Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Іванівської селищної ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої позовні вимоги обґрунтував, посилаючись на такі обставини. В 2007 році придбав у [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] . Кошти виплатив за будинок в тому ж році, проте розписку не взяв. Вищевказаний будинок належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка. Оригінали правовстановлюючих документів власниця позивачу не передала і в тому ж 2007 році виїхала з села. На даний час у позивача немає зв`язку з відповідачкою, невідомо її місце знаходження. [PERSON] зазначає, що з 2007 року володіє даним житловим будинком, проживає разом зі своєю сім`єю без реєстрації з 2007 року. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном. Житловий будинок був побудований в 1957 році та його вартість на даний час складає 56 312 грн. У судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно добросовісно володіє даним нерухомим майном з 2007 року, набув його на правових підставах, проте так як колишній власник будинку не оформив своє право власності та в зв`язку з цим позивач не може оформити свої права власника, та так як він на протязі більше 10 років проживає там, підтримує та благоустроює цей будинок, тому має право власності на нього за давністю володіння. Відповідач 1 - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, відзиву не надавала, заяв та клопотань не подавала, про дату, час та місце повідомлена належним чином, оскільки на її зареєстровану адресу місця проживання направлялись копії судових повісток, копії позовної заяви з додатками, проте судові виклики та відправлення суду повертались з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою. Окрім того, судом здійснено оголошення про виклик до суду [PERSON] на офіційному веб-сайті Іванівського районного суду Одеської області. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. На підставі зазначеного, беручи до уваги, що судове поштове відправлення (копія позову з додатками, ухвала про відкриття спрощеного провадження, судова повістка) направлялося за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), а згідно позначки працівника вручити поштове відправлення не представляється можливим, так як адресат відсутній за вказаною адресою, тому у суду є підстави розцінювати, що відповідач отримав ухвалу про відкриття спрощеного провадження та повідомлений про порядок розгляду справи. Отже судом було вжито всі можливі заходи, щодо виклику відповідача по справі до суду. Суд визнає неявку відповідача з неповажних причин. Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Outcome: approved