Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

29 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовами до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. (далі - Одеська обласна філія КП «Центр державної реєстрації»), Одеської філії КП «Центр державної реєстрації», треті особи: [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , про виділ у натурі частки із спільної часткової власності, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою, стягнення майнової та немайнової шкоди, які ухвалою суду об`єднані в одне провадження. 10 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Одеська міська рада, державний реєстратор Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскров О.В., Одеська філія КП «Центр державної реєстрації», [PERSON] та [PERSON] , які діють в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису права власності внесеного до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року позов [PERSON] було задоволено частково. Визнано дії державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. щодо реєстрації 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] протиправними в частині включення до об`єктів нерухомості, яка знаходиться у власності цих осіб, надвірних споруд (в різних документах літньої кухні або сараю) літ. «Ж». Скасовано частково рішення державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37.536.524 від 12 жовтня 2017 року, щодо реєстрації 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] із зазначенням в об`єктах нерухомості надвірних споруд (сараю) літ. «Ж». Скасовано частково запис про право власності [PERSON] від 09 жовтня 2017 року № 22792190, зроблений державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В., в частині реєстрації права власності на надвірну споруду (в різних документах літньої кухні або сараю) літ. «Ж». Скасовано частково запис про право власності [PERSON] , від 09 жовтня 2017 року № 22792071, зроблений державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. в частині реєстрації права власності на надвірну споруду (в різних документах літньої кухні або сараю) літ. «Ж». Скасовано частково запис про право власності [PERSON] від 09 жовтня 2017 року № 22791979, зроблений державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрацій» Іскровим О.В. Скасовано запис про право власності [PERSON] від 09 жовтня 2017 року № 22791099, зроблений державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Іскровим 0. В. в частині реєстрації права власності на надвірну споруду (в різних документах літньої кухні або сараю) літ. «Ж». Зобов`язано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні надвірною спорудою (в різних документах визначено як літня кухня або сарай) літ. «Ж» площею 12 кв. м, за адресою: [ADDRESS] , та звільнити територію розташування зазначеної надвірної споруди літ. «Ж» за вказаною адресою. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] про виділ з домоволодіння [ADDRESS] в натурі реконструйованої частини у розмірі 3/50 часток домоволодіння, що складається з житлового будинку під. літ. «А»: 4-1 - веранди площею 5,7 кв. м; 4-2 - кухні площею 8,8 кв. м; 4-3 - житлової кімнати площею 10.5 кв. м; 4-4 - ванної кімнати площею 4,1 кв. м; 4-5 - туалету площею 1.5 кв.м; 4-6 - житлової кімнати площею 9,4 кв. м; 4-7 - житлової кімнати площею 11,8 кв. м; 4-8 - житлової кімнати площею 13,3 кв. м, загальною площею 65,1 кв. м та літньої кухні під літ. «Ж» площею 12 кв.м, та припинення права спільної часткової власності на вказану частину домоволодіння; визнання права власності на виділену частину домоволодіння; виділ у користування частини земельної ділянки, що відповідає частці 3/50 із загальної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] ; визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні виділеною земельною ділянкою та стягнення майнової шкоди та відшкодування немайнової шкоди. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] було відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 31 травня 2023 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині вирішення первісних позовних вимог про виділ частки домоволодіння зі спільної часткової власності, визнання на цю частку права власності та припинення спільної часткової власності на виділену частку залишено без змін. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині вирішення первісних позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні нею скасовано, справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. У липні 2023 року до Верховного Суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, у якій вона також просила виправити описку, допущену щодо розміру належної їй частини домоволодіння в розділі постанови «Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права» (сторінка 17), з 35/50 частин домоволодіння на 3/50. Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року виправлено описку, допущену у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року, а саме: на сторінці 17 у першому реченні шостого абзацу: «Судами встановлено, що [PERSON] належить 35/50 частин домоволодіння, при цьому в договорі дарування були чітко визначені приміщення, право власності на які перейшло до неї» замість цифр «35/50» правильними вважати цифри: «3/50». Ухвалою Верховного Суду від 20 вересня 2023 року доповнено резолютивну частину постанови Верховного Суду від 31 травня 2023 року абзацом такого змісту: «Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині вирішення первісних позовних вимог про виділ у користування частини земельної ділянки, яка відповідає належній позивачеві частці у домоволодінні (3/50), скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Матеріали цивільної справи надійшли до Київського районного суду 18 жовтня 2023 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М. Ухвалою судді від 19.10.2023 року було прийнято до провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання. 30 жовтня 2023 року позивач [PERSON] надіслала на адресу суду заяву, в якій просить суд надати [PERSON] можливість присутності у судовому засіданні у справі № 520/11904/19, яке призначене на 20.11.2023 року на 11.00 год., та в усіх наступних судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використання власних засобівза допомогою програмного забезпечення «Підсистема відеоконференцзв`язку». Ухвалою суду від 30.10.2023 року у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про проведення судового засідання, яке відбудеться 20.11.2023 року о 11.00 год., та в усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції було відмовлено. 15 листопада 2023 року відпловідач [PERSON] надала до суду заяву, в якій просила прийняти до провадження зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, Одеської філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації», треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання протиправними та скасування права власності. 05\~грудня\~2023\~року\~представник\~позивача [PERSON] - [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради, треті особи: [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з позовних вимог, [PERSON] просить: визначити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за варіантом судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28 лютого 2019 року № 023/2019. Виділити у користування [PERSON] належну її частину земельної ділянки, яка відповідає належній їй частці 3/50 у домоволодінні, а саме: три ділянки загальною площею-0,0137га: земельні ділянки загальною площею 0,0063 га, межі яких описуються наступним чином: -перша ділянка, загальною площею 0,0042 га: - від точки 5, по прямій лінії на відстані 3,93м (до точки 6); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,71 їй (до точки 22); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,49 м (до точки 23); - з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,48 м (до точки 24); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,66 м (до точки 25); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,15 м (до точки 26); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,17 м (до точки 27; - з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,57 м до первісної точки відліку; - друга ділянка, загальною площею 0,0021 га: - від точки 28, по прямій лінії на відстані 3,0 м. (до точки 29); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,98 м (до точки 30); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,22 м (до точки 31); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,96 м (до точки 32); - з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,38 м (до первісної точки відліку (до точки 28); - третя ділянка площею- 0,0074 га без описування меж. Усунути перешкоди у користуванні [PERSON] земельною ділянкою; загальною площею 0,0063 га, у тому числі: перша ділянка, загальною площею 0,0042 га, друга ділянка, загальною площею 0,0021 га, шляхом звільнення самовільно захопленої частини земельної ділянки у розмірі 0,0074 га, відповідно до висновку судової будівельно- технічної та земельно-технічної експертизи від 28 лютого 2019 року № 023/2019. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 08.12.2023 року прийнято до провадження уточнену позовну заяву, у задоволенні клопотання [PERSON] про прийняття зустрічного позову відмовлено, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 23.01.2024 року. У судове засідання, яке призначене на 23.01.2024 року з`явилася лише представник позивача, інші учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим засідання було відкладено на 22.02.2024 року. У судовому засіданні, яке відбулося 22.02.2024 року учасники справи надали пояснення та було досліджено матеріали справи. У зв`язку із необхідністю підготовки до судових дебатів було оголошено перерву до 02.04.2024 року. У судовому засіданні, яке відбулося 02.04.2024 року, представник позивача та третьої особи виступили із заключним словом. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10 жовтня 1994 року [PERSON] набула право власності на 3/50 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.10.1994 року, виданого на підставі розпорядження органу приватизації №49114 від 10.10.1994 року (т.1 а.с. 14). Під час приватизації вказаної частки Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації на адресу приватизаційного агентства була надана довідка №20981 від 02.09.1994 року, відповідно до якої 3/50 частки домоволодіння, яке належить [PERSON] , складається з приміщень: 4-1 веранда, 4-2 кухня, 4-3 житлова кімната, 4-4 коридор та сарай 4 х 3 метри = 12 кв.м. (т.1 а.с. 15). Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] , яка отримувалася для приватизації, за наймачем закріплено, в тому числі, сарай 12 кв.м. (т.1 а.с. 17). 27 жовтня 2004 року [PERSON] відчужила квартиру [ADDRESS] , на користь [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Запольскою О.В. за р.№8737 (т.1 а.с. 18). 09 листопада 2006 року [PERSON] відчужила квартиру [ADDRESS] , на користь [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Запольскою О.В. зар.№6003 (т.1 а.с. 21). 19\~вересня 2007 року [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] , після чого позивачу було присвоєно прізвище [PERSON] (т.1 а.с. 24). За змістом листа від 24.10.2017 року №489545.36 на ім`я [PERSON] від КП «БТІ ОМР» повідомлено, що згідно архівної справи за адресою: [ADDRESS] літня кухня літ. «Ж» складається з 3-х частин: літня кухня літ. «Ж» площею забудови 12,9 кв.м (4,30 х 3,0 м), прибудова до літньої кухні літ. «Ж1» площею забудови 16,0 кв.м, прибудови до літньої кухні літ. «Ж2» площею забудови 7,0 кв.м. Відповідно до листа КП «БТІ ОМР» від 19.01.2018 року за №491543.36.18 згідно журналу зовнішніх обмірів від 06.02.1971 року літ. «Ж» складалась з основної частини, площею забудови 12,9 кв.м (4,30 х 3,0 м.) та прибудови «ж1», площею забудови 16,0 кв.м (4,0 х 4,0 м) загальною площею 28,9 кв.м, зазначений у довідці ОМБТІ від 02.09.1994 року №20981 на підставі якою було оформлено право власності на 3/50 частину домоволодіння зазначений сарай розміром 4,0 х 3,0 + 12 кв.м, відповідає літній кухні літ. «Ж», розмірами 4,30 х 3,0 м, та під час поточної інвентаризації домоволодіння [ADDRESS] 07.06.2007 року складено ескіз та 26.06.2008 року абрис земельної ділянки де на плані відмічено, що була обстежена саме літня кухня літ. «Ж», а прибудови літ. «2ж1» та «ж2» були обстежені під час технічної інвентаризації 05.07.1996 року за замовленням та забезпеченням до них іншим співвласником (т.1 а.с. 54). Абрис прибудови під літ. «ж» підтверджується а.с. 57 т.1. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47022602 від 24.05.2019 року, прийняте державним реєстратором КП «Юридичний департамент реєстрації» (Одеська область) Кротовою С.О. за [PERSON] зареєстроване 3/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , які складаються з приміщень: 4-1 веранда; 4-2 кухня; 4-3 житлова кімната; 1/2 4-4 коридору, літня кухня літ. «Ж» розміром 4,30 на 3,0 кв.м (т.2 а.с. 90 зв.). Підставою виникнення права власності зазначено: договір дарування, серія та номер: 6003, виданий 09.11.2006 приватним нотаріусом Запольською О.В.; довідка, серія та номер 491543.36.18 виданий 19.01.2018 КП «БТІ ОМР». Згідно розпорядження органу приватизації від 09.10.1996 року №85218, у власність чотирьох осіб передано 1/25 частин будівлі [ADDRESS] у вигляді однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 23,5 кв.м. (т.1 а.с. 51). За змістом довідки Одеського Міжміського Бюро Технічної Інвентаризації від 05.09.1996 року за №4109 наданого до приватизаційного агентства зазначено, що в домоволодінні [ADDRESS] ідеальна частка для квартири [ADDRESS] складає 1/25 частину домоволодіння і містить: 1- коридор, 2-кухня, 3-житлова, сараю літ. «ж1», тамбура літ. «ж2» (т.1 а.с. 48). Згідно довідки ФОП [PERSON] №126/121223-15, від 06.10.2017 року за даними поточної інвентаризації квартири [ADDRESS] від 06.10.2017 р. слід вважати що 1/25 частина домоволодіння складається з надвірних споруд сараю літ. «ж1», тамбуру літ. «ж2», літньої кухні літ. «Ж» та квартири [ADDRESS] загальною площею 23,5 кв.м. (т.1 а.с. 49). Рішенням державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В. 09.10.2017 року під номером запису 22791979 здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 37536524 від 12.10.2017 року по реєстрації 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] , із зазначенням що 1/100 частина нерухомого майна складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 23,50 кв.м., житловою площею 12,80 кв.м., та з літ. «Ж»- сарай, літ. «Ж1» - літня кухня, літ. «ж2» - тамбур (т.1 а.с. 43), 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] , із зазначенням що 1/100 частина нерухомого майна складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 23,50 кв.м., житловою площею 12,80 кв.м., та з літ. «Ж»- сарай, літ. «Ж1» - літня кухня, літ. «ж2» - тамбур (т.1 а.с. 45), 1/100 частки домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] із зазначенням що 1/100 частина нерухомого майна складається з квартири [ADDRESS] загальною площею 23,50 кв.м., житловою площею 12,80 кв.м., та з літ. «Ж»- сарай, літ. «Ж1» - літня кухня, літ. «ж2» - тамбур (т.1 а.с. 46). Підставою виникнення права власності зазначено: лист, серія та номер 4109, виданий 05.09.1996 Одеським міжміськім бюро технічної інвентаризації; довідка, серія та номер 126/121223-15, виданий 06.10.2017 ФОП [PERSON] ; свідоцтво про право власності , серія та номер 4-10223, виданий 09.10.1996 управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Згідно відповіді на адвокатський запит ФОП [PERSON] листом №16 від 16.06.2020 року повідомив, що їм не видавалась довідка від 06.10.2017 року 3126/121223-15, не проводились будь які обміри, обстеження тощо щодо домоволодіння з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] та не виготовлявся технічний паспорт від 06.10.2017 року щодо квартири [ADDRESS] у зазначеному домоволодінні (т.8 а.с. 114). У висновку №023/2019 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28.02.2019 року, складеного судовим експертом [PERSON] (т.1 а.с. 81) зазначено, що до складу 3/50 частин, розташованих по [ADDRESS] , які належать [PERSON] повинні входити наступні приміщення житлового будинку та господарські споруди, а саме: частина житлового будинку літ «А», загальною площею 27,4 кв.м., у складі приміщень: приміщення 4-1 веранда, площею 8,8 кв.м; приміщення 4-2 кухня, площею 8,1 кв.м.; приміщення 4-3 житлова, площею 10,5 кв.м.; літня кухня літ «Ж», площею забудови 12,9 кв.м. (т.1 а.с. 92). З вказаного висновку також вбачається, що у фактичному користуванні [PERSON] знаходяться земельні ділянки, загальною площею 0,0063 га, межі яких описуються в наступному порядку: з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,49м (до точки 23); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,48м (доточки24); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,66 м. (до точки 25); з подальшим поворотом вправо пo прямій лінії на відстані 4,15м. (до точки 26); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 0,17 м. (до точки 27); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,57 м. до первісної точки відліку. Друга ділянка, загальною площею 0,0021 га: від точки 28, по прямій лінії на відстані 3,0 м. (до точки 29); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,98м. (до точки 30); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,22 м. (до точки 31); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 3,96 м. (до точки 32); з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,38 м. (до первісної точки відліку (до точки 28). Третя ділянка площею 0,0074 га без описування меж. Визначаючи площі третьої земельної ділянки, експерт виходив із того, що площа другої земельної ділянки менша на 0,0074 га від площі, яка має належати [PERSON] відповідно до її ідеальної частки. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.05.2019 року прийнятим державним реєстратором Кротовою С.О. за [PERSON] зареєстроване 3/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , які складаються з приміщень: 4-1 веранда; 4-2 кухня; 4-3 житлова кімната; 1/2 4-4 коридору, літня кухня літ «Ж» розміром 4,30 на 3,0 кв.м (т.2 а.с. 90 зв.). Надаючи оцінку позовним вимогам в частині встановлення порядку користування земельними ділянками суд керується наступними нормами матеріального права. Як вбачається із реєстраційної справи щодо майна [PERSON] (а.с 107-114, Т.3) позивач є власником 3/50 частин домоволодіння, яке знаходиться за спірною адресою. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності (постанови Верховного Суду від 13.05.2020, справа №700/670/16-ц; від 12.10.2016, справа №6-2225цс16). Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який, хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, інших положеннях законодавства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018, справа №910/18560/16). Таким чином, [PERSON] набула право користування на земельну ділянку, на якій розташовані спірні частини домоволодіння, в тому числі літ. «Ж». Ч. 1 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди у судовому порядку. Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України). Таким чином, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю застосовуються і до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 14 листопада 2022 року у справі № 201/9554/16-ц. Під час судового розгляду, з урахуванням пояснень учасників справи, заяв по суті та доказів, судом встановлено, що між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування земельною ділянко та існує спір з цього питання. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч. 1 та 2 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем було надано до суду висновок експерта №023/2019 (а.с.81, т.1) відповідно до якого пропонується певний порядок користування земельними ділянками. Відповідачами, у свою чергу, не наданодо суду будь-який інший висновок чи доказ, який спростовує допустимість чи достовірність висновку №023/2019. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою підлягають частковому задоволенню, оскільки третя земельна ділянка, площею 0,0074 га не є індивідуально визначеним майном. Крім цього, із самого висновку вбачається, що виділити площу, відповідно до ідеальної частки [PERSON] можливо лише після визначення порядку користування земельною ділянкою для усіх співвласників. Разом із цим, вказане застереження не стосується земельних ділянок, які розташовані безпосередньо під об`єктами нерухомого майна, які належать [PERSON] . Щодо позовних вимог в частині усунення перешкод у користуванні вказаними земельними ділянками суд виходить із такого. На а.с. 125-129, т.1 наявні заяви [PERSON] на адресу Таїровського ВП щодо перешкоджання [PERSON] та іншими особами володінню та користуванню спірною кухнею та земельною ділянкою. А.с.62, т.2 містить клопотання [PERSON] , в якому вона повідомляє про дії, які спрямовані на руйнування літньої кухні. А.с.73-77, т.2 містять заяву [PERSON] від 02.09.2019 року до Таїровського ВП Київського ВП у м.Одесі щодо протиправних дій відповідачів. На а.с.14-15, 19-25, 58-64 т.3 містяться звернення [PERSON] та [PERSON] щодо протриправних дій щодо обмеження позивача у праві володіння та користування майном. На а.с.85-105, т.4 містяться заяви та скарги до органів процессуального керівництва щодо бездіяльності правоохоронних органів щодо належного розгляду заяв [PERSON] на протриправні дії відповідачів. На а.с.97-100, т.5 наявна колективна скарга, адресована на голові Одеської міської ради, в якій йдеться про протиправний характер дій відповідачів щодо перешкод [PERSON] у володінні та користуванні її майном. На а.с.20-29, т.6 матеріалів справи наявні колективні звернення на адресу СУ ГУНП в Одеській області. На а.с.54-63, т.7 наявна фотофіксація. В письмових поясненнях до фіксації повідомляється, що там зображені робітники, які здійснювали протиправний демонтаж майна, яке належить [PERSON] . На вказаних фото зображена і [PERSON] . На а.с.140-141, т.7 наявна ухвала Київського районного суду м.Одеси від 09.01.2020 року та витяг із ЄРДР за заявою [PERSON] . На а.с.130 142, т.8 наявний протокол допиту потерпілого від 02.03.2019 року, в якому, в тому числі, зазначається про факти перешкоджання [PERSON] у володінні її майном. Надаючи оцінку вказаним доказам, суд приходить до висновку, що [PERSON] чиняться перешкоди у володінні та користуванні майном, яке їй належить, а тому її позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню у зв`язку із тим, що доказів перешкоджання у володінні та користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться під житловим будинком матеріали справи не містять. Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст. 391 України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного та

Outcome: partial