Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з вересня 2012 року позивачка проживала разом із відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка після припинення спільного проживання залишилася проживати разом з позивачкою. На виконанні у Броварському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист № 733/1161/19, виданий 18.12.2019 року Ічнянським районним судом Чернігівської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500 грн щомісячно. Так як відповідач не сплачував аліментів на дитину за ним утворилася заборгованість по їх сплаті станом на 31.12.2023 року у розмірі 129\~250 грн. Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 10 вересня 2019 року по 31 грудня 2023 року включно складає 997\~624,50 грн, а тому враховуючи норму ст. 197 СК позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 129\~250 грн. Ухвалою судді від 19 лютого 2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, при цьому від останньої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та позивачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судова влада, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Клопотань від учасників справи не надходило. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з вересня 2012 року сторони проживала разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 8). Заочним рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 15.11.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2\~500 грн щомісячно, починаючи з 10 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного головним державним виконавцем Броварського ВДВС у Броварському районі Київської області центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ ) видно, що за виконавчим листом № 733/1161/19 від 18.12.2019 року [PERSON] має заборгованість по аліментах на дочку [PERSON] за період з 10 вересня 2019 року по 31 грудня 2023 року у розмірі 129 250 грн (а.с. 6, 7). Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно із частиною четвертою\~статті 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 СК України). Частинами першою та другою\~статті 196 СК України\~встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з даним позовом, в останньому позивачкою зазначена та розрахована сума неустойки (пені) у розмірі 997\~624,50 грн, з урахуванням постанови ВП Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16 та постанови Верховного Суду від 09.11.2022 року у справі № 754/4461/21, згідно яких пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення, з якою суд погоджується, при цьому враховує, що відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Як убачається з матеріалів розмір неустойки (пені) перевищує 100 відсотків заборгованості відповідача, але так як позивачкою ставиться питання про стягнення пені у розмірі 129\~250 грн, що дорівнює сумі заборгованості, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки відповідно до положень\~ст. 196 СК України. Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 1\~292,50 грн з розрахунку 1 % від задоволеної суми позову.

Outcome: approved