Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

20 грудня 2023 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилався на те, що 25 листопада 2022 року між ним та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №262. Від спільного проживання дітей не мають. Шлюб між сторонами був зареєстрований в той час коли позивач був на фронті у ЗСУ та приїздив у відпустку, після реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, майже не проживали. Стосунки між ними стали поступово погіршуватись, спілкувались вони лише в телефонному режимі. Перебуваючи на війні, в зоні бойових дій, позивач познайомився та покохав іншу жінку, з якою став спільно проживати. Вони кохають один одного та у позивача з нею серйозні стосунки: [PERSON] після розірвання шлюбу виїде до неї та має намір одружитись. У вересні 2023 року позивач був звільнений з ЗСУ та приїхав додому. Хоча відповідачка згодна що сім`я розпалась, але на пропозицію [PERSON] піти до відділу РАЦС та розірвати шлюб вона йому відмовила і відповіла, що нікуди не піде, так як їй це не потрібно і вона цього не бажає. Зараз позивач проживає за адресою своїх батьків. [PERSON] розуміє, що шлюб з [PERSON] був передчасним та помилковим. Поновлювати шлюбні стосунки з відповідачкою наміру не має. На даний час кожен з сторін живе своїм життям. Подальше перебування у шлюбних відносинах з [PERSON] не принесе користі ні позивачу, ні самій відповідачці. За таких обставин [PERSON] вважає найкращим припинити шлюбні відносини. Вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. На підставі вищевикладеного, позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] . Ухвалою суду від 28.12.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 06.02.2024 року о 11:30 год. Ухвалою суду від 06.02.2024 року провадження по справі було зупинено, у зв`язку з наданням сторонам по справі строку для примирення тривалістю в один місяць. Ухвалою суду від 07.03.2024 року провадження по справі було відновлено та розгляд справи призначено на 02.04.2024 року о 11:30 год. Позивач у судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача та його представника, суд приймає рішення про заочний розгляд справи, згідно положень ст.ст.280-282 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин, на які позивач посилався, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. 25 листопада 2022 року між [PERSON] та [PERSON] , був укладений шлюб, зареєстрований Березівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про шлюб №262. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюб між сторонами був зареєстрований в той час коли позивач був на фронті у ЗСУ та приїздив у відпустку, після реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, майже не проживали. Стосунки між ними стали поступово погіршуватись, спілкувались вони лише в телефонному режимі. У вересні 2023 року позивач був звільнений з ЗСУ та приїхав додому. Хоча відповідачка згодна що сім`я розпалась, але на пропозицію [PERSON] піти до відділу РАЦС та розірвати шлюб вона йому відмовила. З даного питання позивач звернувся до Березівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на що йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання, так як відповідачка ухиляється від звернення до державного органу реєстрації актів цивільного стану з спільною заявою про розірвання шлюбу. Поновлювати шлюбні стосунки з [PERSON] наміру не має. На даний час кожен з сторін живе своїм життям. Оскільки позивач не бажає миритися з відповідачкою, наполягає на розірванні шлюбу, будь-яких обставин, які б надавали можливість вважати, що примирення між сторонами є можливим, [PERSON] суду не повідомила, суд вважає, що примирення є неможливим. Протягом наданого судом сторонам часу для примирення, сторони не примирились, позивач наполягає на розірванні шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачкою, суд вважає причини, що спонукають [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви позивачем, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved