Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить зняти заборону на відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить їй на праві власності, а саме: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 7996588; Зареєстровано: 30.09.2008 14:49:47 за № 7996588 реєстратором: Кропивницька міська державна нотаріальна контора № 1; підстава обтяження: договір застави, б/н від 24.07.1987, Перша Кіровоградська державна нотконтра; Додаткові дані: Архівний номер: 12233KIROVOGRAD1, Архівна дата: 23.03.1998, дата виникнення: 23.03.1998, № реєстра: 1579-1, внутр. № 8001293824ЕF3Е2В722D, комментарий : стор. 10. В обґрунтування позовних вимог вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2023 року, посвідченого державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 4-24, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] належить їй. Спадкодавцем зазначеного у вищевказаному свідоцтві майна був її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . На час оформлення нею своїх спадкових прав жодного обтяження на будинок накладено не було. В грудні 2023 року вона мала намір відчужити належне їй на праві власності майно та дізналась про вищевказану заборону. На час посвідчення договору купівлі-продажу між чоловіком та продавцем будинку [PERSON] також ніяких заборон не було і яким чином в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона на будинок [ADDRESS] станом на грудень 2023 року, зареєстрована в реєстрі 30.09.2008 року, вона пояснити не може, оскільки на час отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом 17.01.2023 року таке обтяження було відсутнє. Зазначає, що вказана заборона порушує її права, вона не має можливості належним чином, на власний розсуд, розпорядитися належним їй майном, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав шляхом зняття заборони з нерухомого майна. Просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 01.02.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, відповідачем відзив на позов не подано, представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не сповістив. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до положень статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2023 року, посвідченого державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори№ 1 та зареєстрованого в реєстрі за № 4-24, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами під [ADDRESS] належить [PERSON] .Спадкодавцем, зазначеногоу вищевказаному свідоцтві майна, був чоловік позивачки [PERSON] , який помер [INFO] . За за інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 7996588 від 30.09.2008 року на будинок [ADDRESS] накладено обтяження - заборону. Підстава обтяження: договір застави, б/н, 24.07.1987, Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора. Власник: [PERSON] , [PERSON] , Причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані: Архівний номер: 12233KIROVOGRAD1, Архівна дата: 23.03.1998, Дата виникнення: 23.03.1998, № реєстра: 1579-1, внутр. № 8001293824ЕF3Е2В722D, комментарий : стор. 10. Як вбачається з відповіді Державного нотаріального архіву Кіровоградської області від 18.12.2023 року за вих. № 856/01-17 на запит Державного нотаріуса повідомлено, що надати необхідну інформацію не є можливим, оскільки відповідно до ст. 214 переліку документів Міністерства юстиції СРСР, органів, установ юстиції і судів із зазначенням строків зберігання документів переписка по накладенню та зняттю арештів та заборон на житлові будинки від 31.01.1980 року зберігається 3 роки. Відповідно до правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом МЮУ 23.12.2010 року № 1318/18613 розділу XV п. 15.1 на зберігання до архіву передаються справи (наряди) тільки нотаріальних документів лише постійного і тривалого (понад 10 років) зберігання. Також до відповіді додано копію договору дарування від 16.08.1993 року за реєстром № 1-4553, посвідченого нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори на 2 аркушах в 1 примірнику та копію довідки про відсутність заборони на майно по [ADDRESS] , видану державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори. Згідно договору дарування від 16.08.1993 року за реєстром № 1-4553, посвідченого нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Зі змісту вказаного договору дарування вбачається, що будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.1986 року. В додатку до договору дарування, посвідчено державним нотаріусом, зазначено, що на будинок відсутня заборона. В подальшому, [PERSON] вирішила відчужити належний їй будинок, через що приватним нотаріусом отримано довідку в Першій кіровоградській державній нотаріальній конторі за № 642 від 23.08.1995 року про те, що будинок під забороною не перебуває. Таким чином, на час посвідчення договору купівлі-продажу 27.08.1995 року, укладеного між [PERSON] та померлим чоловіком позивачки - [PERSON] , заборони також не було. Як зазначає позивач, яким чином з`явилася в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборона на будинок [ADDRESS] станом на грудень 2023 року, зареєстрована в реєстрі 30.09.2008 року вона не знає, оскільки на час отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом (17.01.2023 року) таке обтяження було відсутнє. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. У зв`язку з відсутністю документів, невідомими на даний час залишаються причини та обставини накладення даної заборони та правомірність накладення такої заборони. Поряд з цим існуюча заборона відчуження об`єкта нерухомого майна порушує право власності позивачки, зокрема, щодо розпорядження належним їй майном. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що вказана заборона порушує права позивача як власника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved