Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

21 лютого 2024 року представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом сформованим в системі «Електронний суд». Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 липня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини сторони припинили майже одразу після народження сина відповідач пішов із сім`ї, тож між сторонами був втрачений зв`язок. Спільне життя у сторін не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породили в сім`ї непорозуміння та конфлікти, які негативно вплинули на взаємовідносини. Позивачка не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем, оскільки вони істотно суперечать її інтересам, та переконана, що примирення з відповідачем не можливе. Спільного майна за час шлюбу не набули. Спір про майно відсутній. Посилаючись на те, що збереження сім`ї та примирення між ними не можливе, представник позивача просив суд розірвати шлюб між сторонами, стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 4500,00 гривень. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача в позові прохав справу розглядати за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений в порядку встановленому ст. 128 ЦПК України, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2017 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 884, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 липня 2017 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позов не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем та його представником в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги від 19.02.2024; додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №06/24 від 19.02.2024; акт виконаних робіт (надання послуг) відповідно до Договору про надання правової допомоги №06/24 від 19.02.2024 та Додаткової угоди №1 від 19.02.2024 до цього Договору на суму 4500 грн; квитанцію № 20/02-30-1 від 20.02.2024 на суму 4500 грн, у зв`язку з чим слід стягнути зазначену суму з відповідача. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved