Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

22.03.2024 заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно [PERSON] , [INFO] та визначити наступні тимчасові обмеження його прав: - заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - обмежети спілкування будь - яким способом з [PERSON] ; - заборонити наближатися на відстань меншу ніж 100 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити ведення листування, телефонних переговорів або контактування в будь-який спосіб особисто та через третіх осіб з [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що [PERSON] тривалий час зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який на теперішній час є її колишнім чоловіком. На теперішній час, її колишній чоловік [PERSON] офіційно не працевлаштований, вживає спиртні напої. Протягом 2023-2024 р.р. вона систематично потерпає від психологічного та фізичного насильства зі сторони [PERSON] , який виражається нецензурною лайкою та принижує її, погрожує фізичною розправою та зловживає алкогольними напоями, при цьому завдає шкоду її фізичному та психічному здоров`ю, внаслідок чого неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства. Вона неодноразово зверталась із заявами до відділу поліції, які були зареєстровані в журналі ІП "Єдиний облік". Таким чином [PERSON] вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. Просить забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного домашнього насильства щодо себе [PERSON] , шляхом застосування обмежувального припису до її чоловіка [PERSON] тривалістю шість місяців. В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи без її участі, свою заяву підтримала та просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. У відповідності до ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Згідно копії паспорта [NUMBER] виданого 02.07.1996 р. встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Новий Буг Миколаївської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] виданого 14.05.2007 р. встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в м. Новий Буг Миколаївської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З інформації з офіційного вебпорталу Єдиний реєстр судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/ постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 15.09.2023р. у справі №481/1506/23 (провадження №3/481/647/2023) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою під час сварки (номер рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/113476186). За змістом постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 11.10.2023р. у справі №481/1578/23 (провадження №3/481/693/2023) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою (номер рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/114112420). Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.01.2024р. у справі №481/2201/23 (провадження №3/481/16/2024) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою (номер рішення https://reyestr.court.gov.ua/Review/116378334). За змістом постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.01.2024р. у справі №481/32/24 (провадження №3/481/21/2024) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою під час сварки, погрожуванні фізичною розправою (номер рішенняhttps://reyestr.court.gov.ua/Review/116640509). За змістом постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 30.01.2024р. у справі №481/48/24 (провадження №3/481/38/2024) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою під час сварки, погрожуванні фізичною розправою (номер рішенняhttps://reyestr.court.gov.ua/Review/116640508). За змістом постанови Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.02.2024р. у справі №481/114/24 (провадження №3/481/74/2024) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] , що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою під час сварки, погрожуванні фізичною розправою (номер рішенняhttps://reyestr.court.gov.ua/Review/116888261). З досліджених матеріалів ІП "Єдиний облік" ІКС ІПНП ВП№1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області №3911 від 14.08.2023р., №6340 від 19.12.2023р. та №6412 від 25.12.2023р., №356 від 17.01.2024р., №377 від 18.01.2024р. відносно [PERSON] інспекторами СРПП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області були винесені термінові заборонні приписи (14.08.2023, 19.12.2023, 25.12.2023, 17.01.2024, 18.01.2024 р.р.) у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства по відношенню до [PERSON] із встановленням заборони у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно п.п. 3, 6, 7, 8, 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Пунктом 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Згідно вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що домашнє насильство з боку [PERSON] по відношенню до [PERSON] носить постійний та регулярний характер. Так, в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство щодо дружини [PERSON] за місцем її проживання. Вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи не виключаються та є реальними. Тому для забезпечення ефективного захисту слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися на відстань меншу ніж 100 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та заборонити ведення листування, телефонних переговорів або контактування в будь-який спосіб особисто та через третіх осіб з [PERSON] . Щодо обмеження спілкування будь - яким способом з [PERSON] , суд зазначає наступне, згідно з п.3 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» обмеження спілкування застосовується лише до постраждалої дитини. З огляду на викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] . Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial