Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Остапчук Т.В. Позивач просить суд визнати за ним права власності на частку у праві спільної сумісної приватної власності з громадянкою [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0852 га, кадастровий №8000000000:82:126:0031, розташовану за адресою: [ADDRESS] (вісім); та про визначення частки [PERSON] в праві спільної сумісної приватної власності з громадянкою [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0852 га,кадастровий №8000000000:82:126:0031, розташовану за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 1/2 (одна друга). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.12.2023 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.02.2024 року було прийнято позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної приватної власності. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 січня 1949 року між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04 січня 1949 року. Після [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11 жовтня 1949 року. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився онук [PERSON] (надалі - Позивач, [PERSON] ) (син [PERSON] ), що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 грудня 1981 року На підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою 09 червня 1951 року за реєстром №7183/2, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 14 червня 1951 року та записаного у реєстрову книгу під №6931, [PERSON] належала 1/2 (одна друга) частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , під номером 8 (восьмим). Інша 1/2 (одна друга) частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , під номером 8 (восьмим) належить [PERSON] (надалі - Третя особа 1, [PERSON] ), також на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою 09 червня 1951 року за реєстром №7183/2, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 14 червня 1951 року та записаного у реєстрову книгу під №6931. 08 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про порядок користування житловим будинком, посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори МАЗУРОМ Р.Л., зареєстрований у реєстрі за №5-4735 . Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] на підставі Рішення Київської міської ради від 28 січня 1999 року №116-2/217 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків та господарських будівель» було передано у спільну приватну власність земельну ділянку розташовану у [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-КВ №126811 та Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-КВ №126810 Вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий №8000000000:82:126:0031, що підтверджується відповідним Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-8000111132023 від 14 грудня 2023 року, а також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14 грудня 2023 року (копія додається до цієї Позовної заяви). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29 листопада 2013 року. 21 березня 2017 року Перша київська державна нотаріальна контора здійснила реєстрацію спадкової справи №60406081 після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47150648 від 21 березня 2017 року 19 травня 2017 року [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом майна померлої дружини [PERSON] , прийняв спадщину померлої дружини, а саме: 1/2 (одну другу) частки житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Першою київською державною нотаріальною конторою 19 травня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі №6-236, а також відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47779710 від 19 травня 2017 року. Право власності [PERSON] було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87512106 від 19 травня 2017 року При цьому, Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19 травня 2017 року, державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори МОТИЦЬКИМ І.Л., [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,0852 га, кадастровий №8000000000:82:126:0031, розташованої за адресою: [ADDRESS] (вісім), після померлої [INFO] дружини [PERSON] , у зв`язку з тим, що в наданому правовстановлюючому документі на земельну ділянку, а саме в Державному акті на право приватної власності на землю IV-КВ №126811, не визначена частка земельної ділянки, яка належить померлій. [INFO] [PERSON] (син [PERSON] та батько Позивача) помер, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27 жовтня 2021 року [INFO] року [PERSON] (чоловік [PERSON] та дідусь Позивача) помер, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 05 листопада 2021 року. 24 грудня 2021 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ПРИСЯЖНЮК Оксана Михайлівна (надалі - Третя особа 2, ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. ) здійснила реєстрацію спадкової справи №68924654 після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67960632 від 24 грудня 2021 року. 16 грудня 2022 року [PERSON] (Позивач), будучи спадкоємцем [PERSON] , 1924 року народження, який помер [INFO] , згідно зі статтею 1266 Цивільного кодексу України (право представництва), оскільки його (Позивача) батько [PERSON] , помер [INFO] , прийняв спадщину померлого дідуся ( [PERSON] ), а саме: 1/2 (одну другу) частки житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. 16 грудня 2022 року, зареєстрованим в реєстрі за №624. Право власності Позивача було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №317913434 від 16 грудня 2022 року, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №358441396 від 14.12.2023р. 1.20. При цьому, Постановою від 16 грудня 2022 року Третьої особи 2 (ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. ), Позивачу ( [PERSON] ) було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, з кадастровим №8000000000:82:126:0031, а саме: «Я, Присяжнюк Оксана Михайлівна , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, місцезнаходження: 02217, м. Київ, вул. М. Закревського, буд. 15, оф. 21, вивчивши подані мені шістнадцятого грудня дві тисячі двадцять другого року гр. [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , документи: паспорт та картку платника податків гр. [PERSON] , свідоцтво про смерть гр. [PERSON] , померлого [INFO] , свідоцтво про смерть гр. [PERSON] , померлого [INFO] , свідоцтво про народження гр. [PERSON] , свідоцтво про народження гр. [PERSON] , державний акт на землю серії ІУ-КВ №126811, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером: 8000000000:82:126:0031, яка надана в спільну власність гр. [PERSON] і гр. [PERSON] , а також матеріали спадкової справи на майно гр. [PERSON] , померлої [INFO] , вважаю, що видати свідоцтво про право на спадщину, не є можливим, так як в поданих документах не визначена частка земельної ділянки, яка належала гр. [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік, [PERSON] , як того потребує чинне законодавство України відмовити гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого дідуся. [PERSON] , за правом представництва, згідно зі ст.1266 Цивільного кодексу України, на частку земельної ділянки, з кадастровим номером: 8000000000:82:126:0031, яка належала дружині померлого дідуся, [PERSON] , після якої померлий [PERSON] прийняв спадщину на частку вказаної земельної ділянки, але не оформив своїх спадкових прав, так як не визначена частка земельної ділянки, яка належала гр. [PERSON] .». Згідно з Довідкою про склад спадкоємців №69-с/с 38/2021 від 17 листопада 2023 року, виданою ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М . [PERSON] (Позивач) вступив в спадщину, за правом представництва, на майно, яке належало його дідусеві, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , і є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, та є власником усього рухомого та нерухомого майна [PERSON] , а відтак підлягає захисту судом, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у відсутність. Представник відповідача - Київська міська рада в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у відсутність. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 січня 1949 року між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04 січня 1949 року . Після [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 11 жовтня 1949 року. [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився онук [PERSON] (надалі - Позивач, [PERSON] ) (син [PERSON] ), що підтверджується відповідним Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 грудня 1981 року На підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою 09 червня 1951 року за реєстром №7183/2, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 14 червня 1951 року та записаного у реєстрову книгу під №6931, [PERSON] належала 1/2 (одна друга) частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , під номером 8 (восьмим). Інша 1/2 (одна друга) частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , під номером 8 (восьмим) належить [PERSON] (надалі - Третя особа 1, [PERSON] ), також на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою київською державною нотаріальною конторою 09 червня 1951 року за реєстром №7183/2, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 14 червня 1951 року та записаного у реєстрову книгу під №6931. 08 жовтня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про порядок користування житловим будинком, посвідчений державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори МАЗУРОМ Р.Л., зареєстрований у реєстрі за №5-4735 . Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] на підставі Рішення Київської міської ради від 28 січня 1999 року №116-2/217 «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків та господарських будівель» було передано у спільну приватну власність земельну ділянку розташовану у [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-КВ №126811 та Державним актом на право приватної власності на землю серія IV-КВ №126810 Вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий №8000000000:82:126:0031, що підтверджується відповідним Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-8000111132023 від 14 грудня 2023 року, а також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14 грудня 2023 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 29 листопада 2013 року. 21 березня 2017 року Перша київська державна нотаріальна контора здійснила реєстрацію спадкової справи №60406081 після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47150648 від 21 березня 2017 року 19 травня 2017 року [PERSON] , будучи спадкоємцем за законом майна померлої дружини [PERSON] , прийняв спадщину померлої дружини, а саме: 1/2 (одну другу) частки житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Першою київською державною нотаріальною конторою 19 травня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі №6-236, а також відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №47779710 від 19 травня 2017 року. Право власності [PERSON] було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87512106 від 19 травня 2017 року При цьому, Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19 травня 2017 року, державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори МОТИЦЬКИМ І.Л., [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки площею 0,0852 га, кадастровий №8000000000:82:126:0031, розташованої за адресою: [ADDRESS] (вісім), після померлої [INFO] дружини [PERSON] , у зв`язку з тим, що в наданому правовстановлюючому документі на земельну ділянку, а саме в Державному акті на право приватної власності на землю IV-КВ №126811, не визначена частка земельної ділянки, яка належить померлій. [INFO] [PERSON] (син [PERSON] та батько Позивача) помер, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 27 жовтня 2021 року [INFO] року [PERSON] (чоловік [PERSON] та дідусь Позивача) помер, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 05 листопада 2021 року. 24 грудня 2021 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ПРИСЯЖНЮК Оксана Михайлівна (надалі - Третя особа 2, ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. ) здійснила реєстрацію спадкової справи №68924654 після смерті [INFO] [PERSON] , що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67960632 від 24 грудня 2021 року. 16 грудня 2022 року [PERSON] (Позивач), будучи спадкоємцем [PERSON] , 1924 року народження, який помер [INFO] , згідно зі статтею 1266 Цивільного кодексу України (право представництва), оскільки його (Позивача) батько [PERSON] , помер [INFO] , прийняв спадщину померлого дідуся ( [PERSON] ), а саме: 1/2 (одну другу) частки житлового будинку з відповідною часткою будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. 16 грудня 2022 року, зареєстрованим в реєстрі за №624. Право власності Позивача було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №317913434 від 16 грудня 2022 року, а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №358441396 від 14.12.2023р. 1.20. При цьому, Постановою від 16 грудня 2022 року Третьої особи 2 (ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. ), Позивачу ( [PERSON] ) було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, з кадастровим №8000000000:82:126:0031, а саме: «Я, Присяжнюк Оксана Михайлівна , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, місцезнаходження: 02217, м. Київ, вул. М. Закревського, буд. 15, оф. 21, вивчивши подані мені шістнадцятого грудня дві тисячі двадцять другого року гр. [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , документи: паспорт та картку платника податків гр. [PERSON] , свідоцтво про смерть гр. [PERSON] , померлого [INFO] , свідоцтво про смерть гр. [PERSON] , померлого [INFO] , свідоцтво про народження гр. [PERSON] , свідоцтво про народження гр. [PERSON] , державний акт на землю серії ІУ-КВ №126811, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером: 8000000000:82:126:0031, яка надана в спільну власність гр. [PERSON] і гр. [PERSON] , а також матеріали спадкової справи на майно гр. [PERSON] , померлої [INFO] , вважаю, що видати свідоцтво про право на спадщину, не є можливим, так як в поданих документах не визначена частка земельної ділянки, яка належала гр. [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік, [PERSON] , як того потребує чинне законодавство України відмовити гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого дідуся. [PERSON] , за правом представництва, згідно зі ст.1266 Цивільного кодексу України, на частку земельної ділянки, з кадастровим номером: 8000000000:82:126:0031, яка належала дружині померлого дідуся, [PERSON] , після якої померлий [PERSON] прийняв спадщину на частку вказаної земельної ділянки, але не оформив своїх спадкових прав, так як не визначена частка земельної ділянки, яка належала гр. [PERSON] .». Згідно з Довідкою про склад спадкоємців №69-с/с 38/2021 від 17 листопада 2023 року, виданою ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. [PERSON] (Позивач) вступив в спадщину, за правом представництва, на майно, яке належало його дідусеві, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , і є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, та є власником усього рухомого та нерухомого майна [PERSON] . Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1220, 1221 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі ст.ст.1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття. Право власності на рухоме та нерухоме майно, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, є таким, що не припинилося внаслідок його смерті та входить до складу спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України). За змістом ст.ст.1233, 1234, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1269, 1270 ЦК України). Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи з положень ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. Відповідно до вимог закону Позивач належним чином прийняв спадщину (за правом представництва) після померлого дідуся [PERSON] , проте, у зв`язку з відмовою ПН КМНО ПРИСЯЖНЮК О.М. видати Свідоцтво про право на спадщину, так як в поданих документах не визначена частка земельної ділянки, як того потребує чинне законодавство України, Позивач не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позовна вимога підлягає задоволенню, тобто, визнання за [PERSON] , спадкоємцем за законом (за правом представництва) майна померлого [PERSON] (дідуся), який помер [INFO] , права власності на частку у праві спільної сумісної приватної власності з громадянкою [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,0852 га, кадастровий №8000000000:82:126:0031, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Щодо зустрічної позовної заяви, [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної приватної власності,суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ця вимога є похідною із задоволенням позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення закону, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved