Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

29.01.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 22.01.2019 року Дніпровським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №18. Шлюбні відносини між ними фактично припинились з січня 2023 року, спільного господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, 19.02.2024 року та 22.02.2024 року від неї надійшла заява про визнання позову та просить розглядати справу за її відсутності, просить задовольнити позов та розірвати шлюб з позивачем. Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 22.01.2019 року сторони уклали шлюб, актовий запис № 18. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] року у сторін народився син [PERSON] та [NUMBER] у сторін народився син [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, сторони не бажають продовжувати спільне життя подружжя, висловили своє бажання розірвати шлюб, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved