Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська 27.09.2022 року з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кондор-2005» про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому просив суд стягнути на його користь заборгованість з виплати заробітної плати, починаючи з 01.01.2022 року по дату звільнення; середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення; компенсацію за всі невикористані дні щорічної відпустки за весь період трудових відносин. На обгрунтування\~позову [PERSON] \~зазначив,\~що в\~період з\~09\~червня 2020\~року по\~02\~серпня 2022\~року він\~знаходився у\~трудових відносинах\~з ТОВ\~«КОНДОР-2005»\~та працював\~на посаді\~охоронника.\~Зазначене підтверджується\~записами у\~трудовій книжці\~(копія\~дублікату трудової\~книжки серія\~ [NUMBER] \~надається). Під час знаходження у трудових відносинах з відповідачем, з боку останнього не виплачувалась заробітна плата за період роботи, починаючи з 01 січня 2022 року. 14 липня 2022 року він звернувся до адміністрації підприємства із заявою про звільнення. В момент подання заяви співробітником відділу кадрів йому було надано наказ про призупинення дії трудового договору № 1 від 24 лютого 2022 року. Даним наказом керівником підприємства оголошувалось призупинення трудових відносин з працівниками в період з 24 лютого 2022 року та не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану, відповідно до ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136. Також, даним наказом встановлювався обов?язок ознайомлення усіх працівників ТОВ «КОНДОР-2005» під підпис або засобами дистанційного зв?язку. Вважає даний наказ незаконним, оскільки він не отримував жодних повідомлень відповідача про призупинення трудових відносин. Підтвердженням ознайомлення з наказом 14 липня 2022 року є його відмітка в ознайомленні, яку він власноруч зазначив, даний наказ не відповідає вимогам чинного законодавства. Даний наказ не містить інформації щодо кількості, категорії, прізвища, ім?я, по батькові працівника (-ків), реєстраційного(-них) номера(-ів) облікової картки платника(-ків) податків. 02 серпня 2022 року він був звільнений з посади за згодою сторін за пунктом 1 статті 36 К3пП України, згідно наказу (розпорядження) № 3 від 02 серпня 2022 року. В результаті невиплати відповідачем заробітної плати за період трудових відносин, починаючи з 01 січня 2022 року, утворилась заборгованість, яку він просить стягнути на свою користь. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.02.2023 року після повторного автоматизованого розподілу судової справи дану цивільну справу прийнято до провадження суддею Овчинніковою О.С., визначено провести судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. 14.07.2023 року від відповідача надійшов письмовий відзив , в якому відповідач не заперечував проти розміру заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 10300,29 грн., просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. 10.01.2024 року від позивача [PERSON] надійшла заява про зміну предмету позову, в якій він просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 10300,29 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.01.2024 року закрито підготовче провадження по даній цивільній справі. Сторони, належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, подали заяви про судовий розгляд за їхньої відсутності. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судом технічна фіксація судового засідання не проводилася. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке: Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності. Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Частиною 2 статті 233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Судом встановлено, що згідно з наказом № 1/17 від 05.06.2020 року позивач прийнятий на роботу до ТОВ «Кондор-2005» на посаду охоронця. ( запис № 17). Наказом № 1 від 24 лютого 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» ТОВ «КОНДОР-2005» було оголошено про призупинення трудових відносин з працівниками відповідно до ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану. З наказом № 1 від 24 лютого 2022 року «Про призупинення дії трудового договору» [PERSON] був ознайомлений під підпис, будь яких заяв чи скарг від нього до адміністрації ТОВ «КОНДОР-2005» чи уповноважених державних органів з питань праці щодо призупинення трудових відносин не поступало. Наказом № 3 від 02 серпня 2022 року [PERSON] був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін. За січень 2022 року [PERSON] було нараховано 6505,00 грн заробітної плати. Після сплати податку з доходів фізичних осіб до виплати підлягало 5 236,53 грн. Виплачено заробітної плати за січень 2022 року 2204,90 грн. Залишок невиплаченої заробітної плати за січень 2022 року на дату звільнення складає 3031,62 грн. За лютий 2022 року [PERSON] було нараховано 5530,00 грн заробітної плати. Після сплати податку з доходів фізичних осіб до виплати підлягало 4451,65 грн. Залишок невиплаченої заробітної плати за лютий 2022 року дату звільнення складає 3031,62 грн. Таким чином, станом на дату звільнення заборгованість відповідача перед [PERSON] з виплати заробітної плати складала 10 300,29 грн. Дані факти визнаються та не заперечуються відповідачем. Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України, статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частин першої, другої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На день звільнення позивача загальна сума заборгованості по заробітній платі становила всього 10300,29 грн, сума розрахована після утримання обов`язкових податків та зборів, що підтверджується довідкою про доходи , наданою відповідачем. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність наявності заборгованості по заробітній платі позивачу [PERSON] на час розгляду справи в розмірі 10300,29 грн., сума розрахована після утримання обов`язкових податків та зборів, тому позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved