Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач ПАТ «СК«УСГ» звернулось до суду з позовом до Відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгація). Зазначав те, що 12 травня 2021 року між ПАТ «СК «УСГ» та ТзОВ «Інтер Логістик Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1301-21-00290, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota CAMRY», д.н.з. [NUMBER] . 19 травня 2021 року о 15 год. 15 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] , на автодорозі Н10 у м. Снятин по вул. Шевченка, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota CAMRY», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2021 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України. 24 травня 2021 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 02 червня 2021 року позивачем на підставі рахунку-фактури №ДМ00018373 від 26 травня 2021 року складено страховий акт № ЗСКА-12785-1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 150435 гривень 15 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 14961 від 03 червня 2021 року. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застрахована не була. 09 грудня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 45342 з вимогою в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, яка залишена відповідачем без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, позивач вимушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача різницю суми страхового відшкодування у розмірі 150435 грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляду справи у його відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності учасників справи, за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 12 травня 2021 року між ПАТ «СК «УСГ» та ТзОВ «Інтер Логістик Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-1301-21-00290, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota CAMRY», д.н.з. [NUMBER] . 19 травня 2021 року о 15 год. 15 хв. водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] , на автодорозі Н10 у м. Снятин по вул. Шевченка, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota CAMRY», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2021 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача, внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України. Вказаною постановою на відповдіача було накладено адміністративне покарання у виді штрафу у сумі 850 грн. (а.с.27-28). Автомобіль «Toyota CAMRY», д.н.з. [NUMBER] , належить на праві приватної власності ТзОВ «Інтер Логістік Україна», що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 22). На момент дорожньо - транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. 24 травня 2021 року страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. (а.с. 48-50). 02 червня 2021 року позивачем на підставі рахунку-фактури №ДМ00018373 від 26 травня 2021 червня 2020 року складено страховий акт № ЗСКА-12785-1 та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с. 42-43, 52-53). 09 грудня 2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 45342 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування у розмірі 150435 гривень 15 копійок, як відшкодування згідно страхового акту № ЗСКА-12785-1, яка відповідачем не сплачена (а.с. 55). Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Нормами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Враховуючи вищевикладене, і оскільки винним у вчиненні ДТП є відповідач, то позивач має право вимоги про відшкодування йому суми страхового відшкодування у розмірі 150435 гривень 15 копійок. Із урахуванням наведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач не спростував обставин щодо завданої шкоди, суд вважає надані позивачем в обґрунтуванням позовних вимог докази достовірними. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved