Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на квартиру, який мотивує тим, що вона придбала будинок/квартиру, який був розташований на землях [ADDRESS] , житловою площею 19.8 кв.м., у колгоспу «Заповіт Леніна» який знаходився в с. Червона Слобода Конотопського (Буринського) району Сумської області, за договором купівлі від 12.05.1992 року зареєстрованим виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради народних депутатів в реєстрі за №43. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.05.1992 року вона купила квартиру/будинок присадибного типу з надвірними прибудовами загальною площею 34,9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,8 кв.м. по [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці з кімнатами: ІІІ коридор, 1 кухня, 2 житлова кімната, 3 житлова кімната. В цьому році вона вирішила продати належне їй майно, але звернувшись до нотаріуса з заявою про продаж з`ясувалося, що виникли розбіжності у фіксуванні по документах (будинок чи квартира). За наведених обставин, просить суд визнати за нею [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,5 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., яка складається з кімнат: 1 коридор, 2 туалет, 3 кухня, 4 житлова кімната, 5 ванна, 6 житлова кімната. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 05.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської від 04.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Також, позивачка вказувала, що у квартирі [ADDRESS] вона прожила близько сорока років, жодних перебудов у ній не здійснювала та думала, що в неї з документами все в порядку. Однак, коли вона звернулася до реєстратора з приводу реєстрації права власності на належну їй квартиру їй було відмовлено в зв`язку з розбіжностями в документах. Від представника заінтересованої особи Буринської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника та відсутність заперечень по суті поданої заяви. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності відповідача. Заслухавши доводи позивача, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.05.1992 року між колгоспом «Заповіт Леніна» та [PERSON] було укладено договір про купівлю-продаж житлового будинку присадибного типу з надвірними будівлями, згідно якого господарство продає, а працівник купує житловий будинок присадибного типу з надвірними будівлями, загальною площею 34,9 кв.м., в тому числі житловою площею 19,8 кв.м., який складається із 2 кімнат, в житловому будинку по [ADDRESS] , розташований на присадибній земельній ділянці, вартість житлового будинку складає 5355 руб. (а.с.27-28). Згідно договору від 12.05.1992 року укладеного між головою колгоспу «Заповіт Леніна» [PERSON] та [PERSON] , колгосп «Заповіт Леніна» продав, а [PERSON] купила належний колгоспу будинок, що знаходиться с. Червона Слобода Буринського району, Сумської області і розташований на землях сільської Ради. На визначеній присадибній ділянці розташований один цегляний будинок, критий шифером. Розмір жилої площі 19,8 кв. м.. Цей жилий будинок належить колгоспу «Заповіт Леніна» на підставі запису в по господарській книзі виконавчого комітету Червонослобідської сільської Ради народних депутатів за №574 і підтверджується довідкою цього комітету за №19. Продаж вчинено за 2678 крб., які покупець виплатив повність при підписанні договору. Інвентаризаційна оцінка 5355 крб. (а.с.26). З довідки №41 від 27.03.1993 року виданої правлінням спілки селян «Колос» Буринського району Сумської області [PERSON] в тому, що вона повністю сплатила в касу спілки селян вартість проданого їй житла в сумі 5355 крб.. Спілка селян «Колос» ніяких нотаріальних заборон відносно проданої їй квартири не має (а.с.30). У технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Житлова площа вказаної квартири становить 17,4 кв.м. (а.с.31-33). Згідно довідки від 24.11.2023 ФОП [PERSON] від 24.11.2023 виданої [PERSON] в тому, що квартира [ADDRESS] інвентаризаційна справа №779 обліковується в Буринському бюро технічної інвентаризації, право власності зареєстровано по реєстровій книзі №3 за номером №779 , до 01.01.2013 р. до Держаного Реєстру прав власності не занесено. Договір купівлі-продажу посвідчений 12.05.1992 р. Червонослобідською сільською радою №43. Відомості про квартиру: кількість житлових кімнат 2, житлова площа (кв.м.) 17,4, загальна площа (кв.м.) 34,5, кв. [ADDRESS] розташована на 1 поверсі одноповерхового будинку. Примітки: житлова площа змінилася в зв`язку з внутрішнім переплануванням без втручання в огороджувальні та несучі конструкції будинку, що не погребують дозвільної документації згідно постанови КМУ від 07.06.2017 р. №406 (а.с.34). 28.11.2023 року на замовлення [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-15). Згідно висновку про вартість майна, виготовленого ФОП [PERSON] , вартість двокімнатної житлової квартири загальною площею 34,5 м2, за адресою: [ADDRESS] станом на 17.01.2024 року склала 60820 грн. (а.с.36). Відповідно до ч.1, 4\~ст.182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~статті 321 цього Кодексу\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно\~ст.328 ЦК\~право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч.4\~ст.334 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Положеннями\~ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Однак позивачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів про її звернення до державного реєстратора з приводу проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , та отримання нею відмови в проведення такої реєстрації. Належні докази, які б свідчили про зміну назви вулиці, на якій розташована спірна квартира, з " [PERSON] " на "Центральну" матеріали справи також не містять та позивачкою не надано. Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed