Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Керівник Вараської\~окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Володимирецької селищної ради до [PERSON] про стягнення збитків, завданих незаконною порубкою дерев на загальну суму 77410,24 грн. Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 15.01.2024. 19.01.2024 у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги в частині стягнення збитків, заподіяних незаконною порубкою лісу визнає в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення судового збору, також просив розгляд справи проводити у його відсутності та розстрочити сплату боргу на один рік. Представник Володимирецької селищної ради в судове засідання не з`явився однак надав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. За нормою п1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, перевіривши матеріали справи,\~дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", передбачено що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В судовому\~засіданні достовірно\~встановлено,\~що 17.08.2023,\~приблизно о\~12\~год.\~30\~хв.\~ [PERSON] прибув\~до лісового\~масиву,\~в межах\~19\~кварталу 16\~виділу Воронківського\~лісництва філії\~«Рафалівське лісове\~господарство» ДП\~«Ліси України»,\~який знаходиться\~на землях\~лісогосподарського призначення\~які розташовані\~на території\~земель Володимирецької\~селищної територіальної\~громади Вараського\~району Рівненської\~області поблизу\~с.\~Воронки Вараського\~району Рівненської\~області,\~з наступними\~географічними координатами:\~51.607823,\~26.084121.\~Перебуваючи у\~вказаному лісовому\~масиві,\~в період\~часу з\~12\~год.\~30\~хв.\~по 15\~год.\~00\~хв.,\~реалізуючи свій\~злочинний умисел,\~усвідомлюючи суспільно-небезпечний\~характер своїх\~дій,\~передбачаючи їх\~суспільно-небезпечні\~наслідки і\~бажаючи їх\~настання,\~в порушення\~вимог ст.\~69\~Лісового кодексу\~України,\~не маючи\~спеціального документу\~для використання\~лісових ресурсів,\~лісорубного або\~лісового квитка,\~тим самим\~не маючи\~права здійснювати\~порубку дерев\~державної форми\~власності,\~з корисливих\~мотивів,\~з використанням\~бензопили [PERSON] \~здійснив незаконну\~порубку чотирьох\~сиро ростучих\~дерев породи\~вільха,\~наступними діаметрами\~в корі\~біля шийки\~кореня:\~46\~см.,\~47 см., 50 см., 58 см., чим заподіяв істотної шкоди на загальну суму 77410 (сімдесят сім тисяч чотириста десять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки. Вироком Володимирецького районного суду від 31.10.2023, [PERSON] визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України і призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від призначеного покарання з 1 річним іспитовим строком. Вказаний вирок стосовно [PERSON] , ніким не оскаржувався і набрав законної сили. На даний час невідшкодованою залишається шкода в сумі 77 410,24 гривень. Таким чином, встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вину, шкоду, завдану внаслідок порушення ним природоохоронного законодавства, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та завданою шкодою. Згідно з ст. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій або бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мала місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинено кримінальне правопорушення злочин незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев. Так судом встановлено, що своїми протиправними діями [PERSON] відповідно до матеріалів кримінального провадження та вироку суду, а також розрахунку розміру шкоди, завданої внаслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають дерев`яне стебло, до ступеня припинення росту, розрахованої по таксах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», завдав збитків на суму 77 410,24 грн. До теперішнього часу [PERSON] , в добровільному порядку не відшкодовано шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу самовільною порубкою дерев, чим завдано шкоду державним інтересам. Відповідно до\~статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Стаття 1 частини 68 Лісового кодексу України\~вказує, що спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Відповідно до вимог ст.ст. 105, 107 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну ним лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визнаних законом України. У відповідності до ст.105,\~107 Лісового Кодексу України\~особи, винні у заподіянні збитків лісовому господарству, в т.ч. і незаконною рубкою лісу, несуть відповідальність у розмірах, встановлених законодавством України.\~\~ Згідно\~ст.1166 ЦК України\~матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.7 ч.3\~ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України, в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. (п.4 ч.1\~ст.69-1 Бюджетного кодексу України) З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди. В даному випадку на спеціальний фонд Володимирецької селищної ради Вараського району, на території якої здійснено незаконну порубку деревини. Відповідно до\~ст. 7 Лісового Кодексу України, ліси, які знаходяться на території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених\~Конституцією України. Прокурором надано достатні і належні докази факту самовільної порубки сироростучих дерев, докази того, що вказані дії вчинено [PERSON] , якого притягнуто за це до кримінальної відповідальності, а також докази розміру збитків, заподіяних лісовому господарству на суму 77 410,24 грн, і вказані кошти підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку. За наведених обставин суд прийшов до висновку про підставність та обґрунтованість позову. Щодо заявлених вимог відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ч. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Як роз`яснив пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Отже, розстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду щодо сплати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочки судом полягає у визначенні розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника. Як на підстави для розстрочення рішення суду відповідач [PERSON] , посилається на те, що не має постійного джерела доходу, так як не працює, що встановлено вироком суду, таким чином його матеріальний стан є незадовільний, у зв`язку з чим просить суд розтермінувати суму заподіяних збитків в сумі 77 410,24 грн. для сплати щомісячними платежами в рівних частинах строком на дванадцять місяців, з дня набрання рішенням законної сили. Розстрочка виконання рішення суду надасть можливість стягувачу у нетривалий проміжок часу одержати виконання від боржника рішення суду без ускладнень, які можуть виникнути у разі погіршення фінансового становища боржника, що в свою чергу може призвести до ускладнення виконання рішення або ж до неможливості його виконання. Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги середньо - статистичні показники тривалості виконавчого провадження з виконання рішень суду, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення в межах строків, визначених ч.5 ст. 435 ЦПК України, тобто на 12 місяців, сприятиме дотриманню справедливого балансу між інтересами сторін, а тому клопотання відповідача [PERSON] , підлягає задоволенню. З приводу розподілу судових витрат судом встановлено наступне. У відповідності\~до ст.133\~ЦПК України,\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, як це вбачається зі ст.141 ч.1 ЦПК України. З ч.1 ст.142 ЦПК України вбачається, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України з нього підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого прокурором судового збору; в той же час, 50 відсотків судового збору підлягають поверненню з Державного бюджету. Доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього судового збору, не спростовують висновків суду, і заява в цій частині не підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved