Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що вона є спадкоємицею за законом після смерті її двоюрідного дядьки [PERSON] , який помер [INFO] , однак не може оформити право на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця, через відсутність даних про укладення шлюбу між бабусею заявниці [PERSON] з дідусем заявниці- [PERSON] , та зміною прізвища бабусі з « [PERSON] » на « [PERSON] », через що втрачається родинний зв`язок з двоюрідним дядьком заявниці [PERSON] . Оскільки приватним нотаріусом було відмовлено у відкритті спадкової справи внаслідок відсутності документів підтверджуючих родинне споріднення, заявниця була вимушена звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин з померлим [PERSON] , що потрібне для оформлення спадщини, а саме на квартиру [ADDRESS] . З відповідей державних архівних установ, до яких зверталася Заявниця через нотаріуса із запитом щодо отримання запису про шлюб між [PERSON] та [PERSON] вбачається, що відповідний актовий запис відсутній. Зазначена обставина унеможливлює отримання Заявницею повторного свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] у органах РАЦСу. Отже встановлення юридичного факту родинного споріднення з двоюрідним дядьком Заявниці, можливе лише шляхом постановлення рішення суду. Заявниця в судовому засіданні заяву про встановлення факту родинних відносин, підтримала, в обґрунтування заявлених вимог по тексту заяви посилалась на наведене в ній та просила її задовольнити. Представник заявниці, адвокат Цівань Н.В., в судовому засіданні заяву про встановлення факту родинних відносин підтримала, заявлені вимоги просила задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського округу Бондар І.М., подала заяву про розгляд справи без її участі, просила ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Крім того, у судовому засіданні 18 березня 2024 року було допитано свідків. Свідок [PERSON] , пояснив, що він є сином заявниці, та [PERSON] , являється його двоюрідним дідом. Пам`ятає його все своє життя. Всі свята [PERSON] проводив з їх родиною. Неодноразово разом їздили на відпочинок. [PERSON] здійснював допомогу у похованні батьків заявниці. Заявниця його мама, [PERSON] займалася організацією поховання [PERSON] , Інших родичів окрім його матері, та нього самого, у [PERSON] не залишилося. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою заявниці. [PERSON] працював разом з нею на заводі. В 1085 році, під час святкової демонстрації, представив їй заявницю як свою племінницю. З того часу вони спілкуються, проводять усі свята разом. На святах постійно був присутній і [PERSON] . Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 6 Розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950, ратифікована в Україні Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина- квартира [ADDRESS] . У встановлений законом строк 16.11.2022 року, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідного дядьки [PERSON] . Нотаріусом була відкрита спадкова справа № 25/2022 11.12.2023 року Заявниця отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, так як нею не були надані всі документи, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем. Факт родинних відносин між Заявницею та [PERSON] , померлим [INFO] , підтверджуються наступними доказами: [PERSON] є бабусею заявниці та рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] рідні сестри, що підтверджується актовими записами. [PERSON] [INFO] , в 1958 році зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується актовими записами. [INFO] у подружжя [PERSON] , народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] [INFO] , в 1924 році зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак, актовий запис про шлюб встановити не вдалося, і свідоцтво про укладення шлюбу не зберіглося. [INFO] у подружжя [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] в 1947 році зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Подружжя [PERSON] є батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. В 1989 році, [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Через відсутність даних про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , та зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », втрачається родинний зв`язок двоюрідним дядьком заявниці [PERSON] . Однак, те що [PERSON] та ( [PERSON] ) [PERSON] дійсно були подружжям, доводиться наступними фатами: В свідоцтві про народження матері Заявниці [PERSON] , батьками записані - [PERSON] та [PERSON] . Тобто до народження матері [PERSON] , бабуся Заявниці [PERSON] вже мала прізвище « [PERSON] », відповідно вона вже перебувала у шлюбі з [PERSON] . Окрім того, ім`я « [PERSON] » рідкісне, і співпадіння відносно інших імен зводиться до мінімуму. Те, що [PERSON] , є двоюрідною бабусею заявниці, та рідною тіткою матері заявниці- [PERSON] , та те що [PERSON] є двоюрідним дядьком Заявниці, підтверджується спільними родинними фотографіями. Також факт родинних відносин між заявницею та [PERSON] підтвердили свідки. Окрім того заявниця особисто займалася похованням [PERSON] , про що свідчить договір на організацію та проведення поховання та чеки на відповідні витрати. Ухвалою суду від 15.02.2024 р. було витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірини Михайлівни копія спадкової справи № 25/2022, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з якої вбачається, що заявниця у встановлений законом строк 16.11.2022 року, звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідного дядьки [PERSON] , та 11.12.2023 року отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У даному конкретному випадку з доданих до цієї заяви доказів вбачається, що від встановлення факту родинного споріднення Заявниці з померлим [PERSON] залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, а саме права на спадкування , та Заявниця не має іншої можливості у інший спосіб встановити факт родинного споріднення. Встановлення даного факту має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (надалі Постанова Пленуму № 5 від 31.03.1995р.) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. При цьому, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відтак, враховуючи, що встановлення факту родинних відносин необхідно Заявниці для оформлення спадщини, що не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, оскільки інших осіб, які вважали б себе спадкоємцями померлого відсутні та заяву про прийняття спадщини у встановлені законом строки не подали, в позасудовому порядку заявник не може отримати документи, що підтверджували би вищевказаний факт, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підставна та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved