Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Представник [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] та [PERSON] до Голосіївського районного суду міста Києва з вказаною заявою, в якій просив встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , яка народилась [INFO] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, вказавши батьком - громадянина України [PERSON] , [INFO] , матір`ю - громадянку України [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви представник вказав, що 22.02.2014 р. Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №59, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] від 22.02.2014. 19.05.2014 від даного шлюбу у заявників народилася дитина жіночої статі - [PERSON] в м. Сімферополь АР Крим, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого в м. Сімферополь АР Крим. Відповідно до вищевказаного свідоцтва про народження, [PERSON] записаний батьком. Дитині присвоєно прізвище батька - [PERSON] , по батькові - [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території. Таким чином, суд має брати до уваги зміст виданих на окупованій території документів, зокрема, відомості про батька дитини. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразку неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25.10.2006 за №1150/13024. З метою подальшої реєстрації народження дитини та отримання Свідоцтва про народження встановленого зразка, заявники просять в судовому порядку встановити факт народження [PERSON] . Заявники та їх представник в судове засідання не з`явились. Представник надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі заявників. При цьому зазначив, що вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] в м.Сімферополь Автономної Республіки Крим у [PERSON] народилася дитина - дівчинка. Заявник [PERSON] на час народження дитини перебувала в зареєстрованому шлюбі, укладеному 22.02.2014 з [PERSON] , свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.01.2015, виданого Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [INFO] народилася [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до паспорту серії [NUMBER] , виданого 11.03.2014 Київським РВ у м.Сімферополі ГУ ДМС України в АР Крим, та паспорту серії [NUMBER] , виданого 11.03.2014 Київським РВ у м.Сімферополі ГУ ДМС України в АР Крим, [PERSON] та [PERSON] є громадянами України. Судом встановлено, що свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.01.2015, видане Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, а саме органом, який створений та діє у порядку не передбаченому законом, є недійсним і не створює правових наслідків; не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини, що створює перешкоди та унеможливлює державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України від 26 вересня 2022 року № 217, оновлено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 вересня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 20 травня 2022 року № 98). Так, відповідно до Додатку до вказаного Наказу (який постійно оновлюється) м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, віднесено до територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Враховуючи викладене, до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 317 ЦПК України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Таким чином, видане органами на території м.Сімферополь Автонономної Республіки Крим свідоцтво про народження, не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки, пов`язані із народженням дитини. Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ст. 7 ч. 1 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Відповідно до вимог ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до статті 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до статті 146 Сімейного кодексу України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Відповідно до статті 147 Сімейного кодексу України по батькові дитини визначається за іменем батька. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] , як батьки, визначили ім`я своєї народженої дитини як [PERSON] . Таким чином, з огляду на те, що документ виданий незаконними органами, на даний час відсутня можливість для реєстрації факту народження [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, та відповідно, отримання свідоцтва про народження. Враховуючи те, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заяви щодо встановлення факту народження дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved