Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті [INFO] [PERSON] , яке складається з: земельної ділянки площею 0,16 га, цільове призначення 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Одеській області, Ізмаїльський район (Ренійська ОТГ), Лиманська сільська рада, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту) та земельної ділянки площею 2,20 га, цільове призначення 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Одеській області, Ізмаїльський район (Ренійська ОТГ), Лиманська сільська рада, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту). Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки проживав із спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини. У встановлений законодавством строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , однак прийняв її в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Пізніше, 05.07.2023 р. позивач звернувся до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Вальченко В.В. (ордер ВН № 1271605 від 02.08.2023р.) направив до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду відзив на позовну заяву, справу просив розглянути у його відсутності. У відзиві зазначив, що позовна заява не містить доказів, що позивач є спадкоємцем четвертої черги, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON] , помер - [INFO] , актовий запис № 26, серія [NUMBER] ; рішення Ренійського районного суду Одеської області № 510/523/14 від 24.04.2014 р.; державний акт на право приватної власності на землю від 09.07.2004 р., серія І-ОД № 051159; витяг з газети «Ренійський вісник» з оголошенням про втрату державного акту на право приватної власності на землю від 09.07.2004 р., серія І-ОД № 051159; довідник показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.01.2023 р.; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 72775238 від 09.06.2023 р.; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 72775210 від 09.06.2023 р.; копія паспорта [PERSON] , серія [NUMBER] виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 13.02.2002 р. з ідентифікаційним номером; довідка виконкому РЕНІЙСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ІЗМАЇЛЬСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 03 від 10.01.2024 р., згідно якої [PERSON] з 1996 р. разом із своєю сім`єю вселився та фактично став проживати, вести сумісне господарство з [PERSON] , померлим [INFO] ; протокол опитування [PERSON] за її згодою від 08.01.2024 р. відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входило: земельна ділянка площею 0,16 га, цільове призначення 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Одеській області, Ізмаїльський район (Ренійська ОТГ), Лиманська сільська рада, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту) та земельна ділянка площею 2,20 га, цільове призначення 01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в Одеській області, Ізмаїльський район (Ренійська ОТГ), Лиманська сільська рада, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] (за межами населеного пункту). 24.04.2014 р. рішенням Ренійського районного суду Одеської області № 510/523/14-ц за позивачем визнано право власності на частину житлового будинку по [ADDRESS] за набувальною давністю. Інша частина зазначеного житлового будинку належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.04.1996 р. Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем четвертої черги за законом є позивач, оскільки проживав із спадкодавцем однією сім`єю не менш п`яти років до часу відкриття спадщини у житловому будинку по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому РЕНІЙСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ІЗМАЇЛЬСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 03 від 10.01.2024 р. та протоколом опитування [PERSON] за її згодою від 08.01.2024 р. відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Інших спадкоємців немає. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, на момент відкриття спадщини, позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому РЕНІЙСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ІЗМАЇЛЬСЬКОГО РАЙОНУ ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ № 03 від 10.01.2024 р. 05.07.2023 р.. позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Ця обставина змусила позивача звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Таким чином, позивач прийняв спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців, не має. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за законом четвертої черги (ст. 1264 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відмову від спадщини не заявляв. Інших спадкоємців судом не встановлено. Тобто матеріали справи містять докази того, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки з 1996 р. фактично проживав та вів сумісне господарство разом з [PERSON] , тобто проживав однією сім`єю з спадкодавцем, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги заперечення викладені у відзиві, оскільки вони спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи. Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від неї, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на нерухоме майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved