Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивача просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном три місяці. Свою позовну заяву мотивує тим, що його тітка [PERSON] проживала у своєму будинковолодінні по [ADDRESS] . Так як [PERSON] своїх дітей не мала, а її чоловік [PERSON] помер [INFO] , то, будучи одинокою, проживала сама. Тому його батько просив допомагати тітці по господарству. В 2007 році тітка [PERSON] занедужала і він вже більше почав біля неї бути та доглядати. [INFO] помирає [PERSON] . Провівши її похорони, вони з відповідачем порадились і вважали, щоб її майно залишилось йому. Оскільки не було правовстановлюючих документів, то зразу він до нотаріуса не звертався, а планував це зробити пізніше, зібравши відповідні документи на все майно. Проте потім хворів та, не маючи документів, до нотаріуса не зміг піти. Зразу після одужання, пішов до нотаріуса спитати, як оформити спадщину, коли не має правовстановлюючих документів на спадкове майно, на що йому повідомили, що без правовстановлюючих документів спадщину нотаріус не оформить, а крім того, нотаріус повідомив, що ним пропущений строк прийняття спадщини. Не маючи правовстановлюючих документів на майно спадкодавця, закинув цю справу та доглядав будинковолодіння тітки без документів . В листопаді 2021 році у спадковому будинку зробив великий ремонт і випадково знайшов документи на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 1,550 га для ведення товарного с/г виробництва. З цього приводу звернувся до сільської ради, щоб дізнатися, де розташована вищевказана земельна ділянка, де довідався із записів погосподарського обліку, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила на нього заповіт, яким заповіла йому все своє майно, про що йому не було відомо. Тому вирішив, що необхідно оформити спадщину хоча б на те, на що є правовстановлюючі документи. Отримавши заповіт, звернувся до нотаріуса вже офіційно 22.02.2022 щодо відкриття спадщини та реєстрації спадкової справи, куди надав довідку Сівко-Войнилівської сільської ради від 11.11.2021 за №499, що спадкодавець [PERSON] на час смерті [INFO] проживала і була зареєстрована у будинковолодінні [ADDRESS] одна і на випадок своєї смерті зробила на нього заповіт від 13.07.2007, який не відмінявся і не змінювався. Прийняття спадщини від [PERSON] міг вчинити тільки до 28 жовтня 2007 року, але в останні тижні цього 6-ти місячного строку раптово захворів і був прикутий до ліжка через попереково-крижовий радикуліт. Крім того, на той час йому не було відомо про заповіт, вчинений на нього, і були відсутні правовстановлюючі документи на майно спадкодавця. Тому в дійсності строк для прийняття спадщини ним був пропущений але з поважних причин. Представник позивача подав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просив проводити за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову, оскільки позивач доглядав тітку та її поховав. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 08.03.2024 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. 25.03.2024 відповідач подав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просить проводити за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову, оскільки позивач доглядав тітку та її поховав. 28.03.2024 представник позивача подав до суду заяву, згідно з якою розгляд справи просив проводити за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідача та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2007 (а.с. 14). Факт родинних відносин між позивачем та відповідачем, який є рідним братом його батька, і померлою [PERSON] , яка є рідною сестрою батька відповідача (діда позивача), підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 01.11.1980, [NUMBER] від 02.09.1961, [NUMBER] від 01.06.1955, архівною довідкою від 31.01.2024, повторним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.10.1990 (а.с. 5, 9-12). Чоловік спадкодавця [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується листом начальника Калуського відділу ДРАЦС від 23.02.2024 (а.с. 13), а [INFO] помер [PERSON] - батько позивача (рідний брат відповідача), що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2020. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 872050 [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 1,5500 га, яка розташована в ур. Заграбини Сівко-Войнилівська сільська рада (а.с. 15). Відповідно до заповіту від 13.02.2007, який посвідчений секретарем Сівка-Войнилівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 17, [PERSON] заповіла [PERSON] усе майно, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилось, і з чого б не складалось, а також усе те, на що за законом буде мати право (а.с. 17). [PERSON] проживала і була зареєстрована до дня смерті по [ADDRESS] . Інші особи у вказаному домоволодінні не проживали. Заповіт від імені [PERSON] від 13.02.2077 не змінювався і не відмінявся, що підтверджується довідками на оформлення спадщини № 499 від 11.11.2021 та № 63 від 23.01.2024 (а.с. 16, 19). Листом приватного нотаріуса Гошовської С.В. від 01.07.2022 позивача повідомлено про те, що він пропустив строк встановлений для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 20). [PERSON] з 25.10.2007 по 02.11.2007 знаходився на амбулаторному лікуванні з діагнозом гострий поперековий-крижовий радикуліт з вираженим больовим синдромом з порушення функції ходьби та статики згідно зі записом в амбулаторній карті (форма 025/о), в амбулаторії ЗПСМ с. Сівка-Войнилівська, що підтверджується довідкою від 19.01.2024 № 4 (а.с. 22). Таким чином між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті рідної сестри його діда. Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав спільно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто протягом шести місяців з час відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). При зверненні позивача до приватного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину також у зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса. Строк подачі заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, а саме: необізнаність про наявність складеного на його ім`я заповіту, а також перебування на лікуванні. За таких обставин, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, та надає додатковий строк для подання заяви нотаріусу. На підставі викладеного ст.ст. 16, 1216, 1268, 1269, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 2, 13, 80, 81 ЦПК України,

Outcome: approved