Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за договором №2001061185101 від 21 червня 2018 року в розмірі 57 400 грн. 62 коп. та судові витрати по справі в розмірі 2 422 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.06.2018 року [PERSON] на підставі кредитного договору №2001061185101 видано кредитну картку з кредитним лімітом, який складає 30 000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 грудня 2023 року становить 57 400 грн. 62 коп, з яких: 28 947,49 грн. - заборгованість за кредитом; 28 453,13 грн. - заборгованість за процентами. Тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі в порядку спрощеного позовного провадження, проти винесення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, позовна заява з додатками та копією ухвали про відкриття провадження у справі направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача, які остання отримала 19.03.2024 року, про що свідчить Трекінг з укрпошти про особисте вручення поштового відправлення. 13.03.2024 р. від представника відповідача - адвоката Руденко Г.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання просить позовні вимоги АТ "ПУМБ" визнати необгрунтованими, а в задоволенні позову відмовити. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що у своїй позовній заяві позивач не вказав, що вимоги обгрунтовані укладеним кредитним договором від 21.06.2018 р., і як додаток в п. 1 зазначено Копії кредитного договору у вигляді Заяви приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту. Наданий банком паспорт споживчого кредиту не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ підписання кредитного Договору у зв`язку з тим, що зі змісту цього паспорту вбачається, що інформація, зазначена у ньому, зберігає чинність та є актуальною лише в період 21.06.2018 р. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме з Витягом з Публічної пропозиції ПАТ "ПУМБ" відповідач ознайомилась і погодилась з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами. Однак, просить, в разі якщо суд вважатиме, що між сторонами все ж таки відбулись домовленості щодо укладення споживчого кредиту, то стверджує, що після 30.06.2018 р. позивач не мав права нараховувати будь-які відсотки. У відповідності до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 21.06.2018 року між АТ «ПУМБ» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір у формі заяви № 2001061185101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 30 000,00 грн. на споживчі цілі зі сплатою реальної процентної ставки 59,35 % річних та 62,0 % річних при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (а.с. 20). Підписанням цієї заяви [PERSON] прийняла публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилась з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування, а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердила свою згоду на укладення договору страхування. Відповідач у своїй заяві просила відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, встановивши кредитний ліміт 30 000 гривень. З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з особистого рахунку відповідача за договором № 2001061185101 від 21.06.2018 року, укладеного між АТ «ПУМБ» та [PERSON] встановлено, що станом на 01.12.2023 року заборгованість складає 28 453,13 грн., з яких: 28 947,49 грн. - заборгованість закредитом; 28 453,13 грн. -заборгованість за процентами. (а.с. 11-13; 27-33). 01.12.2023 позивач направляв на адресу відповідачки письмову вимогу (повідомлення) про виконання зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 2001061185101 від 21.06.2018 року, однак добровільно заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 14-18). При вирішенні спору суд керується наступним. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Матеріалами справи підтверджується, що 21.06.2018 відповідач [PERSON] звернулась до позивача АТ «Перший український міжнародний банк» із заявою № 2001061185101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 19). Твердження представника відповідача про те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з Витягом з Публічної пропозиції ПАТ "ПУМБ" відповідач ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, а також з умовами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами суд не бере до уваги, оскільки, своїм підписом у зазначеній заяві [PERSON] погодилась з тим, що вона беззастережно приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua. Крім цього, остання підтвердила, що ознайомилась з договором комплексного банківського обслуговування, тарифами банку та цілком згодна з ними. Крім того, як вбачається з виписки по особовому рахунку, відповідач знімала з кредитної картки грошові кошти, користувався кредитними коштами та частково здійснювала погашення заборгованості (а.с. 27-33). Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ст. 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Представник відповідача вважає, що позивачем надано розрахунок заборгованості поза межами строку кредитування, що вказано в паспорті споживчого кредиту, тобто після 30.06.2018 року позивач не мав права нараховувати будь-які відсотки. Проте, всупереч зазначеному, згідно із п. 5 паспорту споживчого кредиту, відповідач була ознайомлена з орієнтовним графіком платежів по кредитній лінії. Крім того, у підписаному нею паспорті визначено, що строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк за відсутності заперечень будь-якої із сторін та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 49 % річних Заперечень зі сторони відповідача в матеріалах справи не вбачаються. Разом з тим, направивши 01.12.2023 р. року вимогу про дострокове погашення заборгованості банк на власний розсуд змінив строк виконання основного зобов`язання. Внаслідок цього він позбавлений права нараховувати відсотки після пред`явлення до позичальника вимоги. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Пубічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладених із відповідачем кредитних договорів. Належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не виконує взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку. Отже, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом є такими, що ґрунтуються на положеннях Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновків щодо задоволення позовних вимог АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору в розмірі 2 422,40 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved