Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мотивуючи тим, що відповідач не виконує покладених на нього законом обов`язків щодо виховання і утримання дітей, тільки на словах проявляє бажання спілкуватись з дітьми, однак фактично з ними не спілкується та не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, не займається підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Все це, в свою чергу, шкодить інтересам дітей (т.1 а.с.1-3). Відповідач надав відзив на позовну заяву (т.1 а.с.78-89) в якому у задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити в повному обсязі. Також, відповідач звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] (т.2 а.с.139-150) в якому просить позбавити [PERSON] [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; відповідно до ч.5 статті 164 СК України повідомити органи досудового розслідування про притягнення позивача - [PERSON] та її оточення-родичів (співучасників злочинів - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] ) - до відповідальності за ст.126-1 та пунктів 1, 2 (ч.2,3 ст.28), 6, 6-1, 9 частини першої ст.67, ч.4 ст.28, ч.1 ст.162, ч.2, 3 ст.185 Кримінального Кодексу України (КК України); направити Відповідача - [PERSON] та її оточення-родичів (співучасників злочинів що до дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] ) на проходження програми для кривдників на строк один рік, згідно п.6 ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», повідомити ГУНП в Одеській області, Обласну Прокуратуру м. Одеси. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що відповідач систематично здійснює усвідомлене та цілеспрямоване психологічне а також фізичне (у окремих випадках) домашнє насильство по відношенню до дітей та позивача, у зв`язку з чим, позивач неодноразово звертався до Національної поліції з відповідними заявами. Відповідач навмисно не має бажання проявляти заінтересованості в подальшій долі дітей, не цікавиться їх бажаннями і успіхами, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей - як складову виховання, їх навчання, не займається підготовкою до самостійного життя дітей, не забезпечує всім необхідним, не надає дітям доступу до культурних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню ними норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Відповідач навпаки наполегливо перешкоджає всебічному розвитку дітей, штучно позбавляючи дітей права отримувати любов і турботу від другого з батьків. Від третьої особи надійшов висновок (т.2 а.с.87-92) про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] , та заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування (т.3 а.с.105). Суд вивчивши доводи позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов [PERSON] та позов [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 07.09.2007 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 28.09.2015, зміненим рішенням Апеляційного суду Одеської області від 15.03.2016, було розірвано (справа №522/15011/15-ц) (т.1 а.с.8-11). Після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] » було змінено на дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.6,7). Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області (цивільна справа №522/11144/20) від 18.05.2021 визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (т.1 а.с.217-219). Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 02.12.2015 (т.1 а.с.220-221) вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 19.01.2023, складеного Головним Державний виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шульгіною Л.А. заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , станом на 31.12.2022 становить: 148938,56 грн. (т.3 а.с.98 зв.), а на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , станом на 31.12.2022 становить: 148938,56 грн. (т.3 а.с.99 зв.). Позивач [PERSON] стверджує, що зустрічі дітей з батьком негативно впливають на емоційний стан дітей, що підтверджують результати психологічного тестування психолога [PERSON] від 04.09.2020 №361/19 (т.1 а.с.230-232), яка зазначає, що в ході бесіди з малолітніми дітьми - [PERSON] та [PERSON] було виявлено що спілкування дітей з батьком, [PERSON] , негативно впливає на їх психологічне здоров`я. 02.12.2020, 28.12.2020, 01.02.2021, 15.04.2021 [PERSON] зверталася до Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області з заявою щодо прийняття заходів до [PERSON] , який систематично погрожує [PERSON] (т.1 а.с.227 зв., 228, 229, 230). Відповідно до довідки від 20.05.2021 комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський центр хореографічного мистецтва», діти [PERSON] та [PERSON] займаються в хореографічній школі комунального позашкільного навчального закладу «Одеський міський центр хореографічного мистецтва». За час навчання діти зарекомендували себе дисциплінованими, старанними, творчими дітьми, які відповідально ставляться до навчання. Дітей характеризують доброзичливо, дружне ставлення до вихованців закладу, повага педагогів, близьких та оточуючих. Діти добре виховані, працьовиті та старанні учні, завжди охайно виглядають. [PERSON] супроводжує на заняття хореографією та концертні виступи мати [PERSON] , яка також приймає участь у поїздках сина, у складі Зразкового художнього колективу ансамблю танцю «Дитинство», на Міжнародні та Всеукраїнські - фестивалі та конкурси інші родичі з дітьми у заклад не з`являлися (т.1 а.с.234,236). Згідно характеристики Одеської загальноосвітньої школи №101 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області малолітня [PERSON] , навчається в школі з першого класу. [PERSON] вчиться добре, відповідально виконує домашні завдання, на уроках активна. У колективі дружня, комунікабельна, користується авторитетом серед товаришів, із задоволенням виконує громадські доручення. [PERSON] вихована, дисциплінована, відповідальна, талановита. Вихованням та навчанням дольки займається мати. Вона відвідує батьківські збори та приймає участь в житті класу (т.1 а.с.237 зв.). Згідно характеристики Одеської загальноосвітньої школи №101 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області малолітній [PERSON] навчається в школі з першого класу. Учень навчається добре, відповідально виконує домашні завдання, на уроках активний. У колективі дружній, комунікабельний, користуєтеся авторитетом серед товаришів, із задоволенням виконує громадські доручення. [PERSON] дисциплінований, відповідальний. Критично ставиться до власних вчинків. Вихованням та навчанням сина займається мати. Вона відвідує батьківські збори та приймає участь в житті класу (т.1 а.с.237). До суду був наданий висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 17.12.2021 (т.2 а.с.87-92) в якому Приморська районна адміністрація, як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] . Також, у вказаному висновку зазначено: «Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 12.10.2021 було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , та малолітніх дітей за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт обстеження умов проживання, відповідно до якого встановлено, що житло розміщене на 2-му поверху, двоповерхового будинку. Квартира має чотири кімнати, в наявності меблі, побутова техніка, санвузол, ванна кімната. Для виховання та розвитку дітей створені такі умови: діти мають окремі кімнати, стіл для навчання, книжки, одяг та взуття по сезону в необхідній кількості, ноутбук, планшет, телефони. За інформацією Центру соціальних служб Одеської міської ради від 10.09.2021 №04/01-2930 фахівцями із соціальної роботи, було здійснено відвідування за адресою проживання малолітніх дітей: [ADDRESS] , про що складено акт оцінки потреб сім`ї/особи. На момент відвідування вдома була мати - [PERSON] [INFO] , бабуся - [PERSON] [INFO] . Родина проживає у 4-х кімнатній приватизованій квартирі. Умови проживання задовільні. В наявності водо-, газо-, електропостачання. Діти забезпеченні необхідними речами відповідно до віку та сезону, мають окремі кімнати. Діти навчаються у ОЗОШ №101 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, Валерія у 2-му класі, [PERSON] у 6-му класі, займаються художньою гімнастикою та музикою в КПНЗ «Одеському міському центрі хореографічного мистецтва». Службою у справах дітей Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області був здійснений виїзд за фактичною адресою проживання батька: [ADDRESS] , проведено обстеження умов проживання. [PERSON] та складений відповідний акт, відповідно якого з`ясовано що, житло розміщене на 3-му поверсі 17-ти поверхового будинку, складається з двох кімнат, зроблений сучасний ремонт, квартира оснащена меблями, побутовою технікою. Для виховання та розвитку дітей створені належні умови, окрема кімната з двома окремими ліжками. Зі батька, він бажає приймати активну участь у вихованні дітей, бажає щоб проживали разом з ним, та має намір всебічно розвивати дітей». [PERSON] неодноразово звертався до Національної поліції із заявами від 10.09.2020, 27.09.2020, 28.10.2020, від 29.11.2020, 27.12.2020, 31.01.2021, 28.02.2021, 28.03.2021, 25.04.2021, 30.05.2021, 27.06.2021 для усунення перешкод у спілкуванні зі своїми дітьми та реалізації своїх законних прав та припинення домашнього насильства. За наслідками заяв Позивача були проведені відповідні перевірки, проведені профілактичні бесіди з Відповідачем та рекомендовано звернутись до суду для усунення перешкод у спілкуванні з дітьми (т.1 а.с.137-195, т.2 а.с.199-234). Також, [PERSON] звертався до ГУНП, Прокуратури в Одеській області та інших відповідних структур із заявами про притягнення відповідача (за зустрічним позовом) до відповідальності за ст.184 та ст.173-2 КУпАП України та ст. 126-1, 28, 67 КК України (т.2 а.с.2-15, 235-246, т.3 а.с.2-5, 11-14). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 2 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведенні винної поведінки когось з батьків або їх обох з врахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем [PERSON] та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] всупереч вимог ст.81 ЦПК України не надані, а матеріали справи не містять достатніх та безспірних доказів навмисного ухилення як батька так і матері від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, проте матеріалами справи підтверджується, що між сторонами у справі склалися неприязні стосунки, які носять особистий характер, і така ситуація в їх особистих відносинах не може бути підставою для висновку про умисне ухилення батьків від виконання їх обов`язків, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав слід відмовити в повному у обсязі. Заявлені [PERSON] вимоги про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, а також осіб які не є стороною у справі, також задоволенню не підлягають, оскільки згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Питання розслідування по вказаним в позовній заяві обставинам вирішується за нормами кримінального судочинства. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Outcome: dismissed