Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказана позовна заява сформована представником позивача [PERSON] - адвокатом Куцмидою В.І. в системі «Електронний суд» 24.01.2024. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . З початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, батько дитини, [PERSON] , участь у вихованні неповнолітнього сина бере періодично, а кошти на його утримання надає за можливості. При цьому, відповідач є працездатним, отримує дохід та має на утриманні дві дочки від іншого шлюбу - [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2017 року народження. Враховуючи те, що відповідач надає кошти на утримання сина за можливості, при цьому, останній потребує постійного матеріального забезпечення, а тому відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) позивач має право на стягнення аліментів у розмірі 3 000 грн., щомісячно, починаючи з 24 січня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2024, дану справу визначено за суддею Каліушком Ф.А. 26.01.2024 суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання позивача та відповідача. З відповіді №421776 від 26.01.2024 вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З відповіді №421643 від 26.01.2024 вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26.01.2024 витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію щодо позивача та відповідача, а саме їх дані про фактичне місце проживання на дату звернення, зокрема з зазначенням адреси місця проживання за якою з ними може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. 30.01.2024 відповідачем в системі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги визнав та прохав суд задовольнити їх в повному обсязі. Ухвалою суду від 30.01.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 26.03.2024, на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2024, з Міністерства соціальної політики України надійшла відповідь з якої вбачається, що позивач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ; відповідач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Зі змісту позовної заяви вбачається та не заперечується відповідачем, що спільна дитина колишнього подружжя - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки неповнолітня дитина проживає з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. В силу чч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи те, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, що в свою чергу не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2024 року та до повноліття дитини. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладається на відповідача. На підставі викладеного, стст. 141, 180-183, 184, 191 СК України,

Outcome: approved