Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

05 лютого 2024 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначається,\~що 14.07.2021\~року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~та [PERSON] \~укладено Договір\~про споживчий\~кредит №4136007.\~Відповідно до\~п.1.2\~Договору сума\~(загальний\~розмір)\~кредиту становить\~9500,00\~грн.\~Згідно п.1.3\~Договору кредит\~надається строком\~на 30\~днів з\~14.07.2021.\~Відповідно до\~п.1.4\~Договору термін\~(дата)\~повернення кредиту\~і сплати\~комісії за\~надання кредиту\~та процентів\~за користування\~кредитом (дата\~платежу):\~13.08.2021\~р.\~Відповідно до\~п.1.5.2\~Договору проценти\~за користування\~кредитом:\~3562,50\~грн.,\~які нараховуються\~за ставкою\~1,25\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день\~строку користування\~кредитом.\~Згідно п.1.6.\~Договору стандартна\~(базова)\~процентна ставка\~за користування\~кредитом становить\~5.00\~відсотків від\~фактичного залишку\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом.\~Відповідно до\~п.6.1.\~Договору зазначений\~договір укладається\~в електронній\~формі в\~особистому кабінеті\~позичальника,\~що створений\~в інформаційно-телекомунікаційній\~системі кредитодавця\~та доступний\~зокрема через\~сайт кредитодавця\~та/або\~відповідний мобільний\~додаток чи\~інші засоби.\~Відповідач здійснив\~дії спрямовані\~на укладення\~договору позики\~шляхом заповнення\~заяви про\~надання (отримання)\~кредиту на\~сайті,\~з введенням\~коду підтвердження,\~який є\~одноразовим ідентифікатором\~на підписання\~електронного договору,\~та зазначенням\~інформації щодо\~реквізитів банківської\~картки,\~на рахунок\~якої в\~подальшому,\~кредитодавцем було\~перераховано грошові\~кошти у\~розмірі 9500,00\~грн.\~Підписанням договору\~відповідач підтвердив,\~що він\~ознайомлений з\~усіма його\~істотними умовами\~та йому\~була надана\~вся інформація,\~передбачена вимогами\~чинного законодавства.\~Відповідач не\~виконує свої\~зобов`язання,\~грошові кошти\~не повертає,\~проценти за\~користування коштами\~не сплачує. 13.01.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4136007 від 14.07.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] .У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором про споживчий кредит №4136007 від 14.07.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] . Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 36920,16 грн., з яких: 7297,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28673,16 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 950,00 грн. - заборгованість з комісії. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №4136007 від 14.07.2021 у розмірі 36920,16 грн.; сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 гривень. Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області 07 лютого 2024 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.51). 08 лютого 2024 року через систему «Електронний суд» відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».(а.с.54) Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит залишено без руху та надано строк десять днів для усунення недоліків.(а.с.55) Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит визнано неподаною та повернуто позивачу.(а.с.58) 23\~лютого 2024\~року через\~систему «Електронний\~суд» відповідач\~ [PERSON] \~подав до\~суду відзив\~на позовну\~заяву відповідно\~до якого\~з позовними\~вимогами позивача\~він не\~згоден з\~огляду на\~наступне.\~По-перше,\~позивач \~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» не\~наділений правом\~грошової вимоги\~до нього,\~оскільки будь-яких\~повідомлень та\~документів щодо\~відступлення прав\~вимоги йому\~не направлялося,\~та ним\~не отримувалося, а тому\~відсутні підстави\~вважати,\~що йому\~відомо про\~наявність зобов`язання\~саме перед\~позивачем,\~як кредитором.\~Крім того,\~з наданих\~позивачем документів\~вбачається,\~що матеріали\~справи не\~містять доказів\~оплати за\~договором факторингу\~№10-03/23/01\~укладеним між\~позивачем та\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» на\~час або\~після його\~укладення,\~тобто докази,\~які б\~підтверджували належність\~виконання сторонами\~договору своїх\~зобов`язань.