Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

29 січня 2024 до Ленінського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та аліментів на утримання дружини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.07.2017 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів громадського стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №634. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач мешкає окремо та ніяким чином позивачці та дитині не допомагає. Відповідач є працездатним, на теперішній час має постійний дохід, аліменти на користь третіх осіб не сплачує. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. На даний час позивачка не працює, оскільки здійснює догляд за малолітнім сином. Будь-якого іншого заробітку (доходу) не має, а відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання як дружини з якою проживає дитина, але добровільно такої допомоги не надає. Тому позивачка змушена звернутися до суду з метою визначення та затвердження розміру аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення повноліття сином - [PERSON] , [INFO] . Судові витрати покласти на відповідача. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі на підставі наданих матеріалів, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу). У частині стягнення аліментів на утримання позивачки визнав вимоги частково в розмірі 1/8 частини від його заробітку (доходу), оскілки вважає вимоги завищеними, перебільшеними та не доведеними належними та допустимими доказами. Присуджуючи аліменти на утримання дружини та визначаючи їх розмір у частці від заробітку звернув увагу суду насамперед на те, що діючим законодавством України не передбачено право на утримання дружини до досягнення дитини повноліття, позивачем не доведено її потреби в аліментах у розмірі частини, та не доведено спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Сплата аліментів у визначеному позивачкою розмірі с становитиме для нього надмірний тягар, оскільки з 01.11.2022 відповідач працює продавцем непродовольчих товарів в ТОВ «Мережа магазинів «Дніпро-М» в м. Києві. Середня заробітна плата за період з 01.09.2023 по 29.02.2024 становить сукупний дохід 178874,51 гривень, утримано 34753,11 гривень, сума до виплати 144121,40 гривень, Отже середня заробітна плата на місяць складає 24020,23 гривень, що підтверджується довідкою. Інших дохід відповідач не має. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок було знищено внаслідок бойових дій спричинених збройною агресією російської федерації проти України. Іншого житла, яке належить відповідачу на праві власності або житла, яким він має право безоплатно користуватися у нього не має. З 03.12.2022 відповідач уклав з [PERSON] договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , де він проживає на сьогоднішній день. Згідно п.4.1 договору найму житлового приміщення від 03.12.2022 розмір орендної плати за користування приміщенням складає 8000,00 гривень. Згідно п.4.5 договору усі витрати за користування комунальними послугами, телефонами, послугами інтернету оплачуються орендарем с самостійно за розрахунковими рахунками, наданими орендодавцем. За лютий 2024 розмір таких послуг склав 1753,00 гривні. Позивач [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , де мають право користування житловим приміщенням, яке належить на праві власності батькам позивачки. З урахуванням викладеного, а також необхідність сплати аліментів на утримання сина у розмірі частки заробітної плати (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття відповідач за своїм матеріальним становищем він має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/8 частки доходу щомісяця, що буде відповідати принципу справедливості, добросовісності та розумності, та інтересам обох сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позиція відповідача у цій справі викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що 01.07.2017 року позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів громадського стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №634. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач мешкає\~окремо. Добровільно матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина позивачці не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач є працездатним, на теперішній час має постійний дохід, аліменти на користь третіх осіб не сплачує. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. На даний час позивачка здійснює догляд за малолітнім сином. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та на утримання дружини з якою проживає дитина. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним. Згідно з ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у сторін нерухомого або рухомого майна, немає даних про інші обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів згідно ч. 1\~ст. 182 СК України. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний надавати позивачу аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України\~визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Беручи до уваги викладене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов`язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29.01.2024 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, на користь матері [PERSON] , що на думку суду буде достатнім та справедливим розміром аліментів, а отже позовні вимоги\~ [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 80 СК України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Виходячи з положень, які містяться в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що спільна дитина сторін, яка проживає з позивачем, не досягла трьох років. Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, працює, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. Відповідач заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у зазначеному в позовній заяві розмірі (1/4 частина), посилаючись на те, що він може надавати таку допомогу у розмірі 1/8 частини частини від його заробітку. Встановлено, що відповідач єдиною сім`єю з позивачкою та дитиною не проживає, позивач наразі не працює до досягнення дитиною трирічного віку, а отже позивач потребує матеріальної допомоги від чоловіка та батька дітей, що у свою чергу, є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, з якою проживає дитина, суд враховує вік відповідача, який має задовільний стан здоров`я, працює. При цьому суд приймає до уваги, що з відповідача згідно вказаного рішення стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку, а тому, на переконання суду, відповідач не позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України,обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини та відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] 3-х років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дружини забезпечить матеріальну підтримку дружині та буде пропорційним по відношенню до сторін. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України,аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до пункту 6 частини 1\~статті 264 ЦПК\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі\~п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1211,20 гривень за кожну вимогу, а всього 2422,40 гривень.

Outcome: partial