Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

07 березня 2023 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шляю між сторонами. Позовні вимоги мотивував тим, що 22 січня 2015 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття взаємної поваги та любові. Шлюбні відносини фактично припинені. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, вказану справу 07 березня 2023 року передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 09 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху через несплату судового збору. 30 березня 2023 року на адресу суду надійшла заява від позивачу про усунення недоліків та сплату судового збору. Ухвалою суду від 05 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду,\~ відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з призначенням судового розгляду на 08 травня 2023 року. 01 травня 2023 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] про надання сторонам строку на примирення не менше шести місяців через наявність на утриманні малолітньої доньки. Ухвалою суду від 08 травня 2023 задоволено заяву відповідача [PERSON] ,В та надано сторонам строк на примирення терміном на шість місяців, провадження у справі зупинено, наступне судове засідання призначено на 08 листопада 2023 року. 30 червня 2023 року справу витребувано Київським апеляційним судом у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу суду про наданням сторонам строку на примирення. Через ненадходження справи з Київського апеляційного суду станом на 08 листопада 2023 року, останню знято з розгляду. 18 лютого 2024 року на адресу суду з Київського апеляційного суду надійшла вказана справа після апеляційного перегляду ухвали суду від 08 травня 20243 року. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року поновлено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 22 березня 2024 року. 21 березня 2024 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Пархети М.А. про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання на 22 березня 2024 року не явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася судом своєчасно. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд за відсутності сторін за наявними у справі доказами. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22 січня 2015 року між сторонами укладено шлюб. Від спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору сплаченого позивачем під час подачі позову до суду. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved