Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 18.10.2023 року позивач ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" поштою звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №010/83122/82/1183442 від 05.08.2021 року в сумі 54273,38 грн. Ухвалою від 21.11.2023 року провадження у справі відкрито. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] за адресою реєстрації місця проживання поштову кореспонденцію не отримує. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 05.08.2021 року між АТ «Райффайзен Банк», правонаступником якого на цей час є ТОВ "ФК "Сіті Фінанс", та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/83122/82/1183442. Вимоги кредитного договору відповідачем не виконуються, в зв`язку з чим на теперішній час наявна непогашена заборгованість в загальному розмірі 54273,38 грн., в зв`язку з чим позивач ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" звернулося до суду за захистом своїх прав. Правом на подання відзиву на позов відповідач [PERSON] не скористалась, інших заяв щодо розгляду даної справи від відповідача до суду також не надійшло. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 05.08.2021 року [PERSON] звернулась до АТ "Райффайзен Банк" з заявою про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту "Кредитна картка" №010/83122/82/1183442 (тип кредиту - кредитування рахунку). Відповідно до Додатку 1 до Заяви №010/83122/82/1183442 від 05.08.2021 року сума Поточного ліміту - 10000,00 грн, строк - 48 міс, процентна ставка -42% річних. Також 05.08.2021 року відповідачем [PERSON] підписано Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування "Кредитна картка". 20.12.2022 року між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги №114/2-57-F, відповідно до якого на умовах та в порядку, встановленому цим Договором та відповідно до ст. 512-519 ЦК України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату належні йому Права Вимоги, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрах Боржників. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022 року до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №010/83122/82/1183442 від 05.08.2021 року на суму заборгованості в розмірі 54273,38 грн. 28.06.2023 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» зверталось до боржника [PERSON] з досудовою вимогою. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалися сторони, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході розгляду справи судом встановлено, що 05.08.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №010/83122/82/1183442, умови якого відповідачем не виконуються, в зв`язку з чим наявна заборгованість в розмірі 54273,38 грн. На теперішній час позивач ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набула права вимоги за вказаним кредитним договором та оскільки відповідач не здійснила повернення коштів у строк, визначений у договорі, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідач [PERSON] відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надала, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи, що на підтвердження понесення судових витрат у вказаному розмірі стороною позивача надані належні докази (договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт, платіжна інструкція), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved