Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява адвоката Самойленка Ігоря Ігоровича, який діє в інтересах [PERSON] , до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що 29 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З серпня 2015 року шлюбні відносини між ними були припинені з тієї причини, що кожен має різні погляди на життя, в результаті чого втратили почуття кохання та поваги один до одного. На даний час кожен живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає, а реєстрація шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Тому, на підставі викладеного, представник позивача змушений звернутись до суду та просить позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач не прибув, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, при цьому, 21 березня 2024 року на адресу суду від його представника [PERSON] надійшла заява, в якій він просить суд розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та на їх задоволенні наполягає (а.с.142). Відповідачка про розгляд справи була повідомлена належним чином, однак, в судове засідання не прибула. При цьому, 20 березня 2024 року на адресу суду надала заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити за своєї відсутності, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. В заяві містились посилання на ту обставину, що позивачем при подачі позову до суду були зазначені невірні відомості щодо періоду припинення спільних відносин, а саме: з серпня 2015 року, хоча вірним є дата припинення шлюбних відносин - 27 лютого 2023 року, саме та дата, коли вона дізналась про подання її чоловіком - позивачем по справі, позову до суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Згідно зі ст.105, 110 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Відповідно до ч.2 та ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 29 вересня 2001 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Шлюбні відносини між сторонами припинені з тієї причини, що кожен має різні погляди на життя, в результаті чого втратили почуття кохання та поваги один до одного. На даний час кожен живе своїм життям та поновлювати спільне проживання не бажає, а реєстрація шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Тому, оскільки сторони не виявили бажання примиритись, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved