Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 03.06.2000 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою. Позивач зазначила, що причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін наявні різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, відповідач постійно зловживає алкогольними напоями, вчиняє домашнє насильство та веде прихований спосіб життя. Позивач зазначила, що сторони спільне господарство не ведуть з жовтня 2022 року, місце перебування відповідача їй не відоме, на телефонні дзвінки відповідач відповідає вкрай рідко. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, щодо примирення позивач заперечує. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 03.06.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України, про що складено актовий запис № 435. 28.02.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 25.03.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 25.03.2024 позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. У судове засідання 25.03.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 03.06.2000 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України складений актовий запис № 435. Після одруження дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області України (а.с. 4). У даному шлюбі неповнолітні діти відсутні. Разом з тим правом подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу подружжя не скористалось. Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112\~СК України\~визначає,\~що суд\~з`ясовує\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~бере до\~уваги наявність\~малолітньої дитини,\~дитини з\~інвалідністю та\~інші обставини\~життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач послалася на те, що причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін наявні різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, відповідач постійно зловживає алкогольними напоями, вчиняє домашнє насильство та веде прихований спосіб життя. Позивач зазначила, що сторони спільне господарство не ведуть з жовтня 2022 року, місце перебування відповідача їй не відоме, на телефонні дзвінки відповідач відповідає вкрай рідко. Відповідач докази на спростування указаних обставин суду не надав. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатила судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 3031-8750-7694-2560 від 20.02.2024 (а.с. 3). Відтак з урахуванням вказаних норм закону сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved