Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

05.02.2024 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних наук України про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Позовна заява обґрунтована тим, що він працював у відповідача з 21.04.2010 р. по 31.08.2023 р. На день його звільнення відповідач мав заборгованість із заробітної плати у сумі 119565 грн. 07 коп. Оскільки відповідач не виплатив йому добровільно вказану заборгованість, він був вимушений звернутися до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати. Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2023 року вказаний позов було задоволено і стягнуто з відповідача 119596 грн. 07 коп. заборгованості із заробітної плати. Згідно відповіді відповідача від 15.01.2024 р., відповідач остаточно виплатив йому заборгованість по заробітній платі тільки 08.11.2023 р. Тому, позивач просить стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 62377 грн. 00 коп. (а.с.1-4). 07.02.2024 р. суд відкрив провадження у цій справі та з урахуванням ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 20-21). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 22.02.2024 р. до суду надійшов відзив від відповідача, у якому він позовні вимоги визнав частково у сумі 22629 грн. 36 коп., та зазначив, що він погоджується з порушенням строків розрахунку при звільненні позивача відповідно до ст. 116 КЗпП та готовий понести відповідальність згідно ст. 117 КЗпП, але при цьому відповідач просить звернути увагу на правильність розрахунку середнього заробітку за час затримки при звільнені позивача та згідно норм чинного законодавства зменшити суму позову з 62377 грн. 00 коп. до 22629 грн. 36 коп. (а.с. 25-38). 13.03.2024 р. представник позивача надав відповідь на відзив, в якому вказав, що, взявши до уваги відзив відповідача, просить зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 62377 грн. 00 коп. до 22629 грн. 36 коп., а тому просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22629 грн. 36 коп. (а.с. 39-40). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. В силу вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності із ст. 21 КЗпП, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату. Сторонами не заперечується і підтверджується той факт, що позивач працював у відповідача, і його було звільнено 31.08.2023 р., а також, що з позивачем відповідач розрахувався 08.11.2023 р. (а.с. 8, 9, 11, 28-29). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем зроблено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який становить 22629 грн. 36 коп., і з яким погодився представник позивача (а.с. 25-27, 30-38). Відповідно до\~ст.\~116\~КЗпП,\~при звільненні\~працівника виплата\~всіх сум,\~що належать\~йому від\~підприємства,\~установи,\~організації,\~провадиться в\~день звільнення.\~Якщо працівник\~в день\~звільнення не\~працював,\~то зазначені\~суми мають\~бути виплачені\~не пізніше\~наступного дня\~після пред`явлення\~звільненим працівником\~вимоги про\~розрахунок.\~Про суми,\~нараховані та\~виплачені працівникові\~при звільненні,\~із зазначенням\~окремо кожного\~виду виплати\~(основна\~та додаткова\~заробітна плата,\~заохочувальні та\~компенсаційні виплати,\~інші виплати,\~на які\~працівник має\~право згідно\~з умовами\~трудового договору\~і відповідно\~до законодавства,\~у тому\~числі при\~звільненні)\~роботодавець повинен\~письмово повідомити\~працівника в\~день їх\~виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно ст. 117 КЗпП, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього\~Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.02.2022 р. по справі № 755/12623/19 у своїх висновках щодо застосування норм права про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні вказала на наступне. Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З урахуванням наведеного та враховуючий той факт, що позивач зменшив позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 22629 грн. 36 коп., і відповідач визнав розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 22629 грн. 36 коп., суд вважає, що позов про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 22629 грн. 36 коп. обґрунтованим і задовольняє його. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені позивачем судові витрати, а саме: 1211 грн. 20 коп. на сплату судового збору, та 3000 грн. 00 коп. на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved