Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Представник заявників в порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження [INFO] [PERSON] у м. Сімферополь АР Крим, батьками якого є: мати - громадянка України [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та батько - громадянин України [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви представник посилався на те, що у [PERSON] та [PERSON] на тимчасово окупованій території АР Крим [INFO] народився син [PERSON] . Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9. Державна реєстрація народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження копії такого рішення або будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в день її пред`явлення заявником. Разом з тим, у заявниці немає медичного свідоцтва установленої форми, які б надавали змогу зареєструвати факт народження дитини. Таким чином, підставою для реєстрації народження дитини, яка народилась на окупованій території може бути рішення суду. Батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі на території України. Проте, останні 09.12.2023 уклали шлюб на територіїросійської федерації, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження дитини, медичною документацією (зокрема історією пологів 3495, вибірковими акушерами історії розвитку дитини), довідкою про народження, які видано тимчасово окупаційною владою. Наявні у заявника документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями". [PERSON] є батьком дитини, завжди себе таким визнавав, піклується про дитину. Заявники бажають, щоб у дитини було прізвище батька. Ухвалою судді від 20.03.2024 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с.16-17). Заявники та їх представник у судове засідання не з`явилися, представник в заяві просив про розгляд справи за їх відсутності (а.с.1-4). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги залишила на розсуд суду (а.с.24-25). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 55\~Конституції України передбачено, що кожна особа має право на судовий захист. Згідно ст. 16 ЦК України\~\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 81\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі, зокрема, письмових доказів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЩІК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, шо мають юридичне значення. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України. Відповідно до ч.1, 3 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч.2 ст.1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Відповідно до ч.1-3 ст.9\~Закону України\~"Про\~забезпечення прав\~і свобод\~громадян та\~правовий режим\~на тимчасово\~окупованій території\~України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану . Частинами 1, 3, 4 ст. 144 СК України передбачено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Згідно з ч. 1-4 ст.13 Закону України«Про державнуреєстрацію актівцивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. У разі смерті батьків або в разі якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження дитини, державна реєстрація проводиться за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина чи в якому вона перебуває. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок утворення медичної консультаційної комісії та положення про неї затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У судовому засіданні із долученої до заяви копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 13.08.2015 Першотравневим РВ ГУДМС України в Донецькій області, встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Бахілово Ставропольського району Самарської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03.06.2014 (а.с.10 на звороті - 12). Із долученої до заяви копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого 22.09.2004 Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в місті Маріуполь Донецької області та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 05.10.2004 (а.с.6 на звороті - 8). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, складеного російською мовою та виданого 09.12.2023 Відділом ЗАГС муніципального району Безенчукского управління ЗАГС Самарської області, встановлено, що заявники [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації та [PERSON] , [INFO] , громадянка Російської Федерації, 09.12.2023 зареєстрували шлюб, та після укладення шлюбу присвоєно прізвища чоловіку - [PERSON] , дружині [PERSON] (а.с. 5 на звороті). Представник заявників в заявлених вимогах просить вказати матір`ю дитини - громадянку України [PERSON] , [INFO] та батька - громадянина України [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.01.2024 та довідки про народження № [NUMBER] від 24.01.2024, складених російською мовою та виданих Відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актов громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим встановлено, що [INFO] народився [PERSON] в м. Сімферополь Республіка Крим Російська Федерація, батьками якого є: батько - [PERSON] , громадянин Російської Федерації, [INFO] мати - [PERSON] , громадянка Російської Федерації, [INFO] (а.с.6, 9). З копії виписки з історії пологів №34 95 від 22.01.2024 та виписки з історії новонародженого від 20.01.2024, виданих Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим «Сімферопольський клінічний пологовий будинок №2» та складеного російською мовою встановлено, що [PERSON] , [INFO] , 18.01.2024 народила дитину чоловічої статі (а.с.9 на звороті - 10). З урахуванням вищезазначеного у суду виникають обґрунтовані сумніви у відповідності наданих суду копій документів фактичним обставинам, з огляду на те, що свідоцтво про укладення шлюбу датоване 2023 роком, тобто, отримане після отримання паспорта громадянина України заявниками [PERSON] та [PERSON] (паспорта громадян України отримані 13.08.2015 та 22.09.2004, відповідно). Крім того, враховуючи, що відомості про матір та батька дитини, зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в свідоцтві про народження дитини, суд позбавлений можливості встановити такий факт. Слід наголосити на тому, що, як визначено у ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. З урахуванням вищевикладеного, суд позбавлений можливості безспірно встановити факт народження дитини на тимчасово окупованій території України, із зазначенням даних про дату і місце народження дитини та про її батьків, як того вимагає ч. 3 ст. 317 ЦПК України. Відтак, у задоволенні заяви слід відмовити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed