Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Представника позивача [PERSON] [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, з 27.05.2017 року по 03.12.2019 вона із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають сина [PERSON] , відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області шлюб розірвано, також рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.07.2021 з неї стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2021 і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Вважає, що має всі підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки в неї змінився сімейний стан, визначений розмір аліментів призводить її до скрутного матеріального становища та потребує значних витрат, а саме [INFO] в неї народилась донька [PERSON] , вона не працює, оскільки продуває у декретній відпустці по догляду за дитиною., та крім того погашає борг з аліментів, який накопичився, коли вона не мала змоги його платити. З цих підстав просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з неї на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] , [INFO] з частки її доходу до 1/6 частки її заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; також стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі та просили її задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась повідомлена належним чином чином причини неявки суду невідомі Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст.\~81\~ЦПК України\~регламентовано,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.12.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Також, рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.07.2021 стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі частки від заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.08.2017 року виданого на ім`я [PERSON] (а.с. 12) батьками малолітнього є позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстроване та видане Новоселицьким відділом ДРАЦС у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Івано-Франківськ) [PERSON] народилася [INFO] у місті Новоселиця Чернівекої області про що 04.08.2022 складено відповідний актовий запис №115, батьками записано : батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13). Таким чином, позивач [PERSON] має ще одну малолітню дитину [PERSON] . Таким чином, сімейний стан позивача змінився. На день розгляду справи у суді позивач має на утриманні, окрім малолітнього сина [PERSON] , також малолітню доньку [PERSON] , від інших стосунків. Аналізуючи зміст\~ст. 192 Сімейного кодексу України, суд відзначає, що підставами для зміни розміру аліментів є: - зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів; - погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів; - інші випадки, передбачені\~Сімейним кодексом України. Аналогічні положення закріплені і в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Тобто, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів платник аліментів, відповідно до вимог\~ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, повинен довести те, що після визначення судом відповідного розміру аліментів, відбулись зміни в його матеріальному або сімейному стані, погіршився стан його здоров`я чи відбулось поліпшення стану здоров`я одержувача аліментів або існують інші обставини, визначені в\~Сімейному кодексі України, які свідчать про необхідність зміни розміру аліментів. Аналіз\~ст.192 СК України\~дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до змісту\~ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з\~Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року (Конвенцію ратифіковано\~\~Законом України №475/97-ВР\~\~від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. За нормою\~ст.11 цього Закону, сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Також батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ст.150 СК України). Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~статті 192СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно роз`яснень, даних у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Так, частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Outcome: partial