Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

25 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , загинув [INFO] в м. Чернігові під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Обгрунтовано заяву тим, що [INFO] батько заявника - [PERSON] долучився до загонів самооборони м. Чернігова. [INFO] [PERSON] загинув у м. Чернігові під час бойових дій внаслідок обстрілу з боку збройних сил російської федерації стадіону імені [PERSON] . На момент загибелі [PERSON] формування сил територіальної оборони в м. Чернігові лише розпочалось, ще не був визначений штатний розпис відповідних підрозділів, не були призначені командири, а добровольці не могли бути зараховані до їх складу. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та отримання пільг. Окрім цього, вказаний факт становить публічний інтерес з огляду на необхідність вшанування пам?яті загиблих добровольців, які з перших днів повномасштабного вторгнення долучились до оборони м. Чернігова, у зв`язку з чим заявник звернулася до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Пояснила, що її батько - [PERSON] [INFO] отримав зброю в м. Чернігові та став на захист держави. З цього часу заявник бачила його лише один раз. Підтримували зв`язок з батьком вони по телефону. Батько говорив, що вони контролювали район Політехніки, стадіону імені [PERSON] . Було два авіанальоти і на ранок 11 березня 2022 року заявник дізналася, що батько загинув. Представник заінтересованої особи - Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином, раніше подав пояснення на заяву, в яких зазначив, що [PERSON] звернулася до Департаменту 29 листопада 2023 року із заявою про надання їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740, у зв`язку із загибеллю її батька - [PERSON] під час участі у відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації проти України. Оскільки заявником не було надано документів, визначених пунктом 4 постанови № 740, Департаментом було відмовлено заявнику у наданні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника України. Представник заінтересованої особи - Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, але заперечував, що батько заявника перебував у списках військової частини [NUMBER] та підпорядкованих військових частинах. Представник заінтересованої особи - [INFO] у судовому засіданні поклався на розсуд суду. Також, подав письмові пояснення, в яких зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази долучення [PERSON] до загонів самооборони та відомості, які б підтверджували факт участі його в бойових діях у складі військової частини [NUMBER] або інших підпорядкованих військових частин. Таким чином, відсутні достатні докази, які підтверджують факт безпосередньої участі [PERSON] у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України. Представник заінтересованої особи - Міністерства у справах ветеранів України у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, подав пояснення на заяву, в якому просить справу розглянути за його відсутності та вказує, що вказаний факт може бути встановлений судом у разі, якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублені чи знищені документи. Залучений до участі в справі в якості заінтересованої особи [PERSON] помер [INFO] . Заслухавши доводи заявника, її представника, представників заінтересованих осіб, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на даний час. Факт ведення бойових дій у м. Чернігові у період з 24 лютого 2022 року до початку квітня 2022 року є загальновідомим. [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника (а.с. 10). Згідно з інформацією Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 01 лютого 2024 року актовий запис про шлюб [PERSON] відсутній (а.с. 55). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в м. Чернігові (а.с. 12). Згідно з копією довідки про причину смерті, виданої 12 березня 2022 року відділом судово-медичної експертизи трупів Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної адміністрації, [PERSON] , 1967 року народження, помер [INFO] . Причина смерті - механічна асфексія внаслідок стиснення органів грудей та живота (а.с. 13). З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 12022270340000798 від 12 березня 2022 року слідує, що 12 березня 2022 року до чергової частини Чернігівського районного управління поліції Головного управління Ноціональної поліції в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що до моргу доставлено труп військового невідомого чоловіка з печаткою з чорним каменем, якому близько 50 років та який загинув під час обстрілу стадіону ім. Гагаріна в м. Чернігові. Впізнаний як [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). За фактом загибелі [PERSON] , [INFO] , розслідується кримінальне провадження № 22022270000000010 (а.с. 15). 30 травня 2022 року [PERSON] визнано потерпілою в кримінальному провадженні № 22022270000000010 від 28 лютого 2022 року за фактом регулярних обстрілів цивільних будівель у м. Чернігів та інших населених пунктах Чернігівської області, що спричинило руйнування, пошкодження майна цивільних осіб, а також завдало тілесних ушкоджень та смерть громадянам (а.с. 16, 17, 18). 27 листопада 2023 року [PERSON] звернулась до військової частини [NUMBER] , в якій просила видати їй довідку про участь [PERSON] у відсічі збройної агресії проти України (а.с. 19). 12 грудня 2023 року Військова частина [NUMBER] надала [PERSON] відповідь, в якій зазначила, що [PERSON] не перебував у списках військової частини [NUMBER] та підпорядкованих військових частинах, жодних фактів підтвердження участі у бойових діях військова частина [NUMBER] не має. Підстав для видачі довідки про безпосередню участь особи у заходах у зв?язку з військовою агресією проти України громадянину [PERSON] немає (а.с. 20). Також, у своїй відповіді № 2824з від 20 грудня 2023 року Військова частина [NUMBER] повідомила, що [PERSON] відсутній в списках військової частини [NUMBER] та підпорядкованих частинах (а.с. 26). Згідно з інформацією [INFO] від 30 листопада 2023 року № 7/2499 [PERSON] районними (міським) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Чернігівської області на військову службу під час загальної мобілізації до лав Збройних Сил України та інших військових формувань не призивався. Інформація щодо проходження ним військової служби, участі в бойових діях відсутня. Інформація про загибель громадянина України [PERSON] , [INFO] , не надходила до [INFO] , в якому він перебуває на військовому обліку. З початком повномасштабного вторгнення рф в Україну органами місцевого самоврядування були створені загони самооборони. Списки загонів самооборони міста Чернігова до [INFO] про зарахування їх до списків Збройних Сил України не надходили. Для вирішення даного питання заявнику запропоновано звернутися до Чернігівської міської ради, під керівництвом якої були створені загони самооборони міста Чернігова (а.с. 28). Також, 27 листопада 2023 року [PERSON] звернулася до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради із заявою, в якій просила надати їй статус члена сім?ї загиблого (померлого) Захисника України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740, у зв?язку із загибеллю її батька - [PERSON] під час участі у відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації проти України (а.с. 21). Рішенням Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради № 09-11/15329 від 01 грудня 2023 року [PERSON] відмовлено в наданні статусу члена сім?ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України у зв`язку із відсутністю необхідних документів (а.с. 24). У судовому засідання свідок [PERSON] , зокрема, показав, що він, [PERSON] та [PERSON] з початку бойових дій на території України пішли на [ADDRESS] , щоб отримати зброю та стати на захист держави. Свідку зброї не вистачило. Потім вони з [PERSON] дізналися, що зброю видають біля районного управління поліції, куди вони і пішли. 26 лютого 2022 року ними була отримана зброя, яку видавали з військової машини. До них підійшли представники воєнкомату та зазначили, що формують підрозділ для захисту мікрорайону Бобровиця, проспект Л. Лук`яненка. Їх два рази записували в списки осіб, що отримали зброю, які мали передати до військомату чи військової частини для зарахування до особового складу. Після них зброю отримував [PERSON] , який у списках є, а їх немає. Куди зникли списки свідку невідомо. Їм сказали, що вони зараховані в мотострілковий підрозділ. Потім вони всі приступили до виконання завдань та до 05 березня 2022 року здійснювали контроль мікрорайону Бобровиця, пр-т Л. Лук`яненка , а 05 березня 2022 року їх відправили контролювати район стадіону імені [PERSON] та Літнього театру. Під час обстрілу стадіону [PERSON] загинув, він був на трибунах стадіону. [PERSON] у цей час кричав з-під завалів. Зброю, яку знайшли після авіанальоту, командири забрали з собою. Свідок [PERSON] суду, зокрема, показав, що він разом з [PERSON] та [PERSON] отримали зброю 26 лютого 2022 року біля районного управління поліції. Зброю їм видавали з машини та записували у списки, хто її отримав. Вони вирішили зайняти позиції біля свого місця проживання. Коли прийшли у двір по [ADDRESS] , там були військовослужбовці Збройних Сил України, які сказали, що вони будуть у їхньому підпорядкуванні. Військовослужбовці також записали їх у список та говорили, що їх зарахують до особового складу ЗСУ. Пізніше виявилося, що вони ніде не були записані. Після того, як вони були на позиціях біля Політехнічного університету, поступила команда перебазуватися та зайняти позиції в районі Стадіон, Літній театр. Сказали, що є інформація про те, що буде висадка ворожого дисанту і їм треба буде відбивати його. 08 березня 2022 року були прильоти по позиціях біля Літнього театру, загинуло двоє людей. 10 березня 2022 року було два авіанальоти, один з них по трибунах стадіону. Після того, як літак покидав бомби, свідок чув крики, викликав поліцію та ДСНС. Після приїзду ДСНС, почали діставати тих, хто вижив. Серед загиблих був [PERSON] , якого свідок особисто бачив. Свідок [PERSON] суду, зокрема, показав, що на початку війни [PERSON] отримав зброю біля районного управління поліції. Вони приєдналися до підрозділу гранатометників. Свідок з [PERSON] заступали на чергування, вони були в одному підрозділі, у них відбирали дані, які мали передати у військомат, щоб поставити на облік, їх записували два чи три рази. Свідок під час чергування бачив [PERSON] до моменту загибелі. 10 березня 2022 року вони були в одній будівлі, але в різних місцях - на стадіоні ім. Гагаріна. У цей день, вони разом повинні були йти змінювати інших хлопців, однак почався авіанальот і [PERSON] відкинуло за трибуни, він загинув, а свідка завалило, він отримав ушкодження. [PERSON] безпосередньо брав участь у бойових діях і загинув під час захисту Батьківщини. На той час форму їм не видавали, записали лише розміри, однак не встигли отримати. Чому вийшло так, що [PERSON] не було ніде в списках, свідку не відомо. Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» визначено, що у період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України. Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України належать сім`ї осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Частиною другою статті статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частини третьої статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, зазначених у цій статті, належать: батьки; один із подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія. Порядок надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 740 від 23 вересня 2015 року (далі - Порядок № 740). Згідно з абзацом 7 пункту 2 Порядку № 740 статус члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, згідно з цим Порядком надається сім`ям осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Пунктом 3 Порядку № 740 визначено, що до членів сімей загиблих, померлих (тих, що пропали безвісти) осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти. Відповідно до підпункту 6 пункту 4 Порядку № 740 підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці сьомому пункту 2 цього Порядку є: свідоцтво про смерть (копія); довідка за формою згідно з додатком, видана Мінветеранів. Постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 07 липня 2023 року затверджено Порядок встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Порядок № 685), який визначає процедуру встановлення такого факту. Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 685 дія цього Порядку поширюється на членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (пункт 6 частини першої статті 10-1 Закону). До членів сімей загиблих (тих, що пропали безвісти), померлих осіб, зазначених в абзаці першому цього підпункту, належать утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти. Відповідно до пункту 3 Порядку № 685 рішення про встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, приймається міжвідомчою комісією з питань встановлення факту безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - безпосередня участь у заходах), деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - міжвідомча комісія), яку утворює Мінветеранів. Згідно з пунктом 5 Порядку № 685 для встановлення факту безпосередньої участі у заходах особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, кожен повнолітній член сім`ї, зазначений у підпункті 2 пункту 2 цього Порядку (його уповноважена особа), подає особисто чи надсилає поштою Мінветеранів письмову заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах за формою згідно з додатком. За малолітніх чи неповнолітніх дітей заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах подає інший з їх батьків, опікун, піклувальник або інший законний представник. Неповнолітні діти за письмовою згодою іншого з їх батьків, опікуна, піклувальника або іншого законного представника також можуть самостійно подати заяву про встановлення факту безпосередньої участі у заходах. До заяви додаються такі документи: копія паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України, крім довідки про звернення за захистом в Україні), а у разі подання документів законним представником чи уповноваженою особою - копії документа, що посвідчує особу тієї особи, від імені якої подається заява, а також документа, який надає повноваження законному представнику чи уповноваженій особі представляти таку особу, оформленого відповідно до законодавства; копія свідоцтва про смерть особи; копія свідоцтва про народження особи - для батьків загиблого (померлого); копія свідоцтва про шлюб - для дружини (чоловіка); копія свідоцтва про народження дитини - для дитини; висновок судово-медичної експертизи, що засвідчує факт смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, або копії первинної медичної облікової документації, форми яких затверджені МОЗ; довідка про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, Держприкордонслужби, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ та/або іншого утвореного відповідно до закону військового формування та правоохоронного органу, у взаємодії з якими особа брала безпосередню участь у заходах у період воєнного стану; свідчення (заява) командира підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа, або свідчення (заяви) не менше ніж двох свідків, які разом з особою брали безпосередню участь у заходах, про безпосередню участь у заходах у період воєнного стану особи, яка загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах, - у разі відсутності довідки, передбаченої абзацом дев`ятим цього пункту. До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально або командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) та печаткою військової частини (органу, підрозділу), в якій (якому) особи проходять військову службу, які брали безпосередню участь заходах, за період, за який вони свідчать; інші документи, які містять докази та підтверджують факт безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану; рішення суду яким встановлено, що особа загинула (пропала безвісти), померла внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, - у разі відсутності документів, передбачених абзацами восьмим - десятим цього пункту. Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявник не може у позасудовому порядку підтвердити факт, що її батько загинув під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, оскільки відсутня, зокрема, довідка про безпосередню участь батька в цих заходах, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил чи іншою уповноваженою на це особою, яку заявник мала б подати до Мінветеранів. При цьому, підставами для надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, для осіб, зазначених в абзаці сьомому пункту 2 цього Порядку, є: свідоцтво про смерть (копія); довідка за формою згідно з додатком, видана Мінветеранів. За вказаних обставин, оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, враховуючи, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, беручи до уваги, що в іншому порядку, аніж судовому, заявник не має можливості підтвердити вказаний факт і такий факт має для заявника юридичне значення, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити.

Outcome: approved