Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

21.03.2024 заявниця звернулася до суду з вище вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно свого колишнього чоловіка [PERSON] на строк 6 місяців, встановивши такі заходи тимчасового обмеження його прав: заборонити йому перебувати за місцем проживання заявниці в квартирі [ADDRESS] і наближатись на відстань 300 метрів до зазначеної квартири; заборонити вести листування, телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб, в тому числі через додатки: Сигнал, Вайбер, Телеграм, Месенджер, Вотсап тощо; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з заявницею, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику. Просить також направити [PERSON] за рішенням суду до Хмельницького міського центру соціальних служб для проходження програми реабілітації для кривдників терміном до одного року і допустити судове рішення до негайного виконання. В обґрунтування вказаних вимог заявниця зазначає, що після розірвання шлюбу судом було визначено порядок користування квартирою [ADDRESS] , нею і заінтересованою особою. [PERSON] відносно неї вчиняє домашнє насильство, така його поведінка негативно впливає на її здоров`я. Вона неодноразово зверталася в поліцію, в результаті чого 21.01.2024, 31.01.2023, 21.02.2024 працівниками поліції Хмельницького РВП ГУНП в Хмельницькій області складено на кривдника забороні приписи. Крім цього, стосовно [PERSON] було складено протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема від 08.03.2024 Серія ВАБ 564665. Однак [PERSON] не змінив своєї поведінки, тому вона звернулася з даною заявою до суду. В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала і просить задовольнити. Додатково пояснила, що [PERSON] переслідує, обзиває, штовхає її, зловживає алкогольними напоями, а в стані сп`яніння вчиняв фізичне насильство і погрожував розправою. На приписи поліції не звертає жодної уваги. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти заборони проживати в квартирі, посилаючись на те, що має таке право на підставі рішення суду про встановлення порядку користування нею. Згоден не спілкуватися з заявницею, не контактувати з нею, не переслідувати і не розшукувати, а також бажає пройти реабілітаційну програму в психолога. Щодо доводів заявниці заперечив, стверджує, що хоч і випиває, але має право проживати в своїй кімнаті в спільній із заявницею квартирі, а вона не вправі йому в цьому перешкоджати; ніколи не обзивав, не штовхав, не бив і не погрожував заявниці, натомість це вона його шарпає і пригноблює. Водночас після операції в 2020 році сталося так, що коли хтось говорить щось проти нього, він може кричати, не може мовчати. Вважає, що заявниця провокує його, самостійно ініціюючи конфліктні ситуації. Має доходи від отримання пенсії і здачі гаража в оренду, наразі тимчасово не працює. В його батьків є квартира і дача, де він міг би жити, але посварився з батьком. Не бажає жити з заявницею, але не має куди піти. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] , вони проживають в кв. [ADDRESS] , користуючись окремо кімнатами, виділеними їм в користування на підставі рішення Хмельницького міського суду від 15.04.2004 року. З 2022 року [PERSON] вчиняє стосовно [PERSON] домашнє насильство. Зокрема, 23.06.22 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (копія постанови наявна у справі). В зазначеній постанові констатовано факт фізичного насильства кривдника щодо заявниці. 31.01.2023 року працівниками РВП ГУНП в Хмельницькій області було складено на [PERSON] терміновий заборонний припис строком на 10 діб з зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, заборонами на вхід та перебування в ньому, на спілкування з постраждалою особою. Як зазначив кривдник, в цей час він проживав у батьків. 21.02.2024 року працівниками РВП ГУНП в Хмельницькій області було повторно складено на [PERSON] терміновий заборонний припис строком на 7 діб із забороною спілкування з постраждалою особою. 08.03.2024 року працівниками РВП ГУНП в Хмельницькій області було повторно складено на [PERSON] терміновий заборонний припис строком на 5 діб із забороною спілкування з постраждалою особою. Щодо зазначених заборонних приписів [PERSON] пояснив, що навіть не читав їх. 08.03.2024 працівниками поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно якого 08.03.2024 о 22.30 год. [PERSON] за місцем свого проживання в [ADDRESS] вчинив відносно колишньої дружини [PERSON] домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю. Судом зазначена справа наразі ще не вирішена. За таких обставин суд приходить до висновку, що заінтересованою особою вчинено психологічне та фізичне насильство щодо заявниці. Враховуючи систематичність його вчинення до подання даної заяви до суду, існує висока ймовірність його продовження чи повторного вчинення, зважаючи на дійсні стосунки заявниці і заінтересованої особи. Ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Суд критично оцінює і не бере до уваги доводи заінтересованої особи щодо того, що він не має куди йти зі свого помешкання, - оскільки, як пояснив він сам, він може повернутися проживати до власних батьків, про що вже спілкувався зі своєю сестрою, а також оскільки він має постійний дохід, а відтак може винаймати житло на встановлений судом строк обмежувального припису. Крім того, суд звертає увагу заінтересованої особи на те, що зазначене рішення суду жодним чином не спростовує його права власності на квартиру, де мешкає заявниця, однак це право підлягає обмеженню на визначений судом строк з огляду на його власну неприйнятну за будь-яких обставин поведінку щодо заявниці. За таких умов дане втручання у право власності на житло суд вважає обґрунтованим і пропорційним. Отже, суд дійшов висновку, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження належними та достатніми доказами, вимоги заяви слід задовольнити частково видавши обмежувальний припис строком на три місяці, що суд вважає достатнім з огляду на наявні ризики і дійсний характер стосунків між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial