Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач звернуся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , шлюб було розірвано за рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області по справі №2-982/10 від 31 серпня 2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . До повноліття сина аліменти на його утримання стягувалися на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області №733/1157/15-ц від 29 липня 2015 року. На даний час син є студентом 3 курсу денної форми навчання за спеціальністю 014 Середня освіта (фізична культура) в Комунальному закладі «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка» Чернігівської обласної ради, що підтверджується довідкою №461 від 09 листопада 2023 року. Оскільки фактично позивач утримує сина за власний кошт, а батько у вихованні та утриманні сина участі не бере, просить призначити аліменти у розмірі однієї четвертої від заробітку (доходу) платника аліментів, оскільки сину повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Підставою для звернення до суду, є те, що боржник відмовляється надавати матеріальну допомогу, що й зумовило необхідність звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 річного віку. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 січня 2024 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, яке відкладено до 26 березня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. У зв`язку з цим суд на підставі ст.\~280\~ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного висновку. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа №199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічний правовий висновок викладений постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 (провадження № 61-16005св20). Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] та його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2010 року у справі №2-982/10, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7). Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2010 року у справі №2-1383/10, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 листопада 2010 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 липня 2015 року у справі №733/1157/15-ц (№2/733/557/15) змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2010 року у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копії витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №07-2-10/298 від 23 січня 2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки Комунального закладу «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка» Чернігівської обласної ради №461 від 09 листопада 2023 року [PERSON] дійсно навчається у комунальному закладі «Прилуцький гуманітарно-педагогічний фаховий коледж імені Івана Франка» Чернігівської обласної ради за спеціальністю 014 середня освіта (фізична культура). Наказ про зарахування №73 від 29.07.2021, ІІІ курс, денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а.с.10). За таких обставин, судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання за денною формою навчання, не працює, що в сукупності позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід для забезпечення себе мінімальними засобами для проживання (харчування, одяг, засоби гігієни, канцелярське приладдя), у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. яку відповідач має можливість надати, оскільки є особою працездатного віку, який доказів того що не має можливості надавати матеріальну допомогу суду не надав, тому суд виходячи із засад розумності, справедливості та добросовісності, вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) на період його навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. Саме такий розмір аліментів суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211 грн. 20 коп.

Outcome: approved