Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

13.01.2024 [PERSON] , через свого представника адвоката Пацьору Д.С., звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила припинити податкову заставу, накладену Головним управлінням ДФС у м. Києві, яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 29204411 від 29.11.201), на належне їй [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 18.08.2021 та Акту про проведені електронні торги № 32885579/1 від 12.08.2021 нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2440379071101). В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 08.08.2021 державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України проведено електронні торги, на яких реалізовано лот № 487463 - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , зі стартовою ціною в 790 961,00 грн. Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 549295 переможцем цих торгів оголошено [PERSON] , яка зробила ставку в 838 500,00 грн. 12.08.2021 [PERSON] отримала Акт № 32885579/7 державного виконавця про проведені електронні торги, в якому вказано, що на рахунок Міністерства юстиції України надійшли від переможця торгів кошти своєчасно та в повному обсязі згідно Протоколу від 05.08.2021 № 549295 в сумі 796 575,00 грн., без ПДВ. Сума сплаченого гарантійного внеску 39 548,05 грн. Розмір додаткової винагороди організатору торгів 2 376,95 грн. Електронні торги проведено з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до Порядку реалізації арештованого майна. 18.08.2021 на підставі отриманого Акта та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів [PERSON] здійснила державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки № 359864782 від 25.12.2023 зазначена вище квартира перебуває у податковій заставі, номер запису про обтяження 29204411, підстава для внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 44353044 від 30.11.2018, обтяжувач - Головне управління ДФС у м. Києві, боржник - ПрАТ «Трест Київміськбуд-1». Позивачка є добросовісним набувачем спірного майна, право на яке набуто нею за результатами електронних торгів, податкова застава з нею не пов`язана. Оскільки перебування придбаного на електронних торгах нерухомого майна в податковій заставі порушує право власності позивачки на це майно в частині права розпорядження ним, а Податковим кодексом України не передбачено право нового власника звільнити майно з податкової застави, як і подати відповідну заяву до державного реєстратора, позивачка звернулась до суду із даним позовом. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.01.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 30.01.2024 представник Головного управління Державної податкової служби у місті Києві Степаненко В.І. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 статті 93 Податкового кодекс України. Порядок застосування податкової застави встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отриманню контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Пацьора Д.С. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимоги в повному обсязі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 12.08.2021 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинським Т.Є. складено акт № 32885579/7 про проведенні електронні торги № 32885579/7, з якого слідує, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 32885579 про стягнення коштів з ПАТ «Трест Київміськбуд-1» було реалізовано майно, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS] , та належить ПАТ «Трест Київміськбуд-1» на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 01.08.2011, виданого Управлінням власністю міста виконавчого Черкаської міської ради. Електронні торги проводилися 05.08.2021 ДП «СЕТАМ» на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. Ціна продажу лота 838\~500,00 грн. без ПДВ. Згідно з протоколом № 549295 від 05.08.2021 переможцем торгів є [PERSON] . Кошти від переможця торгів надійшли на рахунок Міністерства юстиції України своєчасно та в повному обсязі. Електронні торги проведено з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5. На підставі зазначеного акта 18.08.2021 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. видано [PERSON] свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . Також судом встановлено, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно квартири [ADDRESS] наявне обтяження у виді податкової застави з забороною відчуження (номер запису про обтяження 29204411, дата державної реєстрації 29.11.2018). Вказаний запис вчинений державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в м. Києві Листван М.В. на підставі рішення Головного управління ДФС у м. Києві про опис майна у податкову заставу. Обтяжувачем є Головне управління ДФС у м. Києві, боржником - ПАТ «Трест Київміськбуд-1». Правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві є Головне управління ДПС у м. Києві. Оскільки перебування придбаного на електронних торгах нерухомого майна в податковій заставі порушує право власності позивачки на це майно в частині права розпорядження ним, а Податковим кодексом України не передбачено право нового власника звільнити майно з податкової застави, як і подати відповідну заяву до державного реєстратора, позивачка звернулась до суду із даним позовом. Відповідно до пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави. Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Згідно з п. 88.1 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Відповідно до п. 89.1 ст. 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в п. 100.11 ст. 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань. З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2). Згідно з п. 89.3 ст. 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що предметом податкової застави є майно виключно боржника-платника податків. Таким чином, оскільки позивачка не є боржником, та враховуючи те, що звернення стягнення на податкову заставу можливе лише на майно платника-боржника, до правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть застосовуватись норми Податкового кодексу України в частині питання податкової застави. Згідно п. 93.1 ст. 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пп. 93.1.1-93.1.5 п. 93.1 цієї статті (пункт 93.2). Пунктом 93.4 статті 93 ПК України встановлено, що у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. Із аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їхнього проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином. Враховуючи той факт, що на час розгляду справи майно реалізовано і право власності на це майно набула позивачка на підставі правочину (придбане на електронних торгах), то має місце спір про право цієї особи, оскільки наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан її речового права на спірне майно. За приписами статей 15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Пунктами 7, 8 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, визначено, що не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка придбала на електронних торгах нерухоме майно у вигляді квартири. Докази на підтвердження оспорення та скасування в судовому порядку процедури електронних торгів сторонами до матеріалів справи не надані, а відтак їх результати є дійсними. За змістом ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Отже, підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17. Таким чином, власник має право за своєю волею визначати фактичну та юридичну долю речі. Ураховуючи, що позивачка є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі з відміткою заборони його відчуження і такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачці за своїм розсудом розпоряджатися власним майном. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. По обставинах справи судом встановлено, що реалізоване на електронних торгах на користь позивачки нерухоме майно знаходиться у податковій заставі у зв`язку із наявністю податкового боргу у ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», якому це майно належало до торгів. В той же час, станом на момент звернення до суду із даним позовом та розгляду цієї справи судом саме позивачка є власником такого майна, придбавши його на електронних торгах. Таким чином, виходячи із системного аналізу норм Цивільного кодексу, Закону України «Про виконавче провадження», особа, що придбала майно на електронних торгах, є добросовісним набувачем такого майна і стає його власником, а це майно звільняється від арештів та заборон (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved