Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати виконавчий напис №243667 від 27.06.2021 року таким, що не пiдлягає виконанню, винесений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М, про стягнення з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступлено право вимоги за кредитним договором №3327744 від 04 січня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) та [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що він станом на 04.01.2021 року уклав кредитний договір №3327744 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Mycredit). Відповідно до договору тіло кредиту становить 4000 грн. На сьогоднішній день йому стало відомо про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., було винесено виконавчий напис №243667 від 27.06.2021 року яким звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію позивача, невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», відступлено право вимоги за кредитним договором №3327744 від 04 січня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) та позивачем. Відповідно до виконавчого напису №243667 від 27.06.2021 року було стягнуто з позивача за період з 20.06.2021 року по 27.06.2021 року включно, суму у розмірі 4000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 8596 грн. 80 коп. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25,00 грн. 00 коп. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 12621 грн. 80 коп. За наслідком винесеного виконавчого напису старшим державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Ложніковою А.Ю. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2021 року ВП №66711396. [PERSON] не погоджується з виконавчим написом та вважає його таким, що не підлягає виконанню з огляду на таке. Вищезазначений кредитний договір №3327744 від 04.01.2021 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягав виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні та заборгованість спірна. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу були застосовані норми нормативно-правового акта, які скасовані судом та не діяли на момент його вчинення та не спростовано доводів позивача про відсутність заборгованості, що в сукупності свідчить про наявність спору щодо заборгованості з огляду на що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також зазначає,\~що при\~вчиненні виконавчого\~напису приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенко\~Є.М.,\~не було\~дотримано вимог\~порядку здійснення\~заходів спрямованих\~на перевірку\~та уточнення\~інформації стосовно\~безспірності заборгованості.\~Ознакою безспірності\~вимоги є\~відсутність заперечень\~боржника щодо\~заборгованості та\~її розрахунку,\~а також\~відсутності будь-яких\~суперечностей у\~поданих документах.\~На підтвердження\~безспірності заборгованості\~нотаріусу мають\~бути подані\~документи,\~що свідчать\~про визнання\~боржником вимог\~кредитора.\~Тобто,\~нотаріус повинен\~упевнитися в\~розумінні боржником\~пред`явлених\~до нього\~вимог і\~визнання їх. Ніяких вимог щодо погашення кредиту позивачу не направлялося відповідачем. Якби була якась вимога від кредитора, він би одразу заперечив проти цього, адже заборгованість, вказану у виконавчому написі він не визнає. Ухвалою суду від 11.01.2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, у заяві до суду просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не з`явився, до суду надійшла заява про визнання позовних вимог. Треті особи Прилуцький міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеній Михайлович у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступлено право вимоги за кредитним договором №3327744 від 04 січня 2021 року, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) та [PERSON] вчинено виконавчий напис за № 243667(а.с.8). 06.09.2021 року старшим державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Ложніковою А.Ю. відкрито виконавче провадження ВП № 66711396 по виконанню вказаного виконавчого напису №243667 від 27.06.2021 року(а.с.6). Статтею 18\~ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється статями Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок), затвердженимнаказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Згідно зі ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 18 ЦК України,стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Аналогічні положення містяться у Порядку, зокрема, згідно з п.п. 1.1 - 1.2 п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 гл. 16 р. ІІ Порядку). Підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172(далі - Перелік). Пунктом 2 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88\~Закону України «Про\~нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 справа № 645/1979/15-ц. Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Доказами, які підтверджують наявність наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Однак, ніяких вимог щодо погашення кредиту позивачу не направлялося відповідачем, в зв`язку з тим не мав змоги подати відповідачу свої заперечення щодо безспірності заборгованості за кредитним договором №3327744 від 04 січня 2021 року, а нотаріус в свою чергу не мав змоги оцінити їх. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, буловизнано незаконною та нечинноюпостанову Кабінету\~Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~року «Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. За таких підстав оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості не входять до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. В свою чергу, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 27.06.2021 року за №243667, керувався\~статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172. В той же час, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172\~у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису 27.06.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №243667 приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитного договору №3327744 від 04.01.2021 року, укладеного між позивачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ MYCREDIT) у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, а тому такий виконавчий напис має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, із вказаної підстави. Жодних доказів на спростування позиції позивача відповідачем до суду не надано. Згідно із положень ст.ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 27.06.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №243667, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до статті частини першої\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 858 грн. 88 коп., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536 грн. 80 коп. Відповідно до\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, таким чином у суду є всі підстави для повернення позивачу 50 відсотків судового збору у сумі 697 грн. 84 коп. з Головного управління Казначейства Чернігівської області, сплаченого при поданні позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Разом з цим згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 697 грн. 84 коп. за подання позову до суду та заяви про забезпечення позову. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59Конституції України та статтею 15 ЦПК Україн. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 1 частини другої ст. 141 ЦПК судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Оскільки позивачем документально не підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. З урахуванням того, що позовні вимоги [PERSON] задоволені, заходи забезпечення позову, визначені в ухвалі від 11.01.2024 року щодо зупинення стягнення на підставі виконавчого напису продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

Outcome: approved