Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

20.02.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради, в якій просить: -визнати бездіяльність Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради щодо поширення інформації, зазначеної у зверненні [PERSON] від 26 січня 2023 року протиправною; -визнати поширення Крушельницьким закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради відомостей, зазначених у зверненні [PERSON] від 26 січня 2023 року, третім особам протиправним; -зобов`язати Крушельницький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради поширити інформацію, що містилася у додатку до звернення [PERSON] від 26 січня 2023 року до кожного учня, випускника, відрахованих навчального закладу жіночої статі до двадцяти п`яти років, які мають неповну дієздатність (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років), а також повну дієздатність (що досягли вісімнадцяти років) чи були емансиповані (дієздатні особи від шістнадцяти років) на 26 січня 2023 року у встановленому законом порядку; -зобов`язати Крушельницький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради сплатити [PERSON] компенсацію в розмірі 19000 (дев`ятнадцять тисяч) грн; -витребувати з Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради інформацію щодо кожного учня, випускника, відрахованих з навчального закладу жіночої статі до двадцяти п`яти років, які мають неповну дієздатність (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років), а також повну дієздатність (що досягли вісімнадцяти років) чи були емансиповані (дієздатні особи від шістнадцяти років) станом на 26 січня 2023 року та їх батьків; вчителів Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради на 28 лютого 2023 року. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 22.02.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. Розгляд справи відбувся 26.03.2024 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 січня 2023 року ним було надіслано звернення до Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради . Станом на 27 лютого 2023 року відповіді не було отримано. Постановою Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року по справі 453/310/23 бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді у строки, встановлені ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" визнано протиправною. Відповідь було надано відповідачем 28.02.2023 року, під час розгляду зазначеної справи. Зазначає, що у зверненні від 26 січня 2023 року він просив передати інформацію, що міститься у файлі, що доданий до звернення з назвою "лист.pdf" до кожного учня, випускника, відрахованих навчального закладу жіночої статі до двадцяти п`яти років, які мають неповну дієздатність (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років), а також повну дієздатність (що досягли вісімнадцяти років) чи були емансиповані (дієздатні особи від шістнадцяти років). На виконання ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" надати докази щодо передання інформації. На підставі ст. 32 Конституції України, Закону України "Про захист персональних даних", не допустити передачу персональних даних, які зазначені у цьому зверненні, за винятком додатку до нього. Відповідь та/або будь-яку комунікацію здійснювати за адресою електронної пошти заявника: [INFO] . Згідно відповіді відповідача, адміністрацією було проведено бесіди з батьками учнів школи та вчителями щодо надання ознайомлення його листа учням, які вказані в п.1 заяви від 26.01.2023 року. Вищевказаними особами було обговорено та вирішено: не надавати його заяву учням школи на ознайомлення на підставі Конституції України та ст.6 пункт 5,6 ЗУ « Про захист персональних даних». Позивач зазначає, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову у задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. Таким чином, звернення має розглядатися у відповідності із чинним законодавством України. Прийняте рішення законодавству України не відповідає. Відповідь надається за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Позивач вказує на те, що у оскаржуваній відповіді підпис відсутній. Також позивач вказує на те, що відмова здійснюється із посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також роз`яснюється порядок оскарження. У відповіді міститься посилання на Конституцію України, однак не зазначено, на яку саме статтю посилається відповідач. Крім того, порядок оскарження не роз`яснено. Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Конституційний Суд України в своїх рішеннях від 20.03.2014 №3-рп/2014, 08.09.2016 №6-рп/2016 зазначив: Конституційний Суд України наголошує, що неухильне додержання органами державної влади та органами Місцевого самоврядування Конституції та законів України є запорукою стабільності, Підтримання громадського миру, злагоди в державі. Пряма дія норм Конституції України означає, що ці норми застосовуються безпосередньо. Законами України та іншими нормативно-правовими актами можна лише розвивати конституційні норми, а не змінювати їх зміст. Закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються лише у частині, що не суперечить Конституції України. Таким чином позивач вважає, що відмова у поширенні інформації є антиконституційною. Також, відповідач, відмовляючи в задоволенні прохальної частини звернення, послався на "ст. 6 пункт 5,6 ЗУ « Про захист персональних даних»". Відповідно до ч.ч.5-6 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних", обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Позивач вважає, що якщо враховувати відповідь відповідача щодо з`ясування думки батьків осіб, зазначених у п. 1 прохальної частини звернення та вчителів, положення закону відповідачем було порушено. Відповідач - Крушельницький заклад загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені позову з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач [PERSON] 26.01.2023 року звернувся до Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради із письмовою заявою, в якій просив: -передати інформацію, що міститься у файлі, доданому до звернення з назвою «лист.pdf» до кожного учня, випускника, відрахованих навчального закладу жіночого полу до двадцяти п`яти років, які мають неповну дієздатність (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років), а також повну дієздатність (що досягли вісімнадцяти років) чи були емансиповані (дієздатні особи від шістнадцяти років); -на виконання ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» надати докази щодо передання інформації; -на підставі ст. 32 Конституції України, Закону України «Про захист персональних даних», не допустити передачу персональних даних, які зазначені у зверненні, за винятком додатку до нього; -відповідь та/або будь-яку комунікацію здійснювати за адресою електронної пошти заявника: [INFO] . Доданий до заяви лист, який [PERSON] просив передати ученицям навчального закладу, був складений від імені місячного ельфа Ілініеля , який запрошував познайомитися. В листі йшлося про те, що автор листа мріє подарувати кожній щасливий 2023-ій рік. Далі в листі зазначалось, що він самотній, про його місце народження та місце перебування, про те, що він займається захистом тих, хто цього потребує, про його захоплення музикою, про його інтереси і вподобання. Серед інтересів було зазначено програмування, музику, авторське мистецтво, звукорежисуру, книги, іноземні мови, право, політику, релігію, історію. Автор зазначав, що зараз живе у сімнадцяти милях від Лондона , там, де народився Гаррі Поттер, мріє показати адресатові світ, і не лише Лондон. Через два дні у нього день народження, яке найімовірніше він проведе один, однак він може стати найкращим, якщо він знайде товаришку і вона напише йому відповідь. Лист містить номери телефону та інші дані, за якими його можна знайти у соціальних мережах. Станом на 27 лютого 2023 року позивачем не було отримано відповіді, у зв`язку з чим такий 27.02.2023 року звернувся до Сколівського районного суду Львівської області з позовом про визнання бездіяльності Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради протиправною. 28.02.2023 року Крушельницьким закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради [PERSON] було надано відповідь, в якому зазначено, що адміністрацією закладу було проведено бесіди з батьками учнів школи та вчителями щодо надання ознайомлення листа [PERSON] учням, які вказані в п.1 заяви від 26.01.2023. Крім цього зазначено, що вказаними вище особами було обговорено та вирішено не надавати заяву [PERSON] учням школи на ознайомлення на підставі Конституції України та ст. 6 пункту 5,6 ЗУ «Про захист персональних даних». Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 04.04.2023 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною було відмовлено. Постановою Львівського апеляційного суду від 11.12.2023 року апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково, а рішення Сколівського районного суду Львівської області від 04 квітня 2023 року - скасовано. Постановлено нове судове рішення, яким позов [PERSON] до Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною задоволено частково. Визнано бездіяльність Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради щодо розгляду звернення [PERSON] від 26 січня 2023 року протиправною. В іншій частині позову - відмовлено. В даному позові [PERSON] , з посиланням на ст. 15 Закон України «Про звернення громадян», не погоджується із відповіддю Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради від 28.02.2023 року на його звернення від 26.01.2023 року, оскільки таке рішення закладу освіти законодавсту України не відповідає, у такій відповіді відсутній підпис керівника або особи, яка виконує його обов`язки, не зазначено на яку статтю Конституції України йде посилання у такій відповіді та не роз`яснено порядок її оскарження. Так, згідно статті 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). На виконання вимог вказаного вище Закону, відповідачем, тобто педагогічними працівниками закладу освіти, хоч із пропуском встановленого ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» як було встановлено судом апеляційної інстанції, було прийнято відповідне рішення про відмову в задоволенні вимог позивача, зазначених в п.1 його звернення. Як встановлено судом апеляційної інстанції, таке рішення було прийнято у відповідності до вимог Закону, що і не давало суду підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути таке звернення, при постановленні рішення від 11 грудня 2023 року. Окрім цього, позивач вважає, що відмова відповідача у поширенні його інформації є антиконституційною, оскільки ст. 34 Конституції України трактує те, що кожен має право вільно зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибів. Суд погоджується із твердження позивача, щодо того, що кожен має право вільно, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибів, однак зауважує, що здійснення цих прав може бути обмежене законом, зокрема в інтересах прав інших людей. Якщо взяти до уваги зміст заяви-звернення [PERSON] від 26.01.2023 року, то з такого вбачається, що позивач просив навчальний заклад розповсюдити інформацію серед кожного учня, випускника, відрахованих навчального закладу жіночої статі до двадцяти п`яти років, які мають неповну дієздатність, а також повну дієздатність чи були емансиповані, в якій він запрошував до знайомства, розповсюджував конфіденційну інформацію про адресанта, номери телефону та інші дані, за якими його можна знайти у соціальних мережах. Частиною 2 статті 54 Закону України «Про освіту» визначено, що педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я, захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам. Зважаючи на викладене, суд вважає дії педагогічних працівників закладу освіти, до компетненції яких не належить розповсюдження серед його учениць будь-яких листів і звернень, які не відносяться до навчального процесу, такими що відповідали в першу чергу, змісту обов`язків педагогічних працівників, передбачених Законом України «Про освіту». Натомість, виконання педагогічними працівниками Крушельницького закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Сколівської міської ради вимог, вказаних позивачем у зверненні від 26.01.2023 року, істотно суперечило б і вимогам чинного законодавства України у сфері охорони дитинства. Також, відповідач у своєму позові зазначає, що не запитував у відповідача будь-які персональні дані будь-яких осіб, а тільки просив поширити інформацію, що регулюється Законом України «Про інформацію». А відтак вважає посилання відповідача на п. п. 5, 6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» у відповіді на його звернення, неправомірними. Як передбачено нормами ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних», обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. З огляду на вищенаведене суд, повертаючись до заяви-звернення позивача, зауважує, що у п. 3 такий на підставі ст. 32 Конституції України та Закону України «Про захист песональних даних», просить не допустити передачу персональних даних, які зазначені у зверненні, за винятком додатку до нього. Відповідно, з врахуванням зазначеного позивачем прохання, відповідачем під час розгляду його звернення було прийнято відповідне рішення з посиланням на Закон України «Про захист персональних даних». Твердження позивача про те, що відповідач,

Outcome: dismissed