\~По-друге,\~він не\~погоджується із\~сумами розрахунку\~заборгованості. Так,\~між ним\~та ТОВ\~"Мілоан"\~було укладено\~Договір про\~споживчий кредит\~№№4136007\~від 14.07.2021\~р.,\~за умовами\~якого він\~отримав грошові\~кошти (фінансовий\~кредит)\~у розмірі\~9\~500\~грн на\~строк 30\~днів до\~13.08.2021\~року,\~зі сплатою\~комісії за\~надання кредиту\~в сумі\~950,00\~грн,\~яка нараховується\~за ставкою\~10\~%\~від суми\~кредиту одноразово,\~та процентів\~за користування\~кредитом в\~сумі 3562,50\~грн,\~які нараховуються\~за ставкою\~1,25\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день строку\~користування кредитом.\~Перед підписанням\~Договору,\~він заповнив\~Анкету-заяву\~на кредит,\~де зазначив\~власні персональні\~дані,\~зокрема,\~прізвище,\~ім`я,\~по батькові,\~дату народження,\~паспортні дані,\~номер картки\~платника податків,\~а також\~адресу,\~номер телефону.\~ТОВ "Мілоан"\~виконало свої\~зобов`язання\~за кредитним\~договором,\~надало 14.07.2021\~року йому\~кредит у\~сумі 9500,\~00\~грн.\~шляхом здійснення\~онлайн транзакції\~на карту.\~13.01.2022\~р.\~між ТОВ\~"Вердикт\~Капітал"\~та ТОВ\~"Мілоан"\~було укладено\~договір факторингу,\~за умовами\~якого ТОВ\~"Мілоан"\~відступило Позивачу\~права грошової\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~вказаними у\~Реєстрі боржників.\~Згідно копії\~реєстру боржників\~за ним\~станом на\~13.01.2022\~р рахується\~заборгованість за\~кредитом у\~розмірі 21\~596,46\~грн.,\~з яких\~7\~297,00\~грн.\~заборгованість по\~тілу кредиту,\~13\~349,46\~грн заборгованість\~за відсотками,\~950\~грн.\~-\~заборгованість по\~комісії.\~10.03.2023\~між ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~та Позивачем\~було укладено\~договір відступлення\~(купівлю-продаж)\~прав вимоги. Частиною другою\~статті 517\~ЦК України\~передбачено,\~що боржник\~має право\~не виконувати\~свого обов`язку\~новому кредиторові\~до надання\~боржникові доказів\~переходу до\~нового кредитора\~прав у\~зобов`язанні.\~За змістом\~наведених положень\~закону боржник,\~який не\~отримав повідомлення\~про передачу\~права вимоги\~іншій особі,\~не позбавляється\~обов`язку\~погашення заборгованості,\~а лише\~має право\~на її\~погашення первісному\~кредитору і\~таке виконання\~є належним.\~Зазначена правова\~позиція викладена\~у постанові\~Верховного Суду\~України від\~23\~вересня 2015\~року у\~справі №\~6-979цсі\~5.\~Разом з\~тим,\~згідно з\~частиною першою\~статті 1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України.\~Враховуючи викладене,\~право кредитодавця\~нараховувати передбачені\~договором проценти\~за кредитом\~припиняється після\~спливу визначеного\~договором строку\~кредитування чи\~у разі\~пред`явлення\~до позичальника\~вимоги згідно\~з частиною\~другою статті\~1050\~ЦК України.\~В охоронних\~правовідносинах права\~та інтереси\~позивача забезпечені\~частиною другою\~статті 625\~ЦК України,\~яка регламентує\~наслідки прострочення\~виконання грошового\~зобов`язання.\~Відповідна правова\~позиція викладена\~в постанові\~Великої Палати\~Верховного Суду\~у справі\~№444/9519/12\~(провадження\~№14-10\~цс 18)\~від 28\~березня 2018\~року.\~Згідно із\~відомістю ТОВ\~"Мілоан"\~про щоденні\~нарахування та\~погашення по\~кредитному договору\~№ 4136007\~від 14.07.2021\~р.\~він 31.07.2021\~р сплатив\~проценти по\~кредиту 700\~грн.;\~19.08.2021\~р.\~сплатив комісію\~за пролонгацію\~475\~грн.,\~сплатив проценти\~по кредиту\~1332,00\~грн.,\~сплатив тіло\~кредиту 475\~грн.;\~31.08.2021\~р.\~сплатив комісію\~за пролонгацію\~270\~грн.,\~сплатив проценти\~по кредиту\~837,00\~грн.,\~сплатив тіло\~кредиту 270\~грн.;\~17.09.2021\~р.\~сплатив комісію\~за пролонгацію\~100грн.,\~сплатив тіло\~кредиту 729\~грн.,\~сплатив проценти\~по кредиту\~1166\~грн.;\~10.10.2021\~р.\~сплатив комісію\~за пролонгацію\~100\~грн.,\~сплатив проценти\~по кредиту\~1166,00\~грн.,\~сплатив тіло\~кредиту 729\~грн.\~13.01.2022\~року відбулося\~списання простроченого\~тіла кредиту,\~простроченої комісії\~та процентів.\~Відповідно загальний\~строк кредитування\~за Договором\~продовжився,\~але не\~більше ніж\~на 60\~днів. Станом на\~13.01.2022\~заборгованість за\~Договором складала\~по тілу\~кредиту 7297\~грн.,\~по комісії\~950\~грн.,\~по процентам\~13349,\~46\~грн.,\~яка й\~підлягали би\~стягненню,\~якщо б\~Позивач на\~це мав\~би право\~за договорами\~переуступки.\~Будь яких\~доказів про\~продовження строку\~дії Договору\~на більший\~строк,\~аніж 60\~днів,\~матеріали справи\~не містять.\~У зв`язку\~з цим,\~підстави для\~стягнення з\~нього на\~користь позивача\~процентів за\~користування кредитом\~за межами\~строку кредитування\~відсутні.\~Вимог про\~стягнення з\~нього заборгованості\~за порушення\~сплати грошового\~зобов`язання\~відповідно до\~вимог ч.2\~ст.625\~ЦК України\~позивач не\~заявляв.\~По-третє,\~не погоджується\~з сумами\~витрат на\~правову/правничу\~допомогу,\~оскільки вони\~є значно\~завищеними. З матеріалів\~справи вбачається,\~що представництво\~інтересів Позивача\~ТОВ «Коллект\~Центр» здійснювало\~адвокатське об`єднання\~«Лігал Ассістанс»\~на підставі\~Договору про\~надання правової\~допомоги від\~02.01.2023\~№ 02-01/2023;\~Заявки про\~надання юридичної\~допомоги №\~367\~від 02.01.2024\~р.,\~Витягу з\~Акту №\~2\~про надання\~юридичної допомоги\~від 08.01.2024\~р.;\~Прайс-листа\~АО "Лігал\~Ассістанс»,\~платіжної інструкції\~від 10.01.2024\~р.\~№ 0406030000\~на суму\~51\~000\~грн.\~Однак при\~визначенні суми\~відшкодування суд\~має виходити\~з критерію\~реальності адвокатських\~витрат (встановлення\~їхньої дійсності\~та необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи та\~фінансового стану\~обох сторін\~(постанова\~ВС від\~24.01.2019\~у справі\~№ 910/15944/17). Таким чином,\~вважає,\~що витрати\~в розмірі\~13\~000\~грн.\~не відповідають\~критерію реальності\~таких витрат,\~розумності їхнього\~розміру,\~а також\~суперечить принципу\~розподілу таких\~витрат,\~оскільки з\~матеріалів справи\~вбачається відсутність\~співмірності з\~часом витраченим\~адвокатом на\~виконання відповідних\~робіт та\~їх необхідністю,\~обсягом виконаної\~адвокатом роботи.\~Крім того\~справа розглядається\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін,\~а отже\~не відноситься\~до складних\~справ.\~Справа є\~малозначною,\~виконані адвокатом\~роботи,\~які не\~є складними\~та не\~потребують значних\~затрат часу,\~зміст позовної\~заяви,\~що є\~типовим для\~такого виду\~правовідносин,\~обсяг доданих\~документів,\~який не\~є значним. Враховуючи зазначене, прохає суд відмовити у задоволенні заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» позовних вимог у повному обсязі. У випадку часткового задоволення позовних вимог, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.(а.с.59-64) Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві прохали розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві прохав суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлено, що 14.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №4136007. (а.с.6-10). Згідно з п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та у строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 9500,00 грн. Згідно п.1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 14.07.2021. Відповідно до п.1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 13.08.2021 р. Згідно п.1.5.1. комісія за надання кредиту: 950 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п.1.5.2 Договору проценти за користування кредитом: 3562,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п.1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1. договору). Згідно п.2.2.3. Проценти нараховують за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій,програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначена п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6. Договору. Якщо визначена п.1.5.2. процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2. продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п.1.6. Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахування пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової згоди) позичальника. Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п.6.1. Договору зазначений договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та доступний зокрема через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником, шляхом відправлення кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту).Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт кредитодавця, мобільний додаток, месенжери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 . Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником кредитодавцю (п. 6.2. договору). Згідно з п. 6.3. договору, приймаючи пропозицію кредитодавця про укладення цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) кредитодавцем, що розміщені на сайті кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідач здійснив дії спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 9500 грн. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Зазначені умови є публічною пропозицією у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів на виконання вимог Договору про споживчий кредит №4136007 у сумі 9500,00 грн., підтверджується платіжним дорученням №51224973 та відомостями про щоденні нарахування та погашення.(а.с.13,зворот, 14, зворот -16) Крім того, як вбачається із наданого відповідачем відзиву, [PERSON] не заперечує факту укладення з ТОВ «МІЛОАН» Договору про споживчий кредит №4136007, ознайомлення з умовами зазначеного договору та визнає факт отримання 14.07.2021 року за вказаним договором коштів у сумі 9500,00 грн. Відповідно до графіку платежів за договором про споживчий кредит №4136007 від 14.07.2021 заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 13.08.2021 в розмірі 14012,50 грн. з яких: 9500 грн. - кредит, 3562,50 грн.\~проценти, 950,00 грн. - комісія. Відповідно до ч.1,2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.1\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України\~передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до\~статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію»\~визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір\~це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положення\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»\~визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 13.01.2022\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» було\~укладено договір\~факторингу №\~13-01/2022-79,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ «Мілоан»\~відступило ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~права вимоги\~до позичальників,\~в тому\~числі за\~договором про\~споживчий кредит\~№ 4136007\~від 14.07.2021,\~що укладений\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~відповідачем [PERSON] , що підтверджується відповідним договором факторингу №13-01/2022-79, Реєстром боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, Формою реєстру боржників до договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 року, платіжним дорученням №321170001. (19-21, 21,зворот-22,23) У свою\~чергу ТОВ\~«Вердикт Капітал»\~відступило право\~вимоги до\~позичальників ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»\~відповідно до\~договору про\~відступлення (купівлю-продаж)\~прав вимоги\~№10-03/2023/01\~від 10.03.2023,\~в тому\~числі за\~договором про\~споживчий кредит\~№4136007\~від 14.07.2021,\~що укладений\~між ТОВ\~«Мілоан» та\~відповідачем [PERSON] , що підтверджується відповідним договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, Реєстром боржників до договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023.(а.с.25-28, 28,зворот-30,31) Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Згідно наданого відзиву, [PERSON] наголошує, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не наділений правом грошової вимоги до нього, оскільки будь-яких повідомлень та документів щодо відступлення прав вимоги йому не направлялося, та ним не отримувалося, а тому відсутні підстави вважати, що йому відомо про наявність зобов`язання саме перед позивачем, як кредитором. Разом з тим, суд не погоджується із зазначеним твердженням з огляду на наступне. Відповідно до п.1 ч.1ст.\~512\~ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514\~ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513\~ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною другою статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Відповідач, доказів сплати заборгованості первісному кредитору ТОВ «МІЛОАН» суду не надав, а отже приймаючи до увагу обставини справи та правові позиції викладені у постановах Верховного Суду, суд відхиляє як безпідставні доводи відповідача в цій частині. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено,\~що відповідач\~належним чином\~не виконував\~умови Договору\~про споживчий кредит №4136007 від 14.07.2021, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед новим кредитором станом на 09.01.2024 у загальному розмірі, відповідно до розрахунку заборгованості - 36920,16 грн., з яких: 7297,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28673,16 грн. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 950,00 грн. - заборгованість з комісії. Разом з тим, з наданих суду розрахунків заборгованості вбачається, що заборгованість за відсотками у розмірі 13349, 46 грн. була нарахована ТОВ «МІЛОАН» до відступлення права вимоги, а відсотки у розмірі 15323,70 грн. були нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 13.01.2022 по 24.02.2022. Однак, суд приймаючи до уваги заперечення відповідача у цій частині, із зазначеним розрахунком заборгованості не погоджується з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим, згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) від 28 березня 2018 року. Відповідно до п.1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 13.08.2021 р. Відповідно до п. 2.3.1.1. Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі-Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчиняти дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування наведені у таблиці нижче: Строк продовження Максимальний розмір комісії, відсоток від поточного залишку кредиту 3 3.00 7 5.00 15 10.00 Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти нараховуються за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строку кредитування нараховується за ставкою визначеною п. 1.5.2. Договору. Згідно п.2.3.1.2. Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування , але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Згідно із відомістю ТОВ "Мілоан" про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 4136007 від 14.07.2021 р. [PERSON] 31.07.2021 р сплатив проценти по кредиту 700 грн.; 19.08.2021 р. сплатив комісію за пролонгацію 475 грн., проценти по кредиту 1332,00 грн., тіло кредиту 475 грн.; 31.08.2021 р. сплатив комісію за пролонгацію 270 грн., сплатив проценти по кредиту 837,00 грн., сплатив тіло кредиту 270 грн.; 17.09.2021 р. сплатив комісію за пролонгацію 100 грн., сплатив тіло кредиту 729 грн., сплатив проценти по кредиту 1166 грн.; 10.10.2021 р. сплатив комісію за пролонгацію 100 грн., сплатив проценти по кредиту 1166,00 грн., сплатив тіло кредиту 729 грн. Отже, у судовому засіданні встановлено, що відповідач 17.09.2021 р та 10.10.2021 р вчинив дії для продовження строку дії договору сплативши комісію за пролонгацію, частину тіла кредиту та проценти, продовжував користуватися кредитними коштами. Відповідно загальний строк кредитування за Договором продовжився, але не більше ніж на 60 днів. Будь яких доказів про продовження строку дії Договору на більший строк, аніж 60 днів, матеріали справи не містять. 13.01.2022 року відбулося списання простроченого тіла кредиту, простроченої комісії та процентів та відповідно заборгованість за Договором складала по тілу кредиту 7297 грн., по комісії 950 грн., по процентам 13349, 46 грн., яку як вбачається із відзиву відповідач визнає, та яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У зв`язку з цим, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у сумі 15323,70 грн., що були нараховані за межами строку кредитування - відсутні. Вимог про стягнення з відповідача сум за порушення сплати грошового зобов`язання відповідно до вимог ч.2\~ст.625 ЦК України\~позивач не заявляв. Враховуючи обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит №4136007 від 14.07.2021 у загальному розмірі 21596,46 грн., з яких: 7297,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13349, 46 грн. - заборгованість за процентами; 950,00 грн. - заборгованість з комісії. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Відповідно до положень ч.1ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 3028 грн 00 коп. Враховуючи, що позов задоволено частково, відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам у сумі 1756,24 грн. Позивачем також до суду подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 13 000 грн 00 коп. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, друга\~статті 133 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частинами четвертою та п`ятою\~статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста\~статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої\~статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу\~конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення\~визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша\~статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що до клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу стороною позивача надані докази на підтвердження обсягу понесених позивачем витрат та їх розміру, а саме договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року,заявку на надання юридичної допомоги № 367 від 02 січня 2024 року, витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року, платіжну інструкцію №0406030000. Відповідач заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на завищений розмір витрат та неспівмірність їх зі складністю справи. З огляду на наявність заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 5000 грн 00 коп. Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Європейський суд з прав людини (далі\~ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Outcome: partial