Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі Хмільницької міської ради, як органу управління майном КНП "Хмільницька ЦЛ" Хмільницької міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позовні вимоги мотивовано тим, що вироком Хмільницького міськрайонного суду від 29.06.2023 у справі № 149/1513/23, який набрав законної сили 31.07.2023, [PERSON] , [INFO] , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1\~ст.\~121\~КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України. При розгляді кримінального провадження судом встановлено, що потерпілмй [PERSON] внаслідок кримінального правопорушення отримав тілесні ушкодження, у зв`язку із чим знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП "Хмільницька центральна лікарня" Хмільницької міської ради. Згідно наданих розрахунків, загальна вартість лікування потерпілого, понесених за рахунок бюджетних коштів, становить 10814,68 грн., яку прокурор просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 18.01.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник Хмільницької міської ради в судове засідання не з"явився, клопотань не направляв. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.Відзиву на позов не надходило. За згодою позивача, суд ухвалює здійснювати заочний розгляд справи за наявними матеріалами. Суд, заслухваши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Вироком Хмільницького міськрайонного суду від 29.06.2023 у справі № 149/1513/23, який набрав законної сили 31.07.2023 (копія на а.с. 18-19), [PERSON] ,\~ [INFO] , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1\~ст.\~121\~КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з застосуванням ст. 75 ККУкраїни. Згідно наданих розрахунків КНП "Хмільницька ЦЛ" від 08.12.20223 вих:№01-11-12/1389 та від 11.05.2023 вих: №01-11-05/509 загальна вартість лікування потерпілого [PERSON] , понесена за рахунок бюджетних коштів, становить 10814,68 грн. (а.с. 20, 23) Згідно інформації заступника міського голови від 03.01.2024 року відшкодування у добровільному порядку до бюджету Хмільницької міської територіальної громади шкоди у вигляді витрат, понесених КНП"Хмільницка ЦЛ" на лікування потерпілого [PERSON] не надходили ( а.с. 28). У відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 131 Конституції Українив Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За змістом наведених правових норм прокурор вправі пред`явити позов в інтересах держави у разі порушення матеріальних або інших інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або у відповідного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду. Матеріалами справи підтверджено, що ні Хмільницькою міською радою, ні КНП "Хмільницька центральна лікарня" питання щодо відшкодування витрат на лікування [PERSON] не заявлялось. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Відповідно до вимог статті 131-1 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, у тому числі, представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що вказані вимоги прокурором дотримано. Суд погоджується з доводами прокурора про те, що ненадходження коштів до бюджету призводить до неналежного фінансування діяльності зазначеного лікувального закладу та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,врегульовано статтею 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно частин першої, третьої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.\~ \~ \~ Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Аналогічні положення містяться у пункті 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання (далі - Порядок). Згідно вказаного Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Відповідно до п.3 ч.1 ст.89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад, належать видатки, зокрема, на охорону здоров`я. Згідно ст.18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом. Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері. Судом встановлено, що КНП "Хмільницька центральна лікарня" Хмільницької міської ради відповідано до Статуту є комунальним некомерційним підприємством, джерелами формування майна і коштів якого є кошти місцевого бюджету. Власником, засновником та органом управління майном підприємства є Хмільницька МТГ в особі Хмільницької міської ради.( копія а.с.29-36). Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність причино-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого [PERSON] від злочину, суд вважає, що обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача в повному обсязі.

Outcome: approved