Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року та просила встановити факт державної реєстрації до 1 січня 2013 року її права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2533, та зареєстрованим Волноваським БТІ 27.09.1997 року за № 7319, мотивуючи свої вимоги тим, що у іншому (позасудовому) порядку це неможливо зробити, а встановлення даного факту необхідне з метою отримання компенсації вартості належного їй нерухомого майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2024 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у справі. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у заяві, та просила їх задовольнити. Представник Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Петренко К.В. у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що заява\~підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Судом установлено такі фактичні обставини справи на підставі наданих доказів. Заявниця [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, фактично проживає у [ADDRESS] , а зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 06.04.2022 року № 509-5000752673 (а.с. 7). Як вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2533, та зареєстрованого Волноваським БТІ 27.09.1997 року за № 7319, заявниця [PERSON] є власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11). У судовому засіданні заявницею [PERSON] було надано для огляду оригінал вказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом з відміткою про реєстрацію Волноваським БТІ. 06.09.2023 року [PERSON] звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Левчук Ірини Вікторівни із заявою № 56937547 щодо державної реєстрації її права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Левчук Ірини Вікторівни від 06.09.2023 року № 69180323 було зупинено розгляд вказаної заяви [PERSON] (а.с. 8). Так, згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 06.09.2023 року державним реєстратором було надіслано запит до Донецької обласної військово-цивільної адміністрації, оскільки реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] проводило Комунальне підприємство «Волноваське бюро технічної інвентаризації», фактичне місце знаходження якого після 24.02.2022 року державному реєстратору не відомо. Станом на 20.10.2023 року відповідь на запит державним реєстратором отримано не було. Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Левчук Ірини Вікторівни від 20.10.2023 року № 69835276 було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, а саме державної реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до Узагальнення Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду з умови, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Судом установлено, що у іншому (позасудовому) порядку підтвердити факт державної реєстрації права власності [PERSON] неможливо. При цьому, відмову державного реєстратора заявниця не вважає протиправною з огляду на обсяг його повноважень, а тому підстави для оскарження такої відмови у порядку адміністративного судочинства також відсутні. Встановлення ж даного факту необхідне з метою отримання компенсації вартості належного заявниці [PERSON] нерухомого майна, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ. Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав заявниці шляхом встановлення факту державної реєстрації її права власності, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право заявниці неможливо (на переконання суду, заявницею було вірно обрано спосіб захисту). З огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що дослідженою у судовому засіданні сукупністю доказів доводиться факт державної реєстрації права власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2533, та зареєстрованим Волноваським БТІ 27.09.1997 року за № 7319, тому заява підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», слід повернути [PERSON] як інваліду ІІ групи сплачений судовий збір при зверненні до суду із заявою у розмірі 605,60 грн. (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 7 від 23.01.2024 року). На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved