Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

короткий виклад обставин справи. 07.12.2023 [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Крамар В. П., звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . У 2011 році сторони зареєстрували шлюб, позовна заява про розірвання якого перебуває на розгляді в суді. На даний час дитина проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Стверджує, що відповідачка тривалий час не бере участі у вихованні та утриманні сина, оскільки на початку 2022 року виїхала закордон й самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Тож, просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позиція учасників процесу. Позивач [PERSON] чи його представник [PERSON] у судове засідання не з`явились, однак останній подав клопотання про розгляд справи без їх участі, відповідно до якого позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомила та відзиву на позовну заяву не подала. У матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява у перекладі з румунської на українську мову, де серед іншого зазначає, що обізнана про подачу позовної заяви та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] . Представник служби у справах дітей Козівської селищної ради Тернопільської області - Гладчук І. В. в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, який долучений до матеріалів справи, підтримує в повному обсязі. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 04.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 20.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Так як відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомила, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується реєстром актів громадянського стану Іспанії № 6523978/09 /а.с. 15-17/. Із характеристики [PERSON] , учня 8-Б класу Козівського ліцею № 1 Козівської селищної ради, видно, що останній навчається у ліцеї з 5 класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований та уважний учень. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Вдруге обраний старостою класу, адже має величезний авторитет серед однокласників. Оскільки мати перебуває за кордоном, вихованням сина займається батько, який приділяє належну увагу вихованню сина /а.с. 25/. 17 листопада 2024 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Козівської селищної ради Тернопільської області, на якому розглядалося питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] і за результатами розгляду даного питання комісією було вирішено (затверджено висновок) вважати за доцільне позбавити останню батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /.а.с. 13, 14/ Згаданий висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 258 від 17.11.2023. Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У постанові Верховного суду від 07.02.2019 по справі № 742/722/17 зазначено, що сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Водночас, суд зазначає, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені також постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Як стверджує позивач й встановлено судом, відповідачка [PERSON] свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається її вихованням, не цікавиться її навчанням, не спілкується з ним, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, морально та матеріально не утримує. Наведене також підтверджується заявою від 4.10.2023, посвідченою державним нотаріусом Аліна Меделіна Плешояну (Національна спілка державних натаріусів Румунії Індивідуальне нотаріальне бюро), відповідно до якої [PERSON] , громадянка Румунії, надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , а також її заявою про визнання позову. Тож наведені докази, які описано вище, в їх сукупності належним чином підтверджують, що, відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка визнала позовні вимоги, є виправданим й відповідатиме найвищим інтересам дитини. Водночас [PERSON] згідно з ст. 169 Сімейного кодексу України може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до п. 1 ч 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За подання позовної заяви [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією 4 грудня 2023 року. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Так як відповідачка до початку розгляду справи по суті позов визнала, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Тож з [PERSON] слід стягнути 536, 80 гривень на користь [PERSON] , що становить 50 відсотків сплаченого судового збору. Отже, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 536, 80 гривень.

Outcome: approved