Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог Представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на ті обставини, що заявник [PERSON] , [INFO] , є пасинком [PERSON] , [INFO] . Вказав, що шлюб між матір?ю заявника та його біологічним батьком [PERSON] розірвано 24 листопада 1999 року. Біологічний батько заявника виявив свою волю щодо відсутності з його сторони заперечень проти того, щоб заявник був усиновлений іншою особою на розсуд його матері, про що 07 липня 2000 року склав відповідну заяву, яку посвідчив нотаріально. Мати заявника [PERSON] 09 жовтня 2003 року уклала шлюб з [PERSON] , який прийняв заявника як рідного сина та замінив йому батька, виховував його, доглядав та утримував. Між ними склалися сімейні відносини як між вітчимом та пасинком. Весь час з 09 жовтня 2003 року до настання повноліття заявник перебував на повному матеріальному утриманні та вихованні [PERSON] , який визнавав заявника за сина, замінив йому біологічного батька. Після настання повноліття вони продовжували проживати разом, піклуватися один про одного та вести спільне господарство. [INFO] [PERSON] загинув при виконанні бойових завдань на сході України у селі Кліщіївка Бахмутського району Донецької області. Після смерті [PERSON] він, вважаючи себе членом сім?ї загиблого, звернувся до приватного нотаріуса з наміром подати заяву про прийняття спадщини. Проте листом від 30 грудня 2023 року йому було повідомлено, що для отримання спадщини йому необхідно встановити факт проживання однією сім?єю зі спадкодавцем не менше п?яти років з дня відкриття спадщини та рекомендовано для цього звернутися до суду. Відтак у заявника виникла необхідність встановлення факту, що має юридичне значення, в судовому порядку. Просив встановити факт, що [PERSON] (пасинок) та [PERSON] (вітчим) були вітчимом та пасинком по відношенню один до одного, проживали разом з 09 жовтня 2003 року по день смерті [INFO] [PERSON] , що складає 20 років 02 місяці 11 днів. Вказав, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхіне йому для прийняття спадщини після смерті його вітчима. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 19 січня 2024 року відкрито провадження в справі. Аргументи учасників справи Заявник та представник заявника в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги. Представник заявника в поясненнях послався на обставини, викладені в поданій до суду заяві, вказав на наявність підстав для встановлення юридичного факту. Додатково суду пояснив, що з 09 жовтня 2003 року заявник разом з матір?ю та [PERSON] проживали без реєстрації в житловому будинку по [ADDRESS] , де проживали батьки [PERSON] . Після придбання у 2004 році житлового будинку по [ADDRESS] вони всією сім?єю проживали у ньому і там зареєстрували своє місце проживання. У 2015 році, після смерті матері [PERSON] , вони фактично переїхали проживати в житловий будинок по [ADDRESS] , але не змінили місце своєї реєстрації. І лише у 2022 році вони своє місце проживання зареєстрували за адресою: [ADDRESS] . Вказав, що заявник одружився під час війни. З дружиною вони познайомилися в соціальних мережах, одружилися тоді, коли заявник приїжджав у короткострокову відпустку 08 червня 2023 року. У відпустку він приїжджав за місцем реєстрації в житловий будинок по [ADDRESS] . Спору про право між заявником та заінтересованими особами немає, оскільки [PERSON] ставився до заявника, як до рідного сина. Заявник підтримав пояснення, надані його представником, та додатково пояснив, що має зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] . Вказав, що з 2020 року проходив строкову військову службу, з якої звільнився 28 грудня 2021 року. Після служби він повернувся у будинок матері та вітчима. 24 лютого 2024 року з початком повномасштабного вторгнення його мобілізували до лав ЗСУ і з того часу він перебуває на військовій службі. Вітчима [PERSON] також мобілізували в 2022 році. 08 червня 2023 року він одружився, з початку 2024 року вони з дружиною придбали будинок в селі Юхни Обухівського району. Підтвердив, що факт одруження ніяким чином не вплинув на факт його проживання однією сім?єю з [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] , яка також діє як законний представник неповнолітньої заінтересованої особи [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] вони зареєстрували шлюб 09 жовтня 2003 року. Спочатку проживати в будинку по [ADDRESS] з чоловіком та її сином, який є заявником у цій справі. Потім вони всі разом переселилися в житловий будинок по [ADDRESS] , який успадкував її чоловік. 24 лютого 2022 року сина [PERSON] мобілізували до лав ЗСУ. Чоловіка призвали до лав ЗСУ 08 серпня 2022 року, а в грудні 2023 року він загинув. Вказала, що викладені заявником у заяві обставини щодо його сумісного проживання з [PERSON] повністю відповідають дійсності. Вони дійсно весь час з 2003 року проживали однією сім?єю, вели спільне господарство, мали спільний побут та спільний бюджет. [PERSON] опікувався заявником, як рідним сином. До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на час розгляду справи вона звернулася поки одна. Діти [PERSON] та [PERSON] ще будуть подавати заяви про прийняття спадщини. Вона розуміє з якою метою її син [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, і не має заперечень щодо зміни черговості спадкування заявника з четвертої на першу чергу. Це питання вони також обговорювали разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] , які теж висловили свою згоду на право [PERSON] бути спадкоємцем. Мають намір з дітьми вирішити питання про зміну черговості спадкування у нотаріуса, коли діти подаватимуть заяви про прийняття спадщини. Також вказала, що вона усвідомлює, що після зміни черговості зменшиться розмір її частки та частки неповнолітньої доньки у спадковому майні, проте спір про право на спадкове майно між ними відсутній. Таку ж позицію займає і її неповнолітня донька [PERSON] та син [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він повністю підтверджує наявність обставин спільного проживання [PERSON] з його батьком [PERSON] . Вони проживали постійно однією сім?єю. Вказав, що усвідомлює, що після зміни черговості зменшиться розмір його частки у спадковому майні, проте вважає, що заявник має право на спадкування на рівні з ними - спадкоємцями першої черги, спір про право на спадкове майно між ними відсутній. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник весь час протягом її життя проживав з ними однією сім?єю. Лише з січня 2024 року він проживає окремо. Батько ставився до [PERSON] як до власної дитини, нарівні з нею та братом. Мама з нею обговорювала обставини щодо зміни черговості спадкування [PERSON] і вона усвідомлює, що у випадку такої зміни відбудеться зменшення її частки у спадковому майні. Проте вона не має заперечень щодо такої зміни. Допитаний як свідок [PERSON] ? [PERSON] показав, що є батьком [PERSON] та дідом заявника. З 2003 року як [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, [PERSON] проживав з ними однією сім?єю. [PERSON] виховував заявника як сина, надавав йому освіту, матеріальне забезпечення. Вони всі разом проживали в [ADDRESS] . Коли помер [PERSON] успадкував житловий будинок по [ADDRESS] , вони всією сім?єю переїхали жити в той будинок. Перебуваючи на навчанні чи на війні, завник приїждав до матері та вітчима як додому. Допитана як свідок [PERSON] показала, що з 2002 року працює в Росавській сільській раді та на цей час є старостою Росавського старостинського округу Миронівської міської ради Обухівського району Київської області. Зазначила, що знає родину [PERSON], оскільки вони проживали недалеко, а також заявник та її син ходили в один клас. Тому вона знає заявника, його батьків. Вони спілкувалися, як батьки дітей, які разом навчаються. Також вона працювала секретарем сільської ради, коли [PERSON] та [PERSON] реєстрували шлюб у 2003 році, а також реєстрували народження своїх спільних дітей. Вказала, що сім?я була дружньою, позитивною та доброзичливою, з однаковим ставленням до всіх дітей. Їй відомо, що вони навіть збирали документи для усиновлення [PERSON] . [PERSON] Вітчим був порядною людиною і ніколи не поділяв дітей, він ставився до заявника, як до рідного сина. Родина спочатку проживала на [ADDRESS] , а потім після смерті батьків [PERSON] вони перейшли проживати на [ADDRESS] і проживали там певний час без реєстрації. У 2022 році вони зареєстрували своє місце проживання в будинку по [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] навіть разом приходили здійснювати перереєстрацію у 2022 році. Весь час вони проживали всі разом однією дружньою сім?єю. Фактичні обставини справи Суд встановив такі фактичні обставини. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , яка 09 жовтня 2003 року уклала шлюб з [PERSON] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 червня 1999 року Владиславською сільською радою Миронівського району Київської області (а.с. 31), свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Миронівського районного управління юстиції (а.с. 32), свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Росавської сільської ради 09 жовтня 2003 року (а.с. 34). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 02 січня 2024 року (а.с. 35). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку під номером [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 3222986700:04:203:0039. Такі обставини підтверджуються даними свідоцтва про право на спадщину за законом № 3567, виданого 10 вересня 2015 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. (а.с. 109), свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-4183, виданого 10 листопада 2009 року державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 111), Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24435713 від 12 листопада 2009 року (а.с. 110), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 43652903 від 10 вересня 2015 року (а.с. 112), свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2890, виданого державним державним нотаріусом Миронівської районної нотаріальної контори 04 серпня 2009 року (а.с. 114). 11 січня 2024 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. після смерті [INFO] [PERSON] відкрито спадкову справу. [PERSON] на день смерті [INFO] проживав та мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою постійно проживали та мали зареєстроване місце проживання дружина [PERSON] , син [PERSON] , [INFO], дочка [PERSON] , [INFO], син дружини [PERSON] , [INFO]. [PERSON] та [PERSON] з 12 листопада 2004 року до 24 жовтня 2022 року мали зареєстроване місце проживання в житловому будинку під номером [ADDRESS] , а з 24 жовтня 2022 року - в житловому будинку під номером [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не склав. Станом на час розгляду справи з заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини як спадкоємець за законом першої черги 11 січня 2024 року звернулася [PERSON] , яка з [INFO] є дружиного померлого [PERSON] . Такі обставини підтверджуються даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 16 січня 2004 року та [NUMBER] від 11 версня 2008 року, виданих виконкомом Росавської сільської ради (а.с. 115, 116), довідки Росавського старостинського окуругу № 16 Миронівської міської ради № 15/16-24/148 від 12 березня 2024 року (а.с. 107), витягу з реєстру територіальної громади № 2022/000881453 від 24 жовтня 2022 року (а.с. 108), спадкової справи відкритої після смерті [INFO] [PERSON] 11 січня 2024 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. Спадкова справа зареєстрована 11 січня 2024 року в Спадковому реєстрі за номером 71836381 (номер у нотаріуса 10/2024). Зокрема у спадковій справі наявні копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Росавської сілської ради 09 жовтня 2003 року (а.с. 61 зв.), витяг з реєстру територіальної громади № 2022/000881815 від 24 жовтня 2022 року (а.с. 62), витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75396481 від 11 січня 2024 року (а.с. 66), інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 75387705 від 11 січня 2024 року (а.с. 65), інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75387675 від 11 січня 2024 року (а.с. 64), довідки № 15/16-24/33, № 15/16-24/34, № 15/16-24/35 від 11 січня 2024 року, видані Росавським старостинським окуругом № 16 Миронівської міської ради (а.с. 67, 68, 69). Після розірвання шлюбу із матір?ю заявника його біологічний [PERSON] 07 липня 2000 року склав заяву, в якій виявив свою волю щодо відсутності з його сторони заперечень проти того, щоб заявник був усиновлений іншою особою на розсуд його матері. Такі обставини підтверджуються даними заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотарусом Канівського міськрайонного нотаріального округу Лагутінською Е.П., зареєстрована в реєстрі № 2096 (а.с. 33), довідки, виданої Росавським старостинським округом № 16 Миронівської міської ради № 15/16-24/14 від 03 січня 2024 року (а.с. 36). 30 грудня 2023 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області з питанням оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області заявнику надано роз?яснення № 475/02-14 від 30 грудня 2023 року про те, що свідоцтво про право на спадщину може бути видане після пред`явлення документу, що для закликання до спадкоємства після смерті [INFO] [PERSON] йому необхідно встановити факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до відкриття спадщини (а.с. 37). Заявник [PERSON] , починаючи з 2003 року фактично проживав та мав зареєстроване місце проживання разом з [PERSON] до дня смерті останнього. Вони підтримували сімейні стосунки як вітчим та пасинок, проживали однією сім?єю, вели спільне господарство, були пов?язані спільним побутом. До повноліття заявник перебував на утриманні [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, поясненнями заінтересованих осіб, показами свідків [PERSON] , [PERSON] . Зацікавлені особи та свідки беззаперечно підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з 2003 року до дня смерті останнього [INFO] , в будинку під номером [ADDRESS] . У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їхні пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника та свідків дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] з часу укладення шлюбу його матері з [PERSON] у 2003 року проживав з останнім однією сім?єю спочатку у будинку під номером [ADDRESS] , а з 2015 року - у будинку під номером [ADDRESS] . Вони підтримували взаємовідносини, як члени сім?ї, як в момент безпосереднього проживання за однією адресою, так і в період тимчасової відсутності заявника за місцем проживання з поважних причин на час навчання та на час служби в лавах ЗСУ. Відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з приписами статті 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині. Частиною 2 статті 2 СК України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. За приписами частин 2, 4 статті 3 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Сім?я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім?ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім?ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім?ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов?язки осіб, які об?єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові Верховного Суду від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц. Згідно з абзацом п?ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім?ї» членами сім?ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов?язковими умовами для визнання їх членами сім?ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Суд встановив, що заявник [PERSON] та [PERSON] є членами сім?ї (пасинком та вітчимом), оскільки він довів належними і допустимими доказами ті обставини, що вони з [PERSON] з 2003 року до дня смерті останнього проживали в одному будинку, були пов?язані спільним побутом та мали взаємні права й обов?язки осіб, які є членами однієї сім?ї. Зокрема, встановлено, що заявник [PERSON] був пасинком [PERSON] , та, відповідно, [PERSON] був вітчимом [PERSON] . Той факт, що заявник та [PERSON] були мобілізовані на військову службу та вимушено перебували на військовій службі в лавах ЗСУ перед смертю останнього, не спростовує наявність сімейного зв?язку між ними, оскільки такі обставини не залежали від їх волі. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абзацу 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. На підставі частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Суд під час розгляду справи встановив, що відмова нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини від заявника пов?язана суто з неможливістю встановлення факту проживання заявника зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини в позасудовому порядку. Суд також встановив, що між заявником [PERSON] та спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , зокрема дружиною спадкодавця [PERSON] , повнолітнім сином спадкодавця [PERSON] , неповнолітньою донькою спадкодавця [PERSON] , інтереси якої під час розгляду справи представляє мати [PERSON] , відсутній спір про право на спадкове майно. Про вказані обставини вони повідомили суду безпосередньо в судовому засіданні. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім?єю як вітчима та пасинка не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. Вказаний факт підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем однією сім?єю не менше як п?ять років до часу відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання особи зі спадкодавцем однією сім?єю не менше як п?ять років до часу відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Заявник не має можливості підтвердити факт постійного проживання з [PERSON] однією сім?єю не менше як п?ять років до дня смерті останнього відповідними документами. Факт, за встановленням якого звернувся заявник, має юридичне значення. Встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки у виді виникнення права на спадкування майна [PERSON] . Встановлення факту постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті його вітчима на майно у виді житлового будинку та земельної ділянки. Висновки за результатами розгляду В судовому засіданні встановлено, що заявник має перешкоди у оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] . Спір про його право на спадщину відсутній. Встановлення факту, про який заявлено вимогу, має юридичне значення, породжує юридичні наслідки, необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved