Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду із\~зазначеним позовом,\~в якому\~просить розірвати\~укладений з\~відповідачем шлюб,\~що був\~зареєстрований 20.12.1980 Базилевщинською сільською радою Машівського району Полтавської області за\~актовим записом\~№8. Заявлені вимоги мотивує відсутністю взаєморозуміння між подружжям та відсутністю спільного побуту. Зазначає, що шлюбні стосунки припинені. Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.02.2024 ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області сторонам надано строк на примирення до 08.03.2024. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу, наголосив, що з відповідачем вони багато часу проживають окремо, їх сім`я повністю розпалася, миритися він не бажає. Відповідач [PERSON] заперечувала проти розірвання шлюбу, просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, наголосила, що з позивачем вони багато років у шлюбі, мають спільних дітей тому вона заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку з ненаданням відзиву відповідачем, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Статтями 43, 211\~Цивільного\~процесуального\~кодексу\~України передбачено,\~що прийняття\~участі в\~судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ЦПК Україн, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі письмових доказів, дійшов наступних висновків. Базилевщинською сільською радою Машівського району Полтавської області 20.12.1980 було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 8, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається зі змісту позовної заяви, сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть, миритись позивач не бажає, сім`я фактично розпалась, позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу. Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с.4). В позовній заяві позивач зазначає, що не бажає відшкодування судових витрат з відповідача.

Outcome: approved