Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] від 23.01.1987, для підтвердження стажу роботи та свідоцтва про право на спадщину за законом ВАС № 439666 від 04.03.2003. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 жовтня 2023 року вона звернулася до відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Пенсійного фонду України для оформлення пенсії за віком. Рішенням №047150024265 від 26.10.2022 їй було відмовлено у призначення пенсії за віком, оскільки за доданими документами до страхового стажу не зараховано всі періоди, зазначені в трудовій книжці [NUMBER] , так як ПІБ [PERSON] , не відповідає паспорту [PERSON] . Крім того, період роботи з 11.08.1986 по 22.05.1995 потребує уточнення, оскільки звільнення завірено не читабельною печаткою, та у витязі з реєстру територіальної громади від 19.10.2023 вказане ім`я « [PERSON] ». Ухвалою суду від 05.03.2024 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Заявник звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в особі представника [PERSON] , звернулась до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника фонду за наявними у справі документами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, згідно із копією паспорту громадянина України прізвище, ім`я та по батькові заявника вказано українською мовою [PERSON] (а.с. 3). Ім`я заявниці записано через букву «о» - [PERSON]. Аналогічно вказано прізвище, ім`я та по батькові заявника українською мовою у Картці платника податків, у свідоцтвах про народження та про укладення шлюбу, де ім`я записано також через букву «о» (а.с. 3 - копія РНОКПП, а.с. 11, 12 - копія свідоцтва про народження з перекладом на українську мову, а.с. 14, 15 - копія свідоцтва про укладення шлюбу з перекладом на українську мову). Натомість у трудовій книжці [NUMBER] від 23.01.1981, у свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.03.2003, у свідоцтві № [NUMBER] на право власності на житло від 10.06.1994, у Витягу з реєстру територіальної громади від 19.10.2023 ім`я заявника записано через букву «а» [PERSON] (а.с. 5-10 - копія трудової книжки, а.с. 17 - копія свідоцтва від 04.03.2003, а.с. 18 - копія свідоцтва від 10.06.1994, а.с. 4 - копія витягу). Пенсійний фонд України, в особі відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, 26.10.2023 ухвалив Рішення №047150024265 про відмову у призначенні пенсії, зазначивши, що «... до страхового стажу не зараховано періоди роботи за записами в трудовій книжці, оскільки вказане ПІБ [PERSON] , не відповідає паспорту [PERSON] . Додатково повідомляємо, що період роботи з 11.08.1986 по 22.05.1995 потребує уточнення, оскільки звільнення завірено не читабельною печаткою, та в Витязі з реєстру територіальної громади від 19.10.2023 вказане ім`я [PERSON], що не відповідає паспорту [PERSON] ...» (а.с. 13 зв.). Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці №162 від 20.06.1974, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Згідно із п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11. та п. 2.12. Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки повне ім`я заявника вказано [PERSON] (мовою оригіналу), що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Згідно із ч. 3 ст. 48 КЗпП України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до п. 2.3. Інструкції всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Не вірне написання прізвища за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки на підприємстві, та це не може бути підставою для позбавлення заявника її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудовій книжці вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто нею, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Судом встановлено, що метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку, встановити факт належності трудової книжки, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви. В частині задоволення вимоги щодо встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом ВАС № 439666 від 04.03.2003 - відмовити, оскільки дана вимога не є предметом розгляду даної заяви.

Outcome: partial