSON] із заявами про надання ій статусу безробітної та про призначення випоати допомоги по безробіттю. Й для отримання статуту безробітної у вказаній заяві зазначила інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не є підприємцем, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Також повідомила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей. Відповідно до ст.43 Закону 5067-VІ «Про зайнятість населення» та ч.1 ст.22, ч.1 ст.23 Закону 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ211201 від 01.12.2021 року [PERSON] надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 01.12.2021 року. У зв`язку із закінченням строку виплати та поданням відповідної заяви про зняття з реєстрації відповідно до п.12 ч.1 ст.31 Закону 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) та абз.16 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Каьінету Міністрів України № 792 від 19.09.2018 року, що діяв на момент виникнення правовідносин, наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ220901 від 01.09.2022 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.08.2022 року та припинено реєстрацію з 01.09.2022 року. 07.05.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування сфер зайнятості та загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття під час дії воєнного стану, яким розділ ХІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 5067- VІ доповнено пунктом 52 , відповідно до якого реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості таселення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. При цьому ст. 20 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України "Про зайнятість населення", взаємодіють з податковими органами, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці, трудових відносин та зайнятості населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону. 06.12.2022 року на адресу Київського міського центру зайнятості надійшов лист Державного центру зайнятості за вих.33/101/5286-22 щодо надання Державною прикордонною службою України інформації про перебування зареєстрованих безробітних за кордоном разом з додатком - переліком осіб та періодом перебування за кордоном, сред яких наявна інформація щодо відповідачки [PERSON] . На виконання пункту 33 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пункту 52 розділу ХІ Закону 5067 «Про зайнятість населення» 09.12.2022 року Дарницькою районною філією Київського міського центру зайнятості складено Акт встановлення факту перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів за № 49/263-02/22, яким встановлено, що [PERSON] перебувала за кордоном з 19.05.2022 року по 21.06.2022 року, що становить 34 календарних дні. Виплата допомоги по безробіттю підлягає поверненню з 18.06.2022 року. Відповідно до п.4 ч.2 ст.44 Закону 5067 «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайності населення та трудової міграції протягом трьох днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Пунктом 30 Порядку № 792, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 21.06.2022, припинення реєстрації безробітного з дня встановлення факту перебування зареєстрованого безробітного за кордоном понад 30 календарних днів під час воєнного стану. Ч.2 ст. 36 Закону 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні зобов`язані своєчасно поданати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. П.4 ч.2 ст. 44 Закону 5067 «Про зайнятість населення» в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох днів про обставини припинення реєстрації визначені у частині першій статті 45 цього Закону. У разі вихзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітної за межі України - така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. [PERSON] під час перебування на обліку як безробітна виїхала за кордон на строк понад 30 календарних днів, про що не повідомила Дарницьку районну філію Київського міського центру зайнятості, отже наявні підстави для стягнення з неї виплаченої суми допомоги по безробіттю за період з 18.06.2022 року по 27.08.2022 року, тобто з 31 дня перебування за кордоном до фактичного припинення виплати допомоги по безробіттю. Відповідно до довідки-рахунку № 366 від 22.12.2022 року розмір нарахованого та виплаченого [PERSON] матеріального забезпечення на випадок безробіття з 18.06.2022 року по 27.08.2022 року становить 13 302 грн. 10 коп. Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості № 56/263-02/22 від 27.12.2022 року прийнято рішення щодо поверення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття з 18.06.2022 року по 27.08.2022 року становить 13 302 грн. 10 коп. У порядку досудової вимоги [PERSON] не повернула позивачу виплачених коштів в сумі 13 302 грн. 10 коп., що стано підставою звернення до суду із цим позовом. В судове засіданні позивач/представник позивача не з`явився,належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, розпискою, смс-повідомленням, представник позивача [PERSON] , діюча на довіреності від 05.10.2023р., надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, з підтриманням позовних вимог, просила їх задовольнити: стягнути з [PERSON] на користь Київського міського центру зайнятості, 13 302 грн. 10 коп. - коштів, виплачених на випадок безробіття. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні з підстав того, що за кордоном у визначений період перебувала вимушено, здійснювала відвідування сина в Польщі, який із футбольною командою 23.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією Росії проти України виїхав за кордон, в цей період вона захворіла й після лікування 21.06.2022 року повернулась в Україну, інспектора Коваленко Т.Л. про її перебування за кордоном інформувала у телефонному режимі, вважає таке інформування було належним. Позивач мав був направити на її адресу попередження, проте цього не було зроблено, відтак він навмисно обмежив її права щодо досудового врегулювання спору. Вважає вимогу позивача незаконною, такою, що не враховує права безробітної, її вимушене перебування за кордном, яке перешкодило повернутися до України до закінчення 30-денного строку та внаслідок форс-мажорної обставини (військова агресія). Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов від 02.02.2024 року, доводи якого зводяться до вказаних аргументів. Позивачем подано відповідь на відзив від 26.02.2024 року у якому позивач не погоджується із доводати та аргументами відповідача, вважаючи, що такі доводи стовуються особистого життя [PERSON] та не можуть впливати на правила, визначені законом для надання та припинення соціальної допомоги громадянам на випадок безробіття. Вважає, що такі громадяни мають дотримуватися вимог закону, адже виплати відбуваються із державного бюджету. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04). Наведені обставини свідчать, що сторони завчасно повідомлені про розгляд справи судом. Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у тому числі, правом визначити свою участь в судовому засіданні. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, вид судочинства - спрощеного провадження, вжиті судом заходи щодо направлення сторонам повідомлення про час та місце розгляду справи, копії позовної заяви з додатками до відповідача, із роз`ясненим правом надання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення суд визнав можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення за відсутності позивача/його представника, за погодженням сторін. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи відбувся у порядку спрощеного позовного провадження. Так, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч.1 ст. 279 ЦПК України) Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.5 ст. 279 ЦПК України). Вислухавши відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням відзиву на позов, відповіді на відзив, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено до Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості 01.12.2021 року звернулась [PERSON] із заявами про надання ій статусу безробітної та про призначення випоати допомоги по безробіттю. Й для отримання статуту безробітної у вказаній заяві зазначила інформацію про те, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, не є підприємцем, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, пенсію на пільгових умовах не отримує та не є членом особистого селянського господарства, фермером або членом фермерського господарства. Також повідомила, що ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей (а.с.6-8). Відповідно до ст.43 Закону 5067-VІ «Про зайнятість населення» та ч.1 ст.22, ч.1 ст.23 Закону 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ211201 від 01.12.2021 року [PERSON] надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю з 01.12.2021 року (а.с.9-10). У зв`язку із закінченням строку виплати та поданням відповідної заяви про зняття з реєстрації відповідно до п.12 ч.1 ст.31 Закону 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) та абз.16 пп.1 п.30 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Каьінету Міністрів України № 792 від 19.09.2018 року, що діяв на момент виникнення правовідносин, наказом Дарницької районної філії Київського міського центру № НТ220901 від 01.09.2022 [PERSON] припинено виплату допомоги по безробіттю з 28.08.2022 року та припинено реєстрацію з 01.09.2022 року (а.с.9-10). Відповідно до ст. 23 Закону України «Про зайнятість населення» № 5067- VІ позивач здійснює реалізацію державної політики у сфері зайнятості та трудової міграції через Єдину інформаційно-аналітична система центрального органу виконавчої влади, яка також включає інформацію, що надходить від територіальних органів в процесі діяльності громадян, роботодавців та органів державної влади. Рішення, прийняті центром зайнятості/філією центру зайнятості щодо зареєстрованого безробітного (долучені до позовної заяви), сформовані саме за допомогою Єдиної інформаційно-аналітичної системи. 07.05.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування сфер зайнятості та загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття під час дії воєнного стану, яким розділ ХІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону № 5067- VІ доповнено пунктом 52 , відповідно до якого реєстрація безробітного у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості таселення та трудової міграції, припиняється з підстав, визначених частиною першою статті 45 цього Закону, а також з 31 календарного дня від дня перетину зареєстрованим безробітним державного кордону України у разі безперервного перебування ним за кордоном понад 30 календарних днів. При цьому ст.20 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи, з метою реалізації завдань, покладених на них відповідно до цього Закону та Закону України "Про зайнятість населення", взаємодіють з податковими органами, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері праці, трудових відносин та зайнятості населення, іншими центральними органами виконавчої влади, Державною прикордонною службою України шляхом обміну відповідною інформацією про отримані особами, зареєстрованими в установленому порядку як безробітні, доходи від здійснення підприємницької діяльності, роботи за кордоном, виконання роботи за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими угодами (договорами), ведення особистого селянського господарства, проведення інших заходів по виконанню цього Закону. 06.12.2022 року на адресу Київського міського центру зайнятості надійшов лист Державного центру зайнятості за вих.33/101/5286-22 щодо надання Державною прикордонною службою України інформації про перебування зареєстрованих безробітних за кордоном разом з додатком - переліком осіб та їх періодом перебування за кордоном, серед яких наявна інформація щодо відповідачки [PERSON] (а.с.11-12) На виконання пункту 33 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пункту 52 розділу ХІ Закону 5067 «Про зайнятість населення» 09.12.2022 року Дарницькою районною філією Київського міського центру зайнятості складено Акт встановлення факту перебування безробітного за кордоном понад 30 календарних днів за № 49/263-02/22, яким встановлено, що [PERSON] перебувала за кордоном з 19.05.2022 року по 21.06.2022 року, що становить 34 календарних дні. Виплата допомоги по безробіттю підлягає поверненню з 18.06.2022 року (а.с.13, 14). Відповідно до п.4 ч.2 ст.44 Закону 5067 «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайності населення та трудової міграції протягом трьох днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону. Пунктом 30 Порядку № 792, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 21.06.2022, припинення реєстрації безробітного з дня встановлення факту перебування зареєстрованого безробітного за кордоном понад 30 календарних днів під час воєнного стану. Ч.2 ст. 36 Закону 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні зобов`язані своєчасно поданати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. П.4 ч.2 ст. 44 Закону 5067 «Про зайнятість населення» в редакції, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох днів про обставини припинення реєстрації визначені у частині першій статті 45 цього Закону. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітної за межі України - така особа зобов`язана повідомити про це територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в якому особа зареєстрована як безробітна. Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до довідки-рахунку № 366 від 22.12.2022 року розмір нарахованого та виплаченого [PERSON] матеріального забезпечення на випадок безробіття з 18.06.2022 року по 27.08.2022 року становить 13 302 грн. 10 коп. (а.с.14). Наказом Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості № 56/263-02/22 від 27.12.2022 року прийнято рішення щодо поверення [PERSON] нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття з 18.06.2022 року по 27.08.2022 року становить 13 302 грн. 10 коп. (а.с.15). У порядку досудової вимоги [PERSON] не повернула позивачу виплачених коштів в сумі 13 302 грн. 10 коп. (а.с.16). [PERSON] під час перебування на обліку як безробітна виїхала за кордон на строк понад 30 календарних днів, про що не повідомила Дарницьку районну філію Київського міського центру зайнятості, отже відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь позвача виплаченої суми допомоги по безробіттю за період з 18.06.2022 року по 27.08.2022 року, тобто з 31 дня перебування за кордоном до фактичного припинення виплати допомоги по безробіттю в сумі 13 302 грн. 10 коп., адже сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання нею стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Доводи відповідача про поважність, на її думку, перебування за кордоном понад 30 календарних днів, які не забезпечені належними та допустимими доказами, суд відхиляє з огляду на те, що закон, що визначає правила, умови надання громадянам допомоги по безробіттю за рахунок коштів державного бюджету, який був чинном на час дії правовідносин, виключень із таких правил не передбачав. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності щодо повернення коштів внаслідок недотримання нею правомірної поведінки відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення», оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують їх вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, ч.3 ст. 36 Закону України 1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України 5067 «Про зайнятість населення»,

Outcome: approved