Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина та доньки: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином та донькою повноліття. Позов мотивує тим, що 13.06.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] ; та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, на даний час проживають окремо. Син та донька проживають із нею та знаходяться на повному її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується зі ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 83 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 13.06.2009 року, який 16.01.2024 року рішенням Сосницького районного сулу Чернігівської області розірваний, (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , (а.с. 6-7). Із акту обстеження умов проживання від 31.01.2024 року вбачається, що діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають спільно з матір`ю [PERSON] , (а.с. 5). На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому з положень ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведення стягувачем аліментів витрат платника на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для непрацездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дана позиція суду повністю узгоджується з положеннями Конвенції про права дитини від 20.02.1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91 року, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 якої держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved