Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" - звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію за договором №10466 у розмірі 21273,53 грн; пеню - у розмірі 4686,15 грн; 3% річних - у розмірі 477,01 грн; індекс інфляції -2517,72 грн, а всього - заборгованість у сумі - 28954,41 гривень, а також суми сплаченого судового збору в розмірі 2648,00 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268, позивач є постачальником електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам на території Харківської області. На підставі Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, позивачем розроблено Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який разом з комерційною пропозицією, копією ліцензії та іншими установчими документами розміщений для публічного доступу на офіційному сайті позивача: zbutenergo.kharkov.ua, та який, відповідно до положень статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України є Договором приєднання. Абзацом п`ятим пункту 13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що фактом приєднання споживача до умов Договору постачання електричної енергії є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальникові послуг та/або факт споживання електричної енергії. Відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії за об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: [ADDRESS] . 01.12.2020 року, шляхом підписання заяви-приєднання, відповідач уклав з позивачем Договір про постачання електричної енергії споживачу №10466 (далі за текстом - Договір) на умовах Комерційної пропозиції 1П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50000 кВт/год на місяць з попередньою оплатою 100% від вартості фактичного обсягу спожитої електричної енергії за відповідний попередній період. 01.08.2021 року відповідачем (споживачем за Договором) підписано нову комерційну пропозицію № 133ФП, згідно якої рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, а рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 робочих днів з дня його отримання. Згідно п.2.1 Договору, постачальник (позивач у справі) продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов Договору. Відповідно до п.6.2 Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої енергії на умовах укладеного Договору. Всупереч зазначеним положенням Договору за період з грудня 2021 по серпень 2022 року відповідач [PERSON] не оплачував сформовані позивачем рахунки, внаслідок чого утворилася заборгованість за електричну енергію в сумі 21273,53 гривні. При цьому, за умовами пункту 5.8 укладеного Договору, у разі порушення строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені, яка нараховується за кожен день прострочення, а також 3% річних та інфляційні нарахування відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 (зі змінами). Враховуючи порушення відповідачем умов укладеного Договору, з метою захисту своїх охоронюваних законом інтересів позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за спожиту електричну енергію за договором №10466 у розмірі 21273,53 грн; пеню - у розмірі 4686,15 грн; 3% річних - у розмірі 477,01 грн; індекс інфляції -2517,72 грн, а всього - заборгованість у сумі - 28954,41 гривень, а також суми сплаченого судового збору в розмірі 2648,00 гривень (а.с.1-8) Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області 11.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.(а.с.108) В судовому засіданні представник позивача О.Тріфонова, яка приймала участь в режимі відеоконференції підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що відповідач отримав від позивач послуги з електропостачання в повному обсязі, особисто отримував виставлені рахунки та Акти прийому-виконання робіт, однак, посилаючись на скрутні умови воєнного стану, перестав оплачувати надані послуги, чим спричиняє збитків позивачеві. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавав. Судом враховується, що відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не заявилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідач [PERSON] обізнаний про наявність цієї судової справи, ознайомлювався з її матеріалами, однак своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування вимог позивача до суду не скористався, в зв`язку з чим, на підставі ч.8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує спір за матеріалами, наявними в цивільній справі. Відповідно до ч.1 статті 12, ч.1 статті 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей 77-81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне: 27 грудня 2018 року відповідач [PERSON] заповнив заяву-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу за нерухомим об`єктом, розташованим за адресою: Харківська область, Зміївський район (на даний час - Чугуївський), с.Задонецьке, спорт.комплекс. Початок постачання електричної енергії з 01.01.2019 року (а.с.22-24) За умовами Договору про постачання електричної енергії споживачу №10466 від 01.01.2019 року, укладеного між ПрАТ «Харківенергозбут» та [PERSON] , цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу з урахуванням статей 633,634, 641, 642 ЦК України (п.1.1 Договору) За цим Договором постачальник продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.2.1). Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні (п.3.1). Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору (п.5.1). Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п.5.2). Порядок і умови розрахунків між Сторонами встановлені пунктами 5.4.-5.13 Договору, згідно яких, крім іншого, в разі несвоєчасної оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати від споживача сплату пені та відшкодування завданих збитків (а.с.10-13) 01.12.2020 року відповідачем [PERSON] підписано комерційну пропозицію №1П для споживачів з запланованим обсягом споживання до 50000 кВт/год на місяць з попередньою оплатою 100% від вартості фактичного обсягу спожитої електричної енергії за відповідний попередній період, яким, зокрема, визначено ціну, спосіб оплати, термін надання рахунку, розмір пені та інші умови (а.с.14-17) 01.08.2021 року відповідачем [PERSON] підписано комерційну пропозицію №133 Ф-П, яка є Додатком № 2 до Договору про постачання електричної енергії про оплату електричної енергії за фактично спожиту електроенергію (а.с.18-21) З грудня 2021 року по 2022 року відповідачеві надсилалися засобами поштового зв`язку виставлені позивачем рахунки за спожиту електричну енергію, Акти приймання-передачі електричної енергії, а також рахунки на оплату пені за несвоєчасне виконання зобов`язань (а.с.25-70) Як вбачається з наданих до матеріалів справи платіжних доручень, за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на ім`я [PERSON] проводилася оплата за електроенергію 10.01.2022, 01.02.2022 та 07.02.2022 року в загальній сумі 8310,00 гривень (а.с.85) Однак в подальшому, відповідно до виставлених рахунків та розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію, відповідач зобов`язання за Договором не виконував, оплату рахунків на проводив, внаслідок чого утворилася заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 21273,53 гривень. Позивачем, на підставі положень укладеного Договору та статті 625 ЦК України, за порушення зобов`язання, відповідачеві нараховано: пеню - у розмірі 4686,15 грн; 3% річних - у розмірі 477,01 грн; індекс інфляції -2517,72 грн, а отже загальна заборгованість, яку просить стягнути ТОВ «Харківенергозбут» на свою користь складає 28954,41 гривень. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов будівлі за адресою: [ADDRESS] , у вказаній будівлі розташований ресторан « [INFO] », який на праві власності належить [PERSON] . За свідченням депутата Зміївської міської ради [PERSON] , в будівлі ресторану в період з 26.02.2022 по 05.10.2022 року фактично було розміщено 105 військовослужбовців ЗСУ, які користувалися всіма комунікаціями, необхідними для життєдіяльності: електрикою, водою гарячою й холодною, каналізацією, вивозом сміття (а.с.110) З викладеного вбачається, що відповідач [PERSON] як користувач об`єкту нерухомого майна, є побутовим споживачем послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , та відповідно до абзацу п`ятого пункту 13 розділу ХVІІ Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом споживання електричної енергії за період з 01.01.2022 по 31.05.2023 приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії. Між сторонами на підставі публічного договору приєднання (договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) та підписаних комерційних пропозицій склалися договірні відносини щодо послуг з приводу постачання електричної енергії за вищевказаною адресою. Згідно п.2.1 Договору, постачальник (позивач у справі) продає електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов Договору. Відповідно до п.6.2 Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої енергії на умовах укладеного Договору. При цьому, за умовами пункту 5.8 укладеного Договору, у разі порушення строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені, яка нараховується за кожен день прострочення, а також 3% річних та інфляційні нарахування відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 (зі змінами). Відповідно до п. 9.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26.10.2018 № 1268 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території", а саме відповідно до Переліку постачальників універсальних послуг на закріпленій території (додатку № 3 до Методичних рекомендацій) позивач - ПрАТ "Харківенергозбут" - є постачальником універсальних послуг на території Харківської області. Згідно ч.4 статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Відповідно до пункту 13 розділу XVII цього Закону, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на проведення відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ "Харківенергозбут" розміщені на веб-сайті: zbutenergo.kharkov.ua. Відповідно до п. 6 ч.1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.11.2017, предметом регулювання якого, крім іншого, згідно статті 2, є також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Таким чином, належними й допустимими доказами підтверджується факт постачання електроенергії позивачем до об`єкту відповідача. [PERSON] факт отримання електроенергії за адресою: [ADDRESS] , а також її вартість та розмір заборгованості не спростовував. Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність наданих доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного: Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано достовірні й допустимі докази існування між сторонами договірних відносин, пов`язаних з постачанням електричної енергії, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань зі сплати наданих послуг. В свою чергу доказів, які б спростовували суму заборгованості чи обов`язок щодо її погашення, відповідачем не надано, а отже позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника оплатити вартість отриманих послуг. За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ "Харківенергозбут" до [PERSON] в частині стягнення заборгованості за надану електроенергію є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення нарахованої позивачем суми пені, 3% річних та індексу інфляції, суд вважає за необхідне зазначити наступне: За змістом статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.3 статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.2 статті 615 ЦПК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 статті 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, законодавцем встановлено дві підстави настання відповідальності боржника за прострочення зобов`язання: на підставі договору (неустойка: штраф, пеня); та на підставі закону - відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми) Разом з тим, 24 лютого 2022 року розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України, в зв`язку з чим Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений. Територія Чугуївського району Харківської області, зокрема Зміївська міська територіальна громада та Слобожанська селищна територіальна громада, що знаходиться в межах юрисдикції Зміївського районного суду Харківської області, та в межах території виконання Договору, відповідно до Наказу Міністерства з питань Реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (зі змінами), з 24 лютого 2022 року віднесена до території, на якій ведуться активні бойові дії. Правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України. Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в ред. станом на 21.04.2023 на момент подання позову), до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова застосовується до відносин, що виникли з 24 лютого 2022 року. Крім того, статями 256-258 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені); Згідно частин 1, 5 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Як вбачається з позовної заяви, позивачем нараховано пеню за прострочення виконання зобов`язання відповідачем у лютому 2022 року в розмірі 9,45 грн за грудень 2021 та січень 2022 року з урахуванням проведеної оплати [PERSON] в сумі 4000,00 гривень; а в подальшому пеня нарахована за прострочення зобов`язання з лютого 2022 року по лютий 2023 року. Однак, оскільки позовна заява надійшла до суду 01.05.2023 року, вимоги про стягнення пені за період з грудня 2021 по квітень 2022 року не підлягають задоволенню в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, і в тому числі, починаючи з лютого 2022 по лютий 2023 року - на підставі Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в ред. станом на 21.04.2023) Вимоги зі сплати 3% річних та індексу інфляції також задоволенню не підлягають, враховуючи вимоги Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в ред. станом на 21.04.2023) Відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати в сумі 2 684,00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial