Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

До суду\~звернувся представник\~акціонерного товариства\~«Перший Український\~міжнародний банк»\~Киричук Галина\~Миколаївна з\~позовною заявою\~у якій\~просить стягнути\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь\~АТ «Перший\~Український Міжнародний\~Банк» заборгованість\~у сумі\~131278,00\~гривень.\~Стягнути з\~відповідача [PERSON] \~ на\~користь АТ\~«Перший Український Міжнародний Банк» понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2147 гривень 20 копійок. Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що між АТ «Перший Український міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитні договори від 27 липня 2022 року перший за № 1010471676 видана кредитна сума 90740 гривень 64 копійки, 02 квітня 2021 року другий за № 2001849830201 видано кредитну картку з кредитним лімітом, який на сьогодні складає 15000, гривень. Відповідач [PERSON] не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03 вересня 2023 року склала по першому кредитному договору від 27 липня 2022 року № 1010471676 - 107593 гривень 04 копійки з яких: 90740,64 гривень заборгованість за кредитом, 9,83 гривень заборгованість за процентами 16842 гривень 57 копійок заборгованість за комісією. По другому кредитному договору № 2001849830201- 23684 гривень 96 копійок з яких 14762 гривень 01 копійка заборгованість за кредитом, 8922 гривень 95 копійок заборгованість за процентами. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами станом на 03 вересня 2023 року склала 131278,00 гривень. Стороною позивача направлялись письмові вимоги відповідачу однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак було повідомлено суд про можливість розгляду позову за її відсутністю позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений паро час, місце розгляду справи особисто та через SMS повідомлення, причину неявки до суду не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями стосовно позовних вимог надано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно. Згідно\~статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме: Копію заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з якої вбачається, що відповідач [PERSON] просив сторону позивача надати йому споживчий кредит цільове призначення погашення заборгованості, сплата разової комісії банку. На суму 90740 гривень строком на 36 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4%. Заява про приєднання підписана за допомогою електронного підпису (а.с.12-14) Згідно копії паспорта споживчого кредиту відповідачу було відомо про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація а також важливі правові аспекти.(а.с.15) Копію платіжної інструкції від 27 липня 2022 року №56300897.39791.6883 з якої слід, що відповідачу [PERSON] було перераховано 90740 гривень.(а.с.33) Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість відповідача [PERSON] перед АТ «Перший Український міжнародний банк» становить 107593гривень 04 копійок де заборгованість по сумі кредиту 90740 гривень 64 копійок, заборгованість по процентам 9,83 гривень, заборгованість по комісії 16842,57 гривень (а.с.34-36) Копію письмової вимоги (повідомлення) відповідно якого сторона позивача повідомила відповідача [PERSON] про виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів стосовно кредитного договору між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] (а.с.28-29) Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно п.п.5,6,7\~ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» \~слід,\~що електронний\~договір -\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав і\~обов`язків та\~оформлена в\~електронній формі; електронний\~підпис одноразовим\~ідентифікатором -\~дані в\~електронній формі\~у вигляді\~алфавітно-цифрової\~послідовності,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~особою,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір,\~та надсилаються\~іншій стороні\~цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За ч.1\~ст.\~526\~ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За ст.625 ЦК України слід, що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.1054\~ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1\~ст.1048\~ЦК України\~слід,\~що позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Отже, як було встановлено судом, сторона позивача уклавши з відповідачем [PERSON] кредитний договір в якості підпису був використаний електронний з погодженням сторін. Сторона позивача виконуючи свої обов`язки надала відповідачу [PERSON] строкові кредитні кошти шляхом перерахування коштів на картку відповідача. В свою чергу відповідач [PERSON] згідно кредитного договору зобов`язаний був повернути кредит, однак в порушаючи укладений договір не повертає стороні позивача грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом чим порушив умови кредитного договору. Вимоги сторони позивача є законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved