Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МАРШАЛА ТИМОШЕНКА, 13-А» (далі - ОСББ «МАРШАЛА ТИМОШЕНКА, 13-А» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкової території з 01.10.2020 р. по 01.09.2023 р. у розмірі 9 968,14 грн; інфляційні нарахування в розмірі 1 881,76 грн.; 3% річних у розмірі 464,76 грн.; судовий збір у розмірі 2 684 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 360,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, ОСББ «МАРШАЛА ТИМОШЕНКА, 13-А» забезпечує управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного (житлового) буд. [ADDRESS] , та утримує його прибудинкову територію на підставі чинного законодавства України. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , згідно Договору дарування квартири від 12.11.2004 року. Відповідач є співвласником багатоквартирного (житлового) будинку [ADDRESS] , а відтак зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати внески на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій. Проте, відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконує свої зобов`язання перед позивачем, не сплачує свою частку обов`язкових внесків на утримання будинку та прибудинкової території, за спожиті житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.10.2020 по 01.09.2023 у нього утворилася заборгованість перед ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А» у розмірі 9 968,14 грн, а також інфляційних нарахувань у розмірі 1 881,76 грн та 3% річних у розмірі 464,76 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями головуючим суддею визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час був повідомлений належим чином та своєчасно, шляхом направлення судової повістки, за адресою місця проживання, однак повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. ОСББ «МАРШАЛА ТИМОШЕНКА, 13-А» забезпечує управління, утримання та експлуатацію багатоквартирного (житлового) буд. [ADDRESS] , та утримує його прибудинкову територію на підставі відповідних договорів із безпосередніми виконавцями робіт та надавачами послуг. Відповідач [PERSON] є відповідальною особою за особовим рахунком та власником квартири [ADDRESS] (загальна площа 55,9 кв.м.) , що підтверджується Договором дарування квартири від 12.11.2004 року посвідченого Петровою Т.М. , державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №17-11371, Довідкою про власника квартири [ADDRESS] від 14.09.2023 р. (а.с.37-39). Відповідно до ч. 2, 5, 7 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення. Згідно з ч. 2 і 3 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Частинами 2 та 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори співвласників, а їхні рішення, прийняті відповідно до статуту, мають обов`язковий характер для всіх співвласників. Обов`язок співвласників виконувати рішення загальних зборів також закріплений у п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виходячи із абз. 7 ч. 9 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», питання визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників віднесені до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Рішенням Загальних зборів співвласників ОСББ «Маршала Тимошенка, 13-А», оформленим Протоколом № 5 від 14.05.2020, було затверджено розмір внеску на утримання будинку та прибудинкової території для власників квартир в межах 4,82 грн/м2. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників та є обов`язковими для виконання всіма співвласниками. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно з ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем надано письмові докази про понесення щомісячних грошових витрат на утримання будинку по [ADDRESS] , які не спростовані відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На виконання процесуальних вимог, що передбачені ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо сплати ним у повному обсязі грошових коштів на утримання будинку, в якому знаходиться його квартира. Дослідивши матеріали справи, судом установлено, що у зв`язку з неналежною сплатою відповідачем грошових коштів на утримання квартири [ADDRESS] у нього перед позивачем утворилася заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2020 по 01.09.2023 заборгованість у розмірі 9 968,14грн. Стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. На підставі ст. 625 ЦК України судом встановлено, що за період з 01.10.2020 по 01.09.2023 у відповідача перед позивачем також існує заборгованість по інфляційних нарахуваннях у розмірі 1881,76 грн та по 3% річним у розмірі 464,76 грн. Беручи до уваги наведене та те, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо сплати грошових коштів на утримання квартири, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості. У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів справи розмір витрат на правничу допомогу позивач доводить договором про надання правової допомоги №А/10042023/К-21 від 10.04.2023 року, укладеним позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ ЦЕНТР ПРАВА»; актом № 1409 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 14.09.2023 року згідно вищевказаного договору на загальну суму 3360,00 грн., серед яких: надані адвокатом послуги за складання розрахунку боргу з інфляцією та 3% річних по справі про стягнення заборгованості 1680,00 грн., складання позовної заяви по справі про стягнення заборгованості 1680,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №2677 від 10.08.2023 р. від АТ КБ «ПриватБанк», та платіжною інструкцією №2706 від 08.09.2023 р., від АТ КБ «ПриватБанк», розрахунком витрат на професійну правничу допомогу на підставі Договру про надання правової допомоги №А/10042023/К-21 від 10.04.2023 року від 14.09.2023 року відповідно до якого надано такі послуги: складання розрахунку боргу з інфляцією та 3% річних по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] , кількість часу (год)- 2 год; ціна години роботи (грн.) - 840,00 грн. (1680,00грн); складання позовної заяви по справі про стягнення заборгованості з [PERSON] , кількість часу (год) - 2 год; ціна години роботи (грн.) 840,00 грн (1680,00 грн). Загальна вартість виконаних робіт становить 3 360, 00 грн. Водночас за змістом ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. А отже, судом має братися до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг та чи відповідають вони ціні в розмірі 3 360,00 грн. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як зазначалося вище, позовні вимоги задоволено . Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат і ринкових цін адвокатських послуг, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 3360,00 грн. що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог. Враховуючи вищенаведене, ст. 319, 322, 525, 526, 625 ЦК України; ст. 4, 10, 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст. 9-11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та

Outcome: approved