Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла рідна тітка його дружини - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай) АПАК «Оранта», що знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066216 від 28 вересня 1997 року. В свою чергу, сертифікат на земельну частку (пай), серії ЖТ №0066216 , виданий на ім`я [PERSON] - втрачений, що підтверджується заміткою в газеті «Прапор» №6 (9664) від 09 лютого 2024 року. Спадщину померлої [INFO] [PERSON] прийняла племінниця (його дружина) [PERSON] , в порядку ст. 534 ЦК УРСР, що підтверджується заповітом від 14 липня 1979 року. [INFO] померла його дружина - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до якої увійшло право на земельну частку (пай) АПАК «Оранта», що знаходиться на території Кропивнянської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066216 від 28 вересня 1997 року, яке успадковане від тітки [PERSON] , однак за життя належним чином не оформлене. Під час звернення до нотаріуса щодо оформлення права на спадщину після смерті його дружини, він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину , так як правовстановлюючий документ на спадкове майно відсутнє. Позивач просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) в землях АПАК «Оранта», розташованого на території Кропивнянської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066216 від 28 вересня 1997 року, який видано на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 01 березня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в своїй позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача, Новоборівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00042535681 від 30.11.2023 року, [PERSON] померла [INFO] . Із листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №8/35-24 від 02.01.2024 року слідує, що відповідно до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією» на ім' я [PERSON] за № 613 від 28.09.1997 року зареєстровано та видано сертифікат на право право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0066216 на підставі розпорядження голови Володарсько-Волинської РДА від 25.09.1997 року №263. У графі книги «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» наявний підпис про отримання вищевказаного сертифікату. Як слідує із оголошення газети «Прапор» №6 (9664) від 09.02.2024 року, сертифікат на земельний пай (частку), серія ЖТ №0066216, виданий на ім`я [PERSON] був втрачений. Згідно копії заповіту від 14.07.1979 року, [PERSON] все своє майно на день своєї смерті заповіла своїй племінниці [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №03/1212 від 12.12.2018 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Із довідки виконавчого комітету Новоборівської селищної ради за №03/1213 від 22.12.2018 року слідує, що [PERSON] фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, що залишилося після смерті спадкодавця гр. [PERSON] [INFO] , розпоряджалася особистими речами спадкодавця, обробляла земельну ділянку, вчиняла дрібний ремонт у будинку. Згідно довідки виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №247/02-25/03 від 06.10.2023 року, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом із спадкодавцем за 6 місяців до смерті, на день смерті та протягом 6 місяців після смерті були зареєстровані та проживали її чоловік - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00042535559 від 30.11.2023 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 17.11.1951 року у виконавчому комітеті Гацьківської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області та після реєстрації шлюбу змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Із архівної довідки виданої Державним архівом Житомирської області за №Б-1144/02 від 31.03.2023 року слідує, що у книзі реєстрації актових записів про народження по Кропивнянській сільраді Фасівського району за 1923 рік зазначено, що « [PERSON] » ( так у документі, текст російською мовою) народилася [INFO] в с. Гацьківка. Згідно архівної довідки виданої Державним архівом Житомирської області за №Б-1143/02 від 23.03.2023 року слідує, що у книзі реєстрації аквтових записів про народження по Гацьківській сільраді Фасівського району за 1925 рік зазначено, [PERSON] «так у документі» народився [INFO] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записано [PERSON] та [PERSON] . Як слідує із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб 18.05.1974 року в Кропивнянській сільраді Володарсько-Волинського району Житомирської області. Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотарального округу Толстіхіною Н.Д. за №426 від 30.11.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину після свого заповідача [PERSON] , що померла [INFO] до шести місяців, але не оформила своїх спадкових прав, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - сертифікат на право на земельну частку (пай) АПАК «Оранта» відсутній. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76221775 від 15.03.2024 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76222371 від 15.03.2024 в спадковому реєстрі відсутня інформація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, приймаючи до уваги, що на момент смерті [PERSON] , тобто на момент відкриття спадщини, їй належало право на земельну частку (пай) АПАК «Оранта», що знаходиться на території Кропивнянської сілсьької ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, яке вона успадкувала від [PERSON] , а позивач, як спадкоємець за законом, у встановлений законодавством строк прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] , оскільки звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса, але юридично не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно - право на земельну частку (пай) ПАПК «Оранта» в с. Кропивня Володарсько-Волинського району Житомирської області, відсутній, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved