Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

В січні 2024 року заявник [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про усиновлення, заінтересовані особи: [PERSON] , Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ), мотивуючи наступним. Він, [PERSON] (має 26 років), [INFO] одружився з [PERSON] (після укладення шлюбу має прізвище [PERSON] ), яка має малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (має 9 повних років). Зі своєю дружиною та її донькою вони з часу одруження проживають разом. До [PERSON] він ставиться як до своєї доньки, а вона сприймає його як свого батька, та називає його «татом», він старший за неї на 17 років. Він відчуває спорідненість з дитиною та займається її вихованням, матеріально її забезпечує. Її батько [PERSON] не бере участі у її вихованні, матеріально не забезпечує та її життям не цікавиться, а [PERSON] потребує батьківської турботи, та відчувати себе у повноцінній сім`ї під одним прізвищем. Для уникнення будь-яких непорозумінь у майбутньому, вона повинна відчувати його своїм повноцінним батьком, що може бути досягнуто шляхом її усиновлення. Задля цього, просить, щоб у Книзі реєстрації народжень він був записаний батьком дитини. Вважає, що він може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя [PERSON] . Сам він, матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення [PERSON] , а саме: проживають вони однією сім`єю у квартирі з усіма зручностями, згідно Акту обстеження умов проживання від 27.12.2023 р. На даний час він є військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] та маю дохід за червень-грудень 2023 року в сумі 343 500,92 грн. Обмежено дієздатним чи недієздатним визнаний не був. Станом на 20 грудня 2023 року на території України до кримінальної відповідальності він не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Згідно з висновком про стан здоров`я особи, виданим 20 грудня 2023 року він є здоровим, хронічних хвороб не виявлено. Загалом, він веде здоровий спосіб життя, наркотичних речовин не вживає, спиртними напоями не зловживає, на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері не перебуває. Батьківських прав не позбавлявся. Батько малолітньої [PERSON] надав нотаріально засвідчену згоду на усиновлення ним [PERSON] , про що свідчить заява від 15.12.2023 р. Мати малолітньої [PERSON] також дала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення дитини, про що свідчить заява від 14.12.2023 р. Крім того, оскільки [PERSON] вже має достатній вік, щоб висловити свою думку, вона надала письмову заяву про те, що бажає, щоб він, [PERSON] , усиновив її. Про що вона також виявила бажання, за потреби, підтвердити у суді. Також, відповідно до висновку Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 08 січня 2024 року за № 56/01-07 про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , і відповідність її інтересам дитини, виконавчий комітет Білоцерківської міської ради дійшов до висновку, що « [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним малолітньої дочки дружини [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини». Зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення він обізнаний. Просив суд визнати його, [PERSON] , уродженця м. Херсону, усиновлювачем дитини [PERSON] , [INFO] Змінити прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». Змінити по-батькові з « [PERSON] » на по-батькові « [PERSON] ». Зобов`язати Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] [INFO] , актовий запис № 755 від 14 травня 2014 року, зроблений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області в графі «Батько» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] », у графі «Прізвище» замість прізвища « [PERSON] » записати прізвище « [PERSON] », в графі «по-батькові» замість « [PERSON] » записати « [PERSON] ». Ім`я, місце і дату народження дитини залишити без змін ( а. с. 1-3 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2024 року ( а. с. 31 ), головуючим суддею визначено Орєхова О.І. та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Ухвалою судді від 02.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження судом у складі судді та двох присяжних. Постановлено призначити справу до розгляду в закритому судовому засіданні на 14 годину 00 хвилин 06 березня 2024 року ( а. с. 34 ). 06 березня 2024 року судове засідання було відкладено на 21 березня 2024 року ув`язку з неявкою учасників судового розгляду ( а. с. 43 ). В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] , кожний окремо, підтримали заяву, надали пояснення аналогічні викладеним в ній, просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] підтримала заяву [PERSON] про усиновлення її дитини, не заперечувала проти її задоволення. Підтвердила, що дійсно дитина любить заявника, називає його батьком, заявник опікується дитиною та між ними добрі стосунки. Заявник виховує дитину з трьох років. Дитина бажає, щоб відчим був її батьком, про це вона сама просила. Представник заінтересованої особи Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Онищенко Н.В., яка діє на підставі довіреності не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Наголошувала на тому, що в ході розгляду документів, наданих заявником було встановлено його спроможність бути усиновлювачем. При обстеженні житлово-побутових умов проживання було встановлено, стосунки між заявником та донькою дружини є дружні, родинні. Дитина виявила бажання бути усиновленою заявником, таке усиновлення відповідає інтересах дитини. В судовому засіданні в присутності психолога [PERSON] та представника Служби у справах дітей БМР [PERSON] було вислухано думку дитини [PERSON] , [INFO] стосовно її усиновлення [PERSON] . Так, дитина [PERSON] , [INFO] в суді пояснила, що вона дійсно бажає, щоб [PERSON] її усиновив та був її батьком. Пояснила, що в них дуже добрі стосунки, вона його любить. [PERSON] дбає про неї. Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, заінтересованих осіб, думку дитини, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення. Згідно статті 310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. Встановлено, що малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом обстеження умов проживання від 27.12.2023 року ( а. с. 27-28 ), а тому дана справа підсудна Білоцерківському міськрайонному суду Київської області. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що громадяни України [PERSON] , [INFO] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] з 27.01.2018 року, про що в матеріалах справи свідчить наявне свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис за № 32 ( а. с. 10 ). Встановлено, що на сьогодні, заявник, дружина, малолітня дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , в/ч, що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи ( а. с. 20, 21 ), а фактично всі разом проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено заявником та третьою особою [PERSON] та відповідно матеріалами справи. Так, [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, серія [NUMBER] від 14.05.2014 року, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області ( а. с. 11 ). В даному свідоцтві про народження батьком дитини вказаний [PERSON] . Так, батько малолітньої [PERSON] надав нотаріально засвідчену згоду на усиновлення гр. [PERSON] його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] від 15.12.2023 року, зареєстровано в реєстрі за № 3242 ( а. с. 15 ). Крім того, мати малолітньої [PERSON] також дала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення гр. [PERSON] її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] від 14.12.2023 року, зареєстровано в реєстрі за № 3231 ( а. с. 14 ). Актом обстеження умов проживання від 27.12.2023 р., який складений працівниками сектору розвитку сімейних форм виховання відділу опіки та піклування зазначається, що заявником створені належні умови для виховання, навчання і розвитку дитини. Квартира умебльована, забезпечена побутовою технікою. Дитина має місце для сну, відпочинку, розвитку та навчання. Заявник з матір`ю дитини перебувають в шлюбі з 27.01.2018 року, фактично проживають однією сім`єю п`ять років. [PERSON] бажає усиновити доньку дружини ( а. с. 27-28 ). Заявою до Служби у справах дітей БМР від 27.12.2023 року, яка написана в присутності головного спеціаліста сектору розвитку сімейних форм виховання відділу опіки та піклування [PERSON] , [PERSON] бажає щоб її усиновив її відчим [PERSON] . В неї з ним склалися добрі стосунки, вона хоче щоб він був її батьком ( а. с. 24 ). Висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 04.01.2024 року, дитина [PERSON] , [INFO] є здоровою ( а. с. 25-26 ). На підтвердження стану здоров`я [PERSON] , останнім додано висновок про стан здоров`я від 20.12.2023 року, в якому зазначено - здоровий ( а. с. 18-19 ). Встановлено, що на даний час заявник [PERSON] є військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується витягом з Наказу від 07.09.2023 року за № 272 дск ( а. с. 16 ) та останній має дохід за червень-грудень 2023 року в сумі 343 500,92 грн., про що свідчить виписка по картковому рахунку, з якого вбачається зарахування заробітної плати, де в середньому середньомісячна заробітна складає 28 000 грн. ( а. с. 22-23 ). Станом на 20 грудня 2023 року на території України до кримінальної відповідальності він не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, про що свідчить Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявної судимості» МВС України за № ВР-001902167 ( а. с. 17 ). Відповідно до висновку Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 08 січня 2024 року за № 56/01-07 про доцільність усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] , і відповідність її інтересам дитини, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Білоцерківської міської ради дійшов до висновку, що [PERSON] може бути усиновлювачем, а усиновлення ним малолітньої дочки дружини [PERSON] , [INFO] , є доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини ( а. с. 12-13 ). Отже, звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник виявив бажання усиновити [PERSON] , [INFO] . Вищезазначені документи, які були надані заявником до заяви про усиновлення, належним чином завірені. Згідно частини третьої статті 5 СК України, держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно зі статтею 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 171 СК України, враховується думка дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. При цьому Закон України «Про охорону дитинства» визначає, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У контексті віку дитини при її опитуванні ВС у постанові від 25 березня 2019 року у справі № 165/2240/16-ц (провадження № 61-29942св18) зауважив, що при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини надається належна увага згідно з її віком і зрілістю. Аналогічної позиції притримується і судова практика. Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №357/17852/15-ц визначено, що: «Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть переважати інтереси батьків. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З психолого-педагогічної характеристики учениці 4-В класу Білоцерківської гімназії-початкової школи № 3 ім. Т.Г. Шевченка [PERSON] , [INFO] вбачається, що учениця має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу, пам`ять розвинена, увага стійка, мовлення розвинуте добре. Мова виразна, думки висловлює чітко, словниковий запас значний. Уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки. Так, в судовому засіданні було встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] бажає, щоб заявник її усиновив та був її батьком, оскільки в них дуже добрі стосунки, вона його любить, а він дбає про неї. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випаду, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до частини першої статті 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Малолітньою вважається дитина у віці до чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 210 СК України якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами. Частинами 2 та 3 статті 211 СК України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Стаття 217 Сімейного кодексу України передбачає можливість надання згоди батьків на усиновлення дитини. Визначено такі важливі аспекти: усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків; згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною; згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку; письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. При цьому стаття 232 Сімейного кодексу України передбачає, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. В свою чергу, батько дитини [PERSON] надав нотаріально засвідчену згоду на усиновлення гр. [PERSON] його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] від 15.12.2023 року, зареєстровано в реєстрі за № 3242 ( а. с. 15 ). Частиною 3 ст. 218 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлення проводиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. В свою чергу, як зазначено вище, усиновлення проводилося за присутності самої дитини, думку якої було вислухано судом. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України, на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Як зазначено вище, мати дитини, [PERSON] надала таку згоду. Відповідно до ч.1 ст. 223 Сімейного кодексу України, особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище осіб, які бажають усиновити дитину, їх сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких заявники бажають усиновити дитину; взаємовідповідність осіб, які бажають усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ці особи опікуються вже дитиною; особу дитини та стан їх здоров`я; ставлення дитини до осіб, які бажають її усиновити ( ч. 1 ст. 224 СК України ). При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ст. 224 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 229 Сімейного кодексу України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Також, згідно частини 2 статті 231 Сімейного кодексу України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Крім того, судом враховано, що мати дитини не заперечувала проти такого усиновлення заявником. До того ж, як встановлено в судовому засіданні, заявник та мати дитини [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2018 року, разом проживають однією сім`єю та виховують спільну дитину від шлюбу. Тобто, склалася родина, малолітня дитина [PERSON] проживає в повноцінній родині. Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що між заявником та малолітньою дитиною склалися дружні, добрі стосунки. Заявник відноситься до малолітньої, як до своєї доньки, а дитина до заявника ставиться як до батька, бажає бути усиновленою. Зазначене було підтверджено також і з боку матері дитини [PERSON] . Заявник в судовому засіданні підтвердив, що він зі станом здоров`я малолітньої [PERSON] ознайомлений, а також і з правовими наслідками усиновлення. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Виходячи зі змісту статті 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави. Судом встановлено, що обставини, передбачені ст. 212 Сімейного кодексу України, наявність яких виключала б для заявника можливість бути усиновлювачем неповнолітньої дитини - відсутні. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 Конвенції "Про права дитини" від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухвалюючи рішення згідно зі статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що усиновлення малолітньої [PERSON] , [INFO] громадянином України [PERSON] , [INFO] є доцільним та таким, що відповідатиме її найвищим інтересам, підстав, передбачених у сімейному законодавстві, які б перешкоджали цьому усиновленню, судом не встановлено, а тому заява в цій частині підлягає задоволенню. Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи, а заявник скористався таким правом та просив внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , записавши його батьком, суд вважає, що це відповідає інтересам дитини, а тому є підстави для задоволення заяви і в цій частині. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Так, згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За ч. 1 ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Крім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд, відповідно до ч. 1 ст. 228 СК України, роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. За змістом ст. 314 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. У § 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. theUnitedKingdom» (заява № 22414/93) Європейський Суд з прав людини зазначив, що норма права щодо способу захисту гарантують на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Крім того, Європейський Суд з прав людини вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом. У свою чергу, у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за цією Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі (§ 75 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02). Понесені заявником судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення віднести, відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України за рахунок заявника. Відтак, судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про усиновлення дитини, слід залишити за останнім, оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved