Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві вказано, що 05 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі ТОВ «Лінеура Україна») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2328337. 05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу №05052023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило за плату належні йому права вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників відповідно до реєстру, зокрема, до [PERSON] . Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 2328337 в розмірі 21976,00 грн., з яких: 6700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15276,00 грн. сума заборгованості за відсотками та стягнути понесені судові витрати. Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 22.01.2024 було відкрито провадження у даній справі та справа була призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що відповідач заявлені позовні вимоги визнає частково. Представник відповідача стверджує, що позивач у позовній заяві не приводить розрахунок суми заборгованості. Представник відповідача вважає, що заявлена у позові вимога про стягнення суми заборгованості за відсотками у розмірі 15276,00 грн. не відповідає дійсності. У відповіді на відзив представник позивача вказав, що позивачем долучено до позовної заяви розрахунок заборгованості за договорами, виготовлений представником ТОВ «ФК «ЄАПБ», який, як стверджує представник позивача, підтверджує факт, що після переуступлення прав вимоги за кредитним договором, позивачем не здійснювалося додаткових нарахувань. У зв`язку з вказаним ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило стягнути з відповідача кредитну заборгованість, яка була нарахована первісним кредитором. У запереченні представник відповідача вказав, що позивач неправомірно нарахував відсотки за користування кредитом з 20.11.2021 по 01.02.2022. Представник відповідача вважає, що заборгованість відповідача правомірно нараховувалась в період дії договору від 05.09.2021 (протягом 30 днів), в період дії додаткового договору від 03.10.2021 (протягом наступних 30 днів), а також в період пролонгації дії договору, передбаченої п.п. 4.2.1, 4.2.2 Договору від 05.09.2021 (на наступні 15 днів), тобто з 05.09.2021 по 19.11.2021 року включно. Нарахування позивачем відсотків за період з 20.11.2021 по 01.02.2022 представник відповідача вважає безпідставним, оскільки, на його думку, умовами договору між сторонами передбачена можливість лише один раз здійснити автоматичну пролонгацію дії договору і не передбачено можливість багаторазової пролонгації його дії. Представник відповідача вважає, що останнім днем дії договору між сторонами було 19.11.2021, тому заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 12683,10 грн., з яких: 6700,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5855,80 грн. - сума заборгованості за процентами. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково, у своїх поясненнях представник посилався на обставини, викладені у своєму запереченні. Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05.09.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] , яка до укладення шлюбу мала прізвище « [PERSON] », був укладений кредитний договір № 2328337, згідно з яким відповідач отримала у користування кредитні кошти в розмірі 6700,00 грн. Договором передбачений порядок сплати відсотків за користування кредитом. Згідно умов цього договору строк кредиту становить 30 днів (а.с. 6-15). Крім того, 03.10.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений додатковий договір до договору № 2328337 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно умов якого сторони погодили продовження строку дії договору на термін 30 днів, тобто до 03.11.2021 (а.с. 16-17). 05.05.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений договір факторингу № 05052023 (а.с. 18-21). У витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 05052023 від 05.05.2023 зазначено, що TOB «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2328337 в розмірі 21976,00 грн., з яких: 6700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15276,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 22). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2328337 від 05.09.2021, який наданий позивачем, вбачається, що позивач нарахував відповідачу за період з 05.05.2023 по 31.10.2023 заборгованість у розмірі 21976,00 грн., з яких: 6700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 15276,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 23). Відповідно до норм статей 610, 612, 625, 629 ЦК\~України договір є обов`язковим до виконання, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений договором строк, як закріплено нормами статей 526, 530 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст.1054\~ЦК України за\~кредитним договором\~банк абоінша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 512\~ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Така позиція викладена і Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості відповідача за період з 05.09.2021 по 19.11.2021 року включно, який було приведено стороною позивача, згідно якого станом на 19.11.2021 року у відповідача перед позивачем утворилася така заборгованість: 6700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5855,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Щодо розрахунку заборгованості в цій частині не заперечувала і сторона відповідача. Суд приходить до висновку, що позивачем правомірно нараховувалась заборгованість відповідача в період дії договору від 05.09.2021 (протягом 30 днів), в період дії додаткового договору від 03.10.2021 (протягом наступних 30 днів), а також в період пролонгації дії договору, передбаченої п.п. 4.2.1, 4.2.2 Договору від 05.09.2021 (на наступні 15 днів), тобто з 05.09.2021 по 19.11.2021 року включно. Відповідно до п. 4.2.1 Договору від 05.09.2021 сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п. 4.1.1.- 4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (авто пролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення боргу. За п. 4.2.2. цього ж Договору Клієнт , підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію , - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п. 1.3, п. 4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів. Детальний аналіз змісту цих пунктів Договору дозволяє зробити висновок, що, на відміну від випадку пролонгації дії Договору за ініціативою Клієнта, висловленою перед такою пролонгацією, застосування автопролонгаціії дії Договору можливе лише один раз на строк 15 календарних днів. Тому останнім днем дії Договору було 19.11.2021, а нарахування позивачем відсотків після цієї дати є безпідставним. Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 12555 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 80 копійок, з яких: 6700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 5855,80 грн. сума заборгованості за відсотками. Зважаючи на\~те,\~що\~позовні\~вимоги суд\~задовольняє частково, в загальній сумі 12555,8 грн., тобто 57,13%, то з відповідача у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в сумі 1533,48 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial