Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

У лютому 2021 позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просила визнати відповідачів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] на підставі договору дарування частки квартири від 16.07.2015, реєстровий № 6-307 на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] частки квартири [ADDRESS] . Зазначає, що крім неї в квартирі зареєстровані люди, які не є їй родичами або її рідними, в квартирі не проживають та їх місцезнаходження їй невідоме. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою вона не цікавляться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачам не чинили. Факт реєстрації відповідачів порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості розпоряджатись квартирою. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2021 вищевказана справа надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.03.2021 вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які усунені позивачем 07.06.2021. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, представником позивачки подано заяву, в якій останні просив розгляд справи здійснювати за відсутності позивачки та її представника за наявними у справі матеріалами, позов просив задовольнити та ухвалити відповідне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, від її представника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи за відсутністю представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є власником 21/100 частки квартири [ADDRESS] , відповідно до Договору дарування частки квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори Мотицьким І.Л., зареєстровано в реєстрі за № 6-307. Разом з тим, встановлено, що за цією ж адресою зареєстровані відповідачі, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] Згідно інформації, наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, станом на 25.06.2021 [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не значиться. Стаття 47 Конституції України наголошує на тому, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Приписами ст. 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вказаної норми при вирішенні питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, враховуються причини її відсутності. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Таким чином, для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідна наявність одночасно двох умов, зокрема, відсутність члена сім`ї без поважних причин понад один рік, а також відсутність поважних причин не проживання за адресою такого житлового приміщення. У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк. За таких обставин, відповідно до положень ч.2ст.405 ЦК України відсутні правові підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачі набули право власності або право постійного користування іншим житлом, позивачем не надано, хоча це є його процесуальним обов`язком. Крім того, доказів того, що відповідачі понад рік не проживають в квартирі [ADDRESS] , позивачкою суду не надано. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилаються позивачі, як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідачів такими,що втратили право користування житловим приміщенням є не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини,

Outcome: dismissed