Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожний Олександр Сергійович, Київська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці [NUMBER] та свідоцтвом про одруження її батьків. Після смерті матері заявниці - [PERSON] , батько заявниці - [PERSON] ( [INFO] ) проживав починаючи з листопада 2015 року разом із заявницею в квартирі, що належала заявниці та покійній [PERSON] на праві спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] . Батько заявниці був зареєстрований за життя у [ADDRESS] , однак, через свій похилий вій, проблеми зі здоров`я, відсутність зору, слуху та частково амнезію потребував постійного догляду та нагляду, саме тому останні шість років проживав разом зі своєю донькою - [PERSON] у місті Києві.? У вказаній вище квартирі [ADDRESS] постійно проживала разом зі спадкодавцем до дня його смерті та продовжує постійно проживати там і дo сьогоднішнього дня. Також, покійний батько та спадкодавиця вели спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] помер, про що було складено відповідний актовий запис №26910 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), а після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної діянки, що знаходиться на території Підгірської с.льської ради, Обухівського р-ну, Київської обл., с. Підгірці, площею 0.1100 га. та будинку, .до знаходиться на ній по [ADDRESS] , що належить на праві власності померлому [PERSON] . Будучи спадкоємицею першої черги та враховуючи те, що померлим батьком заявниці за життя заповіту складено не було, 06 грудня 2023 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Але в одержанні такого свідоцтва [PERSON] було відмовлено на тій підставі, що спадкоємець, який бажає відкрити спадщину, але на час спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати дo нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що встановлюється строком у шість місяців, який було пропущено, останній необхідно встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на дату відкриття спадщини. У визначений законом строк заявник не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що на момент смерті батька сама вона проживала разом з ним, та вважала, що прийняла спадщину . З огляду на вище викладені обставини [PERSON] була змушена звернутися до суду із вказаною заявою задля підтвердження факту спільного проживання разом із її померлим батьком на час відкриття спадщини. 19.12.2023року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами окремого провадження. Представник заявниці адвокат Чмсловська І.В. та заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність, вимоги викладені в заяві підтримують та просять суд їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення вимог щодо встановлення факту проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч.2ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці [NUMBER] та свідоцтвом про одруження її батьків(ас.7). Судом встановлено, що після смерті матері заявниці - [PERSON] , батько заявниці - [PERSON] ( [INFO] ) проживав починаючи з листопада 2015 року разом із заявницею в квартирі, що належала заявниці та покійній [PERSON] на праві спільної часткової власності за адресою: [ADDRESS] .(ас.8) Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, про що було складено відповідний актовий запис №26910 Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), а після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної діянки, що знаходиться на території Підгірської с.льської ради, Обухівського р-ну, Київської обл., с. Підгірці, площею 0.1100 га. та будинку, .до знаходиться на ній по [ADDRESS] , що належить на праві власності померлому [PERSON] (ас.9-13). Судом встановлено, що будучи спадкоємицею першої черги та враховуючи те, що померлим батьком заявниці за життя заповіту складено не було, 06 грудня 2023 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Задорожного Олександра Сергійовича із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Але в одержанні такого свідоцтва [PERSON] було відмовлено на тій підставі, що спадкоємець, який бажає відкрити спадщину, але на час спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати дo нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що встановлюється строком у шість місяців, який було пропущено, останній необхідно встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на дату відкриття спадщини. У визначений законом строк заявник не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що на момент смерті батька сама вона проживала разом з ним, та вважала, що прийняла спадщину(ас.14). Судом встановлено, що батько заявниці був зареєстрований за життя у [ADDRESS] , однак, через свій похилий вій, проблеми зі здоров`я, відсутність зору, слуху та частково амнезію потребував постійного догляду та нагляду, саме тому останні шість років проживав разом зі своєю донькою - [PERSON] у місті Києві, згідно акту про фактичне проживання особи від 17.08.2023(ас.15). Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Згідно ст.293, ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає цивільні справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Разом з тим, п. 2Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(далі - Постанова) визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктами 2, 3Постанови ПленумуВерховного судуУкраїни «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 рокунадано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 1264 ЦК Українипередбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно дост. 3 ч. 2 СК України, сім`юскладають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У п. 21постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування`роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другоїстатті 3 СК Українипро те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Для набуття права на спадкування за законом на підставістатті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як встановлено в судовому засіданні, підтвердження факту проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини заявниці необхідне для оформлення спадкових прав. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, надані заявницею докази на підтвердження факту постійного проживання батька із спадкодавицею у контексті положень статей 77-80 ЦПК Україниє належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, а тому суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є підставною та підлягає до задоволення. На підставі ч.7 ст.294 ЦПК України в даній справі судові витрати при ухваленні судового рішення не відшкодовуються. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved