Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту перебування на утриманні. В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 10 травня 2019 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . На момент своєї смерті [PERSON] отримував пенсію в розмірі 17013,25 грн., а заявник [PERSON] 4628,18 грн. Таким чином заявник, мешкаючи разом із своїм чоловіком, фактично була на його утриманні, оскільки його пенсія була значно вище пенсії заявника. Бажаючи перейти на пенсію свого чоловіка, котру він отримував до своєї смерті, заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Однак, Відділом перерахунку пенсії №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 21.09.2023 року було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки був відсутній факт перебування заявниці на утриманні чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] через те, що вони були зареєстровані за різними адресами. У зв`язку з викладеним, заявник просить встановити факт перебування [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на утриманні свого чоловіка [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на день його смерті [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2024 року, заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. 31.01.2024 року від заінтересованої особи, через систему «Електронний суд» надійшло пояснення на заяву. Вказали, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не є тим органом, який наділений повноваженнями встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідно зі ст.ст.256-258 ЦПК України та такими повноваженнями наділений тільки суд. Просили суд ухвалити рішення на розсуд суду. 27.02.2024 року від заінтересованої особи, через систему «Електронний суд» надійшло пояснення на заяву в якій просили суд відмовити в задоволенні заяви заявниці, посилаючись на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ. В судовому засіданні заявник та представник заявника підтримали заяву з наведених в ній підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, документ в електронному вигляді «Судова повістка про виклик до суду» доставлено до електронного кабінету. Відповідно до пояснень, які сформовані в системі «Електронний суд» просили суд здійснювати розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Суд, заслухавши заявницю, представника заявника, допитавши свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 травня 2019 року (а.с.11), [PERSON] , [INFO] помер (а.с.12). Із довідки ГУПФ України в Дніпропетровській області № 0400-010506-8/174294 виданої 02.11.2023 року вбачається, що на момент своєї смерті [PERSON] , [INFO] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за віком на пільгових умовах згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розмір пенсії на день смерті склав 17013,25 грн.( а.с.15) Відповідно до довідки про доходи ГУПФ України в Дніпропетровській області № 2833 3605 9088 7618 виданої 25.10.2023 року [PERSON] отримує щомісячну пенсію в розмірі 4628,18 грн. (а.с. 14). 14.09.2023 року [PERSON] звернулась управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, з заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника, однак Рішенням Відділу перерахунків пенсії №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області № 912390183048 від 21.09.2023 року [PERSON] відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки при розгляді документів пенсійної справи встановлено, що годувальник [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а заявниця [PERSON] зареєстрована а проживає за адресою: [ADDRESS] . Для підтвердження факту про перебуванні на утриманні чоловіка, гр. [PERSON] до заяви долучила акт опитування свідків про те, що годувальник [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав спільно із [PERSON] , [INFO] , з 10.05.2019 по день смерті [INFO] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , однак факт перебування на утриманні померлого чи спільне проживання разом з годувальником за однією адресою не підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з листом Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Факт перебування [PERSON] на утриманні чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.11), актом ОСББ «ЗАТИШНА ОСЕЛЯ МИРУ-18» (а.с.13), довідками про розмір пенсії (а.с14,15), показами свідків [PERSON] , [PERSON] .. Встановлення в судовому порядку факту перебування особи на утриманні померлого чоловіка необхідне заявниці для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт перебування [PERSON] на утриманні свого померлого чоловіка [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved