Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 31 703,39 грн та судового збору. В обґрунтуванні позову представник позивача зазначив, що 23 квітня 2012 року між сторонами був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 08 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 31 703,39 грн, яка складається з наступного: 25 934,53 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5 768,86 грн - заборгованість за відсотками. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що дійсно отримав кредитні кошти у розмірі 25 000,00 грн і не заперечував щодо стягнення з нього вказаної суми. Проте зазначив, що він перебуває на службі у підрозділі Добровольчого формування Білогородської сільської територіальної громади, а відтак у період введення в Україні воєнного стану позивач не має права вимагати стягнення з нього процентів та штрафних санкцій у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем 23 квітня 2012 року був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. З матеріалів справи вбачається, що позивач всі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору, виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 08 березня 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 31 703,39 грн, яка складається з наступного: 25 934,53 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5 768,86 грн - заборгованість за відсотками. Проте, як убачається з виписки по карті відповідача 5363542016985377, до 18.02.2022 зобов`язання за кредитним договором виконувалося у повному обсязі. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і станом на день розгляду справи. Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: 18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Разом з тим, Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-2 згідно із Законом № 2459-ІХ від 27.07.2022, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом шести місяців після дня його припинення або скасування кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, додатково зобов`язані дотримуватися таких вимог щодо етичної поведінки: 1) не взаємодіяти за власною ініціативою із споживачем, який у передбачений цим пунктом спосіб повідомив про свою належність до однієї з категорій, передбачених частиною першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; 2) не взаємодіяти за власною ініціативою з близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем споживача, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит такого споживача та які надали згоду на таку взаємодію. Споживачі, які належать до однієї з категорій, передбачених частиною першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та мають бажання припинити взаємодію з особами, зазначеними у абзаці першому цього пункту, на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та протягом шести місяців після дня його припинення або скасування повідомляють про свою належність до однієї з категорій, передбачених частиною першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на адресу електронної пошти кредитодавця або нового кредитора. Кредитодавець або новий кредитор невідкладно повідомляють колекторську компанію, фізичних та юридичних осіб, залучених на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію про належність споживача до однієї з категорій, передбачених частиною першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Кредитодавець, новий кредитор, колекторська компанія, фізичні та юридичні особи, залучені на договірних засадах кредитодавцем, новим кредитором, колекторською компанією до безпосередньої взаємодії із споживачем, його близькими особами, представником, спадкоємцем, поручителем або майновим поручителем, третіми особами, взаємодія з якими передбачена договором про споживчий кредит та які надали згоду на таку взаємодію, припиняють врегулювання простроченої заборгованості, щодо якої отримано повідомлення про належність споживача до однієї з категорій, передбачених частиною першої статті 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», невідкладно з моменту отримання ними такого повідомлення». З матеріалів справи установлено, що відповідач з 24.02.2022 перебуває на службі у підрозділі Добровольчого формування Білогородської сільської територіальної громади, Враховуючи вищенаведені обставини, судом установлено, що позивач в період перебування відповідача на службі під час воєнного стану неправомірно нарахував останньому 5 768,86 грн - заборгованість за відсотками. Відтак, у стягненні вищевказаної суми суд убачає необхідним відмовити. Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача тіло кредиту у розмірі 25 934,53 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 684,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 509, 525, 526, 527, 530, 546, 549, 599, 610, 612, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, та

Outcome: partial