Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом і просить: позбавити [PERSON] , [INFO] позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої сестри [PERSON] , [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , піклувальником неповнолітньої, а також визначити місце проживання дитини разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що є рідною сестрою [PERSON] [INFO] в с. Гроза Куп`янського району Харківської області загинула їх мати [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] залишилась проживати разом з позивачкою. Відповідач є біологічним батьком дитини, однак у шлюбі з їх матір`ю не перебував, вони не проживали разом, не вели спільного господарства. Вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні доньки, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду. Зазначає, що 13.10.2023 Службою у справах дітей Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області проведено обстеження умов проживання неповнолітньої [PERSON] та встановлено, що фактично остання проживає з рідною сестрою, яка фактично її виховує самостійно. Наказом Служби у справах дітей Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 12.03.2023 № 38 неповнолітню [PERSON] на період з 12.10.2023 до призначення піклування тимчасово влаштовано до родини позивачки. Відповідно до інформації сімейного лікаря [PERSON] від 07.12.2023 перебуває під її наглядом, уклала декларацію з лікарем 27.08.2020. До 05.10.2023 дівчинка зверталась за допомогою у супроводі матері, а після - у супроводі старшої сестри [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Шевченківського ліцею Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 04.12.2023 № 108, батько [PERSON] - [PERSON] не брав участі в шкільному житті дитини, не відвідував батьківські збори, жодного разу не спілкувався з класним керівником, вчителями, не брав участі у загальношкільних заходах. Ухвалою суду від 05.02.2024 позовну заяву [PERSON] залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, та встановлено строк для усунення вказаних недоліків - п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуті. Ухвалою суду від 28.02.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду клопотання про долучення доказів та розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином. В матеріалах справи є його нотаріально посвідчена заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Представник Органу опіки та піклування Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.02.2001 та [NUMBER] від 09.02.2011. [PERSON] загинула [INFO] в с. Гроза Куп`янського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 20.10.2023 та Наказом Служби у справах дітей Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області № 38 від 12.10.2023 про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] . З висновку органу опіки та піклування Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 27.03.2024 вбачається, що позивачка 12.10.2023 звернулась до служби у справах дітей про тимчасове влаштування до її родини меншої сестри [PERSON] , [INFO] , з подальшим її влаштуванням на правах підопічної. Неповнолітня [PERSON] особисто в присутності працівників служби у справах дітей надала згоду на тимчасове її влаштування до родини старшої сестри. Службою у справах дітей Шевченківської селищної ради 12.10.2023 виданий Наказ № 38 про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] . Наказом Служби у справах дітей Шевченківської селищної ради № 53 від 19.12.2023 [PERSON] поставлена на облік служби, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Під час спілкування з сестрою дівчинки [PERSON] з`ясовано, що загибла [PERSON] короткий проміжок часу проживала в громадянському шлюбі з [PERSON] . Від такого зв`язку народилася дитина [PERSON] , [INFO] . З травня 2009 року батьки дівчинки розійшлися і проживали окремо. Донька [PERSON] постійно проживала з матір`ю, повністю перебувала на її утриманні. Про дійсне ставлення до доньки [PERSON] з боку батька [PERSON] свідчить той факт, що загибла мати дитини [PERSON] визнавала факт батьківства в судовому порядку. Дійсно, відповідно до рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 10.11.2011 року справа № 2-5/11 [PERSON] визнаний батьком [PERSON] , [INFO] . Ще одним фактом, який свідчить про справжнє ставлення батька [PERSON] до доньки [PERSON] є те, що чоловік [PERSON] оскаржував рішення районного суду про збільшення розміру аліментів на утримання доньки в судовому порядку. Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 13.03.2014 у справі № 637/791/13ц апеляційна скарга [PERSON] відхилена. У зв`язку із загибеллю матері дівчинки стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] не відбувається, До початку повномасштабного вторгнення на територію України [PERSON] мешкав в селищі Шевченкове, зареєстрований [ADDRESS] . Під час окупації Шевченківської селищної ради [PERSON] разом з родиною і дітьми виїхав за межі України. Відомо про ге, що чоловік разом з родиною проживає в Латвії. Після загибелі матері дівчинки [PERSON] . [PERSON] протягом півроку не звернувся до органу опіки і піклування селищної ради щодо визначення місця проживання доньки з ним, не звернувся до органів Пенсійного фонду України з оформлення пенсії по втраті годувальника. Навпаки, орган опіки і піклування селищної ради отримав документ, складений 31.10.2023 року нотаріусом республіки Латвія, відповідно до якого [PERSON] добровільно відмовляється від батьківських прав на доньку [PERSON] , в тому числі відмовляється брати участь у вихованні, спілкуванні, захисті інших прав, передбачених Сімейним кодексом України. Не заперечує проти встановлення пвклування над його донькою [PERSON] , [INFO] , просить органи опіки і суд розглядати справи без його участі. Текст заяви [PERSON] перекладено і засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Л.С. Лівійською. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного Кодексу України (статті 164-167). Пунктом 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позивачка [PERSON] , звертаючись з позовом, в обґрунтування своїх вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав є ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини. В пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 4 ст. 19 Сімейного Кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. У разі спору передусім повинні бути визначені інтереси дитини й тільки потім - права батьків. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові №756/2109/16-ц. 11.07.2017 Європейський суд з прав людини ухвалив рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави -учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьком своїми батьківськими обов`язками по відношенню до неповнолітньої доньки неповнолітньої [PERSON] , а також його заяву про добровільну відмову від батьківських прав, суд дійшов висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а тому позбавлення його батьківських прав є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. При цьому суд враховує, що відповідач в судове засідання не з`являлась, що свідчить про відсутність у неї інтересу і бажання приймати участь у житті дитини. Згідно із ст. 243 Сімейного Кодексу України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України. Відповідно до ст. 59 Цивільного кодексу України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ст. 62 Цивільного кодексу України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу України опікуном чи піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування Шевченківської селищної ради Куп`янського району Харківської області від 27.03.2024 а також ті обставини, що позивачка [PERSON] має повну цивільну дієздатність, звернулася до суду з позовною заявою про призначення її піклувальником дитини, перебуває у родинних відносинах із нею - є її рідною сестрою, проживає спільно з дитиною, займається її вихованням, піклується про стан її здоров`я, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення [PERSON] , [INFO] , піклувальником неповнолітньої сестри [PERSON] , [INFO] . Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. З метою забезпечення інтересів дитини, створення стабільних та гармонійних умов її розвитку, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про визначення місця проживання дитини з її сестрою. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved