Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Денисової Т.С., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі перебував у зареєстрованому шлюбі, який було між ними розірвано у відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 29 листопада 2000 року. В шлюбі у них народилися двоє дітей, дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, він залишився проживати в сім`ї разом із відповідачкою та дітьми. Проживаючи разом, у них народилися ще двоє дітей, син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим зазначив, що він із сім`єю проживав в [ADDRESS] , там були зареєстровані дружина та діти, а сам він був зареєстрвоаний в м.Борщеві, місце його реєстрації під час шлюбу не змінювалося. У вересні 2010 року залишив постійне місце проживання сім`ї. Рішенням Борщівського районного суду від 14.10.2008 ухвалено стягувати з нього на користь відповідачки аліменти на утримання чотирьох дітей в розмірі 120 грн на кожного, починаючи з 15.09.2008 і до досягнення ними повноліття. 04.11.2008 відкрито виконавче провадження ВП № 9910112. З 07.06.2012 одинадцятирічний син [PERSON] перейшов жити до нього, а саме в [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вирішив жити із ним. Не знаючи діючого законодавства, в липні 2012 року звертався у відділ ДВС з проханням припинити стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , який ще тоді вирішив жити з ним, на що відповідач надала свою згоду. З вересня 2013 року син [PERSON] пішов у 3-й клас Борщівської ЗОШ, де навчався по 9-й клас включно. Також, в той час звернувся із заявою до органу опіки та піклування Борщівської міської ради і розпорядженням голови Борщівської РДА від 17 червня 2015 року № 184-од. визначено місце проживання сина [PERSON] за місцем реєстрації/проживання батька - [ADDRESS] . Далі, з 1 вересня 2020 року по 4 липня 2023 року, син навчався в Борщівському агротехнічному фаховому коледжі за денною формою навчання за спеціальністю 208 «Агроінженерія». Отже, починаючи з вересня 2013 року син [PERSON] проживав разом із ним, він повністю виховував та утримував сина, а відповідачка [PERSON] безпідставно претендує на виплату їй заборгованості по аліментах на утримання сина [PERSON] . [INFO] синові [PERSON] виповнилося 18 років. На сьогодні по виконавчому провадженні про стягнення аліментів на утримання дітей залишається не сплачена ним заборгованість. По розрахунку, ця сума складає 107485, 96 грн. Сума заборгованості по сплаті аліментів виключно на утримання сина [PERSON] починаючи з 1 вересня 2013 року по 11 січня 2023 року становить 68663, 12 грн. Державний виконавець звертається до нього з листами та вимогами щодо погашення боргу по сплаті аліментів, попереджує про кримінальну відповідальність за умисне ухилення від сплати аліментів. Щомісячно з його пенсії по інвалідності, державним виконавцем здійснюються відрахування на сплату аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] та на сплату заборгованості по аліментам на утримання сина [PERSON] . З огляду на наведене вважає, що його права та інтереси, як батька, з яким з вересня 2013 року і до повноліття проживав син [PERSON] , порушені. Саме він є тим з батьків, згідно ст. 181 СК України, з яким проживав син [PERSON] , а тому аліменти, які нараховувалися і стягуються з нього на користь відповідачки, втратили цільове призначення. Відповідно, він не може бути тим з батьків, з кого за рішенням суду стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , а виконання рішення суду, за яким щомісячно державним виконавцем нараховувалися до стягнення аліменти: по серпень 2018 року у сумі 120 грн, а з вересня 2018 року у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, порушує його права та інтереси, як батька дитини, з яким ця дитина проживала і повністю утримувалася. Відповідачка [PERSON] не хоче розуміти його порушеного права, не бажає відмовитися від сплати їй суми заборгованості по аліментах на утримання сина [PERSON] . А тому, просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, що стягувалися за виконавчим листом ВП № 9910112 на підставі рішення Борщівського районного суду від 14 жовтня 2008 року, справа № 2-664/08, в користь [PERSON] , [INFO] , жительки с.Гермаківка Чортківського району Тернопільської області, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сума якої за період з 01 вересня 2013 року по 11 січня 2023 року становить 68663, 12 грн, крім того просив стягнути з відповідачки в його користь понесені судові витрати на сплату судового збору. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштових повідомлень, наявних в матеріалах справи, відповідачка повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи не отримала, оскільки останні, направлені відповідачці за місцем фактичного проживання та місцем реєстрації, було повернено на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що в свою чергу, відповідно до норм ст. 128 ЦПК України, дає суду право дійти висновку про належне повідомлення сторони відповідача про надходження позову до суду, відкриття провадження у справі, час та місце судового розгляду справи. Крім того, з метою недопущення порушення прав та законних інтересів відповідачки, така 11 січня та 27 лютого 2024 року про надходження позову та розгляд справи була повідомлена через офіційний веб-сайт Борщівського районного суду. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Денисова Т.С. подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити у її відсутності, та відсутності позивача, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у її відсутності до суду не подала, як і відзиву на позов. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, при цьому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Представник третьої особи Борщівського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фаринюк Т.В. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, при цьому зазначила, що заперечень щодо позову немає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7\~СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (статті 191 СК). Згідно частиною другою статті 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №307/1186/17). Відповідно до статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно частини четвертої статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, провадження № 61-1347св20). Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 07 лютого 2005 року Гермаківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим встановлено, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2008 року у цивільній справі №2-664/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягувати з позивача в користь відповідачки аліменти на утримання дітей, дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 120 грн на кожного, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2008 року і до досягнення ними повноліття. Також встановлено, що на виконання вказаного рішення суду, Борщівським районним судом Тернопільської області 14 жовтня 2008 року видано виконавчий лист №2-664, на підставі якого, Відділом державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції 04 листопада 2008 року відкрито виконавче провадження, що вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №9910112. Поряд з тим, судом встановлено, що син сторін [PERSON] , [INFO] , з вересня 2013 року проживав без реєстрації разом з батьком - позивачем за адресою [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлових умов заявника №431 від 30.11.2023, складеного комісією Борщівської міської ради. Згідно акту обстеження житлових умов заявника від 18.07.2012, складеного комісією Борщівської міської ради, вбачається, що [PERSON] , якому на той час було 7 років, та дочка [PERSON] , якій було 15 років, проживали разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] ще з 07 червня 2012 року. Останні були під опікою батька та баби. Як зазначив позивач, не знаючи діючого законодавства, він в липні 2012 року звертався у відділ ДВС з проханням припинити стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , який ще тоді вирішив жити з ним. З приводу його звернення, Відділом державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції його 18.07.2012 було повідомлено, що аліменти державним виконавцем нараховуються в сумі, що визначена рішенням суду, і згідно своїх посадових обов`язків, державний виконавець не вправі визначати місце проживання дітей, а також змінювати розмір аліментів, визначений судом. Факт звернення позивача, підтверджується повідомленням Відділу державної виконавчої служби Борщівського районного управління юстиції №4151/07-37/2 від 18.07.2012. В подальшому, розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації №184-од від 17.06.2015, за заявою позивача, визначено місцем проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , адресу проживання батька: [ADDRESS] . Згідно довідки Борщівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Тернопільської області №03-17/309 від 26.09.2023, [PERSON] навчався з 2013 року (з 3 по 9 клас), закінчив її в 2020 році та проживав за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики Борщівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 виданої на [PERSON] , такий навчався у школі з третього класу. Батько [PERSON] приділяв належну увагу вихованню сина, так як вони проживали разом. Мати участі у вихованні сина не брала. Згідно довідки №01-08/622, виданої Борщівським агротехнічним фаховим коледжом 26.09.2023, [PERSON] навчався в коледжі за денною формою навчання з 01.09.2020 по 04.07.2023 за спеціальністю 208 «Агроінженерія». Наказ на зарахування №90-с від 28.07.2020, наказ про відрахування з коледжу за невиконання вимог навчального плану №165-с від 04.07.2023. Згідно характеристики Борщівського агротехнічного фахового коледжу №01-05/28 від 27.09.2023, виданої на студента відділення «Агроінженерія» [PERSON] , останній навчався в коледжі з вересня 2020 року по червень 2023 року. За період навчання проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з батьком. Батько цікавився успішністю сина в коледжі, відвідував батьківські збори. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] з 01 вересня 2013 року до свого повноліття проживав разом із батьком, який займався його утриманням і вихованням. Вирішуючи спір у справі, суд виходить із того, що у період з 01.09.2023 по 11.01.2023 року змінилися певні обставини, тобто мало місце фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час винесення рішення суду про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення позивачем сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання дитини у вказаний період. Відтак, оскільки за цей період змінилися обставини, за яких позивач повинен був сплачувати аліменти на утримання на той час неповнолітньої дитини сина [PERSON] , а тому суд вважає, що є всі підстави для звільнення позивача від заборгованості за аліментами, починаючи з 01.09.2023 по 11.01.2023. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні №9910112 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 120 грн на кожного, щомісячно, починаючи з 15 вересня 2008 року і до повноліття, наданого Борщівським відділом державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), загальний розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів становить 107485, 96 грн. При цьому, суд враховує, що з 01.09.2013 [PERSON] проживав з батьком, знаходився на його повному утриманні до досягнення повноліття, і повністю погоджується з наведеним позивачем у позовній заяві розрахунком, згідно якого розмір його заборгованості по сплаті аліментів в користь відповідачки на утримання сина [PERSON] за період з 01.09.2013 по 11.01.2023 становить 68663, 12 грн. З огляду на наведене, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивачем належними і допустимими доказами доведено підстави звільнення від сплати заборгованості по аліментах, тому суд приходить до висновку, що його слід звільнити від плати заборгованості за аліментами, що стягувалися за виконавчим листом ВП № 9910112 на підставі рішення Борщівського районного суду від 14 жовтня 2008 року, справа № 2-664/08, в користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сума якої за період з 01 вересня 2013 року по 11 січня 2023 року становить 68663, 12 грн. \~ \~ \~ \~Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведеного вище, на підставі Конвенції ООН про права дитини, ст. ст. 7, 179, 180, 197, 273 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved