Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

В провадженні судді перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по аліментах. Позов мотивовано тим, що з 26.12.2008 року по 26.10.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старобільського районного суду від 26.10.2010 року було розірвано шлюб та стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] .. Відповідно до виконавчого листа № 216/6501/19 виданого 09.03.2021 р. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу, Радомишльським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] заборгованість по аліментах в розмірі 15 089,80 грн. Станом на 13.10.2023 р. відповідачем заборгованість по несплаті аліментів не сплачена. Позивачка зазначає, що сума пені по несплаті аліментів за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року становить 27312,54 грн, розраховуючи 15089,80 (залишок заборгованості) х 1% х 181 (кількість днів за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року). Тому, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь неустойку (пенію) за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року в сумі 27312,54 грн. Ухвалою суду від 16.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для надання відзиву. Вказана ухвала та позовна заява з додатками була направлена відповідачу, однак повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Сторонами станом на 27.03.2024 року не подано будь-яких заяв, клопотань тощо. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб (а.с. 8). [INFO] за час шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 11). Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26.10.2010 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 9). 05.05.2021 року старшим державним виконавцем Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ластовецькою О.А. відкрито виконавче провадження №64949293 за виконавчим листом №216/6501/19, виданим 09.03.2021 року Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за аліментами за період з 21.06.2010 року по 21.11.2017 року в розмірі 15089,80 грн та пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2010 року по 15.10.2019 року в розмірі 15089,80 грн, а всього 30179,60 грн (а.с. 15). Згідно з довідкою, виданою 13.10.2023 року начальником Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за матеріалами виконавчого провадження №64942993, відкритого 05.05.2021 року про виконання виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області №216/6501/19 від 09.03.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості по аліментах за період з 21.06.2010 року по 21.11.2017 року в розмірі 15089,80 грн та пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2010 року по 15.10.2019 року в розмірі 15089,80 грн., а всього 30179,60 грн, стянувачка коштів станом на 13.10.2023 року не отримувала (а.с. 13). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу платника. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів з вини боржника. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц відступив від попередніх правових позицій щодо розрахунку пені та вказав, що пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Згідно з формулою обрахування пені, визначеній у постанові Верховного суду від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц, вказано наступне. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. До аналогічних висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616 цс 18). Що розуміється під формулюванням «не більше 100 відсотків заборгованості» відповідно до постанови Верховного Суду від 19.01.2022 року, справа №711/679/21, провадження №61-18434св21. При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 ч. 1 ст. 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою розраховано розмір пені за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року за формулою 15089,80 (загальна заборгованість) х 1% х 181 (кількість днів за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року). Однак, суд критично ставиться до розрахунку пені позивачкою, зважаючи на наступне. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. В ході розгляду справи суд встановив, що розмір загальний заборгованості відповідача по аліментам складає 15089,80 грн за період з 21.06.2010 року по 21.11.2017 року. В той же час [PERSON] розраховує заборгованість пені за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року, беручи загальний залишок заборгованості за період 21.06.2010 року по 21.11.2017 року, тоді як позивачкою суду взагалі не надано доказів існування заборгованості по аліментам в період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року за кожний місяць. Враховуючи, що неустойка (пеня) є похідною від основного зобов`язання, а відповідач не має заборгованості по аліментам за період з 01.09.2022 року по 28.02.2023 року, який вказаний позивачкою, суд вважає, що правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відсутні. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки на момент звернення до суду з цим позовом заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] не було.

Outcome: dismissed