Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

\~16.08.2023 року до суду звернувся позивач із позовною заявою до відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 5366 євро 46 євроцентів. Позовні вимоги АТ «ПУМБ» обґрунтовані наступним. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 22.09.2022 року на підставі заяви на приєднання до договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування №309799430 від 22.09.2022 року АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» відповідачу [PERSON] відкрито поточний рахунок у форматі IBAN № [NUMBER] , у валюті євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit № [NUMBER] . 22.09.2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 7793,05 євро, замість правильної суми коштів 77,93 євро, за однією операцією переказу з-за кордону на загальну суму 321120,24 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро. Зазначена помилка в розрахунках обумовлена помилкою в програмному забезпеченні проведення транзакцій АТ «ПУМБ». Різниця між 7793,05 євро та 77,93 євро, яка становить 7715,12 євро, є безпідставно набутими грошовими коштами відповідачем, з яких 5366,46 євро не повернуті відповідачем та становлять суму боргу відповідача. У зв`язку з помилковим зарахуванням 22.09.2022 року коштів на картковий рахунок відповідача у нього виник несанкціонований овердрафт, після помилкового зарахування грошових коштів відповідач здійснював видаткові операції Помилково зараховані кошти на рахунок відповідача є коштами банку та підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки отримані [PERSON] без достатніх правових підстав. На письмову вимогу АТ «ПУМБ» від 28.10.2022 року повернути вказані кошти відповідач не відреагував. Просить стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 5366 євро 46 євроцентів, а також відшкодувати судові витрати.. Ухвалою суду від 25.08.2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до слухання у судовому засіданні. Справа була призначена до слухання в судові засідання на 26.09.2023 року, 16.11.2023 року, 15.01.2024 року та 02.04.2024 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є підтвердження, про причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм оцінку, вважає, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2022 року на підставі заяви про приєднання до договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування №309799430 від 22.09.2022 року відповідачу [PERSON] позивачем було відкрито поточний рахунок у форматі IBAN: № [NUMBER] , у валюті євро, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. До поточного рахунку на ім`я відповідача випущено платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International: Visa Classic Debit № [NUMBER] . 22.09.2022 року на рахунок відповідача помилково зараховані кошти в розмірі 7793,05 євро, замість правильної суми коштів 77,93 євро, за однією операцією переказу з-за кордону на загальну суму 321120,24 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро. У зв`язку з помилковим зарахуванням 22.09.2022 року коштів на картковий рахунок відповідача у нього виник несанкціонований овердрафт, останній після помилкового зарахування коштів здійснював видаткові операції по картці. Наведене підтверджується публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками; заявою [PERSON] від 22.09.2022 р. на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; випискою з особового рахунку [PERSON] , з якої вбачається, що на його картковий рахунок 22.09.2022 року поступив грошовий переказ 7793,05 євро, а також те, що відповідач після помилкового переводу грошових коштів здійснював видаткові операції по картці; звітом по транзакціях по рахунку [PERSON] , де зазначено, що 22.09.2022 року було зараховано на картковий рахунок [PERSON] в сумі 321120,24 малагасійських аріарі (MGA) з конвертацією цих коштів в євро; повідомленням щодо виявленої помилки в програмному забезпеченні ІТМ. Із вимог про сплату заборгованості за несанкціонованим овердрафтом, направлених АТ «ПУМБ» на ім`я відповідача, вбачається, що позивач неодноразово звертався до [PERSON] про повернення безпідставно набутих коштів в сумі 5366,46 євро. Таким чином,\~встановлено, що грошові кошти в сумі 5366,46 євро були перераховані позивачем на користь відповідача поза межами їхніх договірних відносин та були безпідставно отримані відповідачем 22.09.2022 року за рахунок АТ "ПУМБ", внаслідок чого у відповідача виник обов`язок їх повернути згідно з нормами статті 1212 ЦК України. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Предметом регулювання\~Глави 83 ЦК України\~є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18)). Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 357/9126/22 (провадження № 61-7317св23) зазначено, що у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 ЦК України. Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. У постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19 (провадження № 12-12гс21) Велика Палата Верховного Суду вказала, що сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави, у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі від початку правовідношення, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Положення частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого отримання. Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21) вказано, що відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин i їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Відповідно до статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Для застосування зазначеної норми необхідно, по-перше, щоб одна особа набула (зберегла) майно за рахунок іншої. Збільшення або збереження в попередньому розмірі майна однієї сторони є результатом відповідного зменшення майна у іншої сторони. По-друге, необхідно, щоб набуття майна однією особою за рахунок іншої відбулося без достатньої правової підстави, передбаченої законом або угодою. Безпідставно набуте майно повертається тому, за рахунок кого було набуте. Вирішуючи питання про застосування/незастосування статей 1212, 1213 ЦК України, суд має встановити, зокрема, наявність/відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за результатами дослідження на підставі належних та допустимих доказів у справі, та встановити безпосередньо сам факт набуття або збереження майна відповідачем за рахунок позивача (постанова Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 658/2337/20 (провадження № 6114339св21). Враховуючи наведене та відповідно до положень ст. 1212, 1213 ЦК України суд вважає, що відповідач за рахунок іншої особи (потерпілого) без відповідної правової підстави набув зазначені грошові кошти, належні позивачу, тому вимога про стягнення з нього безпідставно набутих грошових коштів у сумі 5366 євро 46 євроцентів є обґрунтованою, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved