Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що її належить земельна ділянка, яка розташована на території Майданівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області загальною площею 1,14 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серія ЯГ №461215. Однак у вказаному державному акті не вірно вказаної прізвище, а саме замість вірного « [PERSON] » вказано « [PERSON] », у зв`язку із вказаною помилкою у неї виникають труднощі для проведення дій юридичного характеру. Ухвалою судді від 08.03.2024 року відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду зазначену позовну заяву за правилами окремого провадження. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до наступного. Згідно паспорта громадянина України № [NUMBER] , копії РНОКПП [NUMBER] заявниця значиться як « [PERSON] , [INFO] ». (а.с.5, 7, 8) У Витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/007292762 заявниця значиться як « [PERSON] ».(а.с.6) У Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№461215 виданого 06 жовтня 2006 року Гусятинською районною держадміністрацією Тернопільської області містяться відомості про те, що « [PERSON] являється власником, земельної ділянки площею 1.14 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Майданівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. (а.с.4) Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№461215 виданого 06 жовтня 2006 року Гусятинською районною держадміністрацією Тернопільської області на підставі розпорядження голови Гусятинської районної державної адміністрації від 12.04.2006 року №246 на ім`я [PERSON] , а тому заявлені вимоги слід задовольнити. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно заявниці для проведення дій юридичного характеру. Тому, з метою уникнення порушення прав заявниці, реалізація яких залежить від доведеності факту належності правовстановлюючого документу, суд приходить до переконання про необхідність встановлення цього факту судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved