Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Єрмолов Є.М. звернувся 03.01.2024 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 33714,40 грн. за кредитним договором № б/н від 31.10.2013 року та понесених судових витрат у розмірі 2684 грн. У позові представник позивача вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 31.10.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 89950,00 гривень за кредитом з кінцевим терміном повернення 31.10.2018 року. Посилається на те, що [INFO] [PERSON] помер. Зазначає, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями їхніх паспортів, згідно яких адреса реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Крім цього, вказує на те, що відповідачі спадщину прийняли, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини, передбаченої цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Також посилається на те, що станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 31.10.2013 року становить 33714 гривень. З посиланням на відповідні правові норми та докази, просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 37714,40 грн. Крім того, просить стягнути з відповідачів і понесені банком судові витрати у справі у сумі 2684 грн. Відповідачами відзиву на позовну заяву до суду не подано. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.01.2024 року, після отримання судом інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідачів по справі, було прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак скерував на адресу суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] \~та [PERSON] \~в судове\~засідання не\~зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується оголошенням про виклик відповідача, яке розміщене\~на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України, про що є відомості в матеріалах справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню з наступних підстав. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши подані представником позивача документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості за договором CV00A+28395572 від 31.10.2013 року (а.с. 5-9) [PERSON] станом на дату смерті (03.11.2016 року) перед банком за кредитним договором №б/н від 31.10.2013 року має заборгованість у розмірі 33714 гривень. Згідно копії заяви про приєднання до Умов та Правил надання фінансового лізингу №CV00A+28395572 від 31.10.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке 14.06.2018 змінило своє офіційне найменування на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та [PERSON] укладено кредитний договір без номера, згідно умов якого відповідач отримав предмет лізингу та його вартість: Автомобіль згідно сертифікації викладеної у Договорі №1 (а.с. 11) . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 05.11.2016 року (а.с.18). 14.09.2023 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направлено Кіцманській державній конторі претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України, згідно якої зазначено, що банку стало відомо про те, що боржник [PERSON] помер [INFO] , який не виконав в повному обсязі зобовязання перед банком та має не погашену заборгованість в розмірі 43754,66 грн., в звязку з чим просять повідомити банк чи не заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 43754,66 грн (а.с.22 ). Згідно Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі №46070871 від 07.12.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа номер у спадковому реєстрі 59935868, номер у нотаріуса 683/2016 (а.с.68). 03.11.2023 року [PERSON] та [PERSON] направлено лист-претензію, згідно якої повідомлено про заборгованість [PERSON] , який помер, розмір заборгованості 33714 грн. 40 коп. (а.с.24-25). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №356682298 від 01.12.2023 року [PERSON] являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Довідкою №101 від 18.01.2024 року Кіцманської міської ради стверджується, що згідно виписки з архівної по господарської книги №7 /2016-2020 р.р.) номер по господарського обліку 0303-1 по [ADDRESS] , були зареєстровані: голова домогосподарства [PERSON] , 1954 року народження, помер [INFO] , дружина [PERSON] , 1956 року народження, зареєстрована по даний час, але не проживає, дочка [PERSON] , 1976 року народження, зареєстрована по даний час, але не проживає, онук [PERSON] , 1995 року народження, зареєстрований по даний час, онук [PERSON] , 1998 року народження, зареєстрований по даний час, але не проживає (а.с.52). Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.4\~ст. 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1\~ст.3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.\~12, ч. 1 ст.\~13, ч.ч. 1, 5, 6 ст.\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом ст.ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом\~ст.1056-1 ЦК України\~(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положенням\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Таким чином, у разі смерті боржника, відкриття та прийняття спадщини його спадкоємцями, кредитор має право вимагати від спадкоємців боржника повернення заборгованого у межах вартості спадкового майна та в межах визначених законом. Таким чином, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Як визначено ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За такого, предметом доказування у даній справі є наявність боргових зобов`язань [PERSON] перед позивачем, наявність в нього спадкоємців, факт прийняття спадщини після його смерті, коло спадкоємців, наявність спадкового майна і його склад та вартість, а також дотримання кредитором визначених\~ст. 1281 ЦК України\~строків пред`явлення вимог до спадкоємцям. Відповідно до вимог статей\~608,\~1218,\~1219 ЦК України\~у зв`язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно зв`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга\~статті 1220 ЦК України). Частинами 1, 3 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зі змісту зазначених норм видно, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~строк. За змістом\~статті 1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Оскільки, позичальник за кредитним договором [PERSON] помер, то відповідати перед АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ст. ст.\~1281,\~1282 ЦК України\~за борги спадкодавця мають його спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 пункту 32\~Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення\~ст. 1282 ЦК України\~спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Мотиви з яких виходив суд. Так, з наданих представником позивача та досліджених судом доказів установлено, що 31.10.2013 року між позивачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено договір про отримання кредиту без номеру. При цьому, у вказаній заяві підписаній сторонами справи, зазначені умови договору про визначення розміру та порядку сплати процентів за користування кредитом. Відповідач підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання Фінансового лізингу №CV00A+28395572 від 31.10.2013 року підтвердив свою згоду на те, що підписана заява складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини є відповідачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями їхніх паспортів, згідно яких адреса реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Станом на дату смерті позичальника [PERSON] , борг останнього перед банком за кредитним договором №б/н від 31.10.2013 року становить 33714 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved