Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

05.05.2021 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2021 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.11.2013 року по 31.03.2021 року в розмірі 52\~680 грн. 16 коп. та суму сплаченого судового збору в сумі 1135,00 грн. з кожного. Не погоджуючись з даним рішенням, в заяві про перегляд заочного рішення заявниками зазначено про те, що позивачем на підтвердження обґрунтування позовних вимог надано довідку від 05.04.2021 року про наявність заборгованості на загальну суму 52\~680,16 грн., а також розрахунок заборгованості за період з листопада 2013 року по квітень 2021 року. Між тим, судовим наказом, виданим 05.01.2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, з [PERSON] вже стягнуто заборгованість за період з березня 2013 року по серпень 2016 року в сумі 9327,86 грн. З наданого позивачем розрахунку, неможливо встановити, чи враховано стягнуту за судовим наказом з [PERSON] суму боргу. Заявники вважають наданий позивачем розрахунок заборгованості неналежним та достатнім доказом, в розумінні статей 77, 80 ЦПК України. Крім того, вказують на незастосування судом строків позовної давності. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2024 року заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2021 року скасовано. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 01.02.2024 року позивачем подано до суду клопотання про уточнення позовних вимог, а саме про стягнення з [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованості в розмірі 37\~336,20 грн. за період з 01.04.2017 року по 31.03.2021 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заява про розгляд справи без її участі та визнання уточнених позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до зали судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» в розмірі уточнених позовних вимог, виходячи з такого. \~ \~ \~ \~ Правовідносини, які виникають в процесі споживання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.08.2019, № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно з ч.ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією; споживач зобов`язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Згідно з п. 32 розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 34 вказано споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з п. 36 договору під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів). Відповідно до п. 38 договору споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Згідно з п. 2.2 статуту КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови від 08.04.2013 року №99 р, предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1). Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються\~статтями 13-15\~цього Закону (ч. 4). Згідно з ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку (ч. 1). У разі\~якщо співвласники\~багатоквартирного будинку\~не прийняли\~рішення про\~вибір моделі\~договірних відносин\~та не\~уклали з\~виконавцем комунальної\~послуги відповідний\~договір (крім\~послуг з\~постачання та\~розподілу природного\~газу і\~послуг з\~постачання та\~розподілу електричної\~енергії),\~з ними\~укладається індивідуальний\~договір про\~надання комунальної\~послуги,\~що є\~публічним договором\~приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг (ч. 5). Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~КОНЦЕРНОМ «МТМ»\~(виконавцем)\~за період\~з 01.11.2013 року по 31.03.2021 року було надано послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 52\~680,16 грн. Згідно заяви про уточнення позовних вимог, з урахуванням сум, стягнутих з [PERSON] по судовому наказу від 05.01.2017 року, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 37\~336,20 грн. за період з 01.04.2017 року по 31.03.2021 року. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено\~судом,\~відповідачі у\~справі зобов`язання\~з оплати\~наданих послуг\~за період\~з \~01.04.2017 року по 31.03.2021 року належним чином не виконали, у зв`язку з чим, за останніми утворилась заборгованість в розмірі 37\~366,20 грн., факт наявності якої підтверджується матеріалами цієї справи та визнаний відповідачами. \~ Оскільки відповідачі оплату наданих послуг не довели, будь-яких претензій щодо надання послуг позивачу не пред`явили, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 37 336,20 грн. є документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд враховує, що відповідачі, будучи обізнаними про уточнення позовних вимог, відзив не написали, доказів щодо іншої суми заборгованості не надали. Представник [PERSON] у своїй заяві зазначила про визнання суми заборгованості, вказаної в уточненій позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5252 від 13.04.2021 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача судового збору в розмірі 567,50 грн. з кожного, та повернення з державного бюджету Концерну «Міські теплові мережі» 50% сплаченого судового збору, що становить 1\~135,00 грн.

Outcome: approved