Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

31.01.2024 позивач ТОВ «ФК «Ріальто» звернулось до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 210117-33365-1 від 17.01.2021 станом на 24.01.2024 року в розмірі 23028 грн. 80 коп. та судові витрати. Мотивує тим, що 17.01.2021 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено договір № 210117-33365-1, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 4000 грн. строком на 28 днів шляхом переказу на платіжну карту № [NUMBER] емітовану АТ КБ "ПРИВАТБАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. В подальшому, 11.06.2021 р. між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», укладено Договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1 від 11.06.2021 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210117-33365-1 від 17.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». У зв`язку із тим, що відповідач грошові зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконав станом на 24.01.2024 року у нього виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», на загальну суму: 23028 грн. 80 коп. в тому числі 4000 грн. заборгованість по кредиту, 2228 грн. 80 коп. заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,99% за кожен день користування кредитом за період з 17.01.2021 по 14.02.2021; 16800 грн. заборгованість за нарахованими процентами за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 15.02.2021 по 14.06.2021 відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 лютого 2024 року справу передано на розгляд до Куликівського районного суду Чернігівської області за підсудністю. Ухвалою суду 20.09.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.01.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] укладено договір № 210117-33365-1 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 гривень, строком на 28 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кінцевий строк повернення кредиту 14.02.2021 року (а.с. 8 - 9). 11.06.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», укладено Договір відступлення права вимоги № 11/06/2021-Р/М-1, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210117-33365-1 від 17.01.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (25 28). Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором 210117-33365-1 від 17.01.2021 року станом на 24.01.2024 року у [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «РІАЛЬТО», на загальну суму 23028,80 гривень, яка складається з: 4000 гривень заборгованість за кредитом; 2228,80 гривень заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 17.01.2021 року по 14.02.2021 року (включно); 16800 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 3,5% від суми несвоєчасно повернутого Кредиту (грошових коштів) за кожний день прострочення за період з 15.02.2021 року по 14.06.2021 року (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України (а.с. 11). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Положеннями частини 1 статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно абзацу 1 частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В свою чергу, частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1статі 628 ЦК України). Відповідно до положень частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 даної статті визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Змістом статей 525, 526 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, а зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частини 1статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. При цьому, пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно частини 1статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій саме формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передано новому кредиторові. Положеннями частини 1 статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другій стороні (клієнту) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Враховуючи, що позивач на підставі договору відступлення права вимоги від 11.06.2021 № 11/06/2021-Р/М-1 отримав право вимоги з відповідача заборгованості на загальну суму 23028,80 грн., яка виникла із кредитного договору від 11.01.2021 № 210117-33365-1, відповідач умови вказаного договору порушив, зобов`язання зі сплати боргу не виконав, позов визнав повністю, тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позову. Позивачем під час подання позовної заяви було сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1155 від 24.01.2024 року. У зв`язку із визнанням позову відповідачем та відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1514 грн. 00 коп. та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved