Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Пулинської селищної ради, в якому просить суд визнати за нею право в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну частку (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0161746 у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Щорса с.Кошелівка Житомирського району Житомирської області, у розмірі 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства імені Щорса, розміром 4,38 га. в умовних кадастрових гектарах на території Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області. Своїм заповітом від 11.04.1989 [PERSON] все майно заповіла їй і вона є спадкоємицею за заповітом. 20.02.2024 за її зверненням державний нотаріус Пулинської державної нотаріальної контори відмовив у оформленні права на спадщину у зв"язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року, відкрито провадження у зазначеній справі та призначено до підготовчого засідання. 19 березня 2024 року судом підготовче провадження у даній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. Позивачка у судове засідання не з"явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить судові засідання проводити без її участі. Позовну заяву просить задовольнити. Представник відповідача - Пулинської селищної ради, у судове засідання не з"явився, від\~голови Пулинської селищної ради на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу без участі їх представника. Позовні вимоги визнають повністю. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом та вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.06.2023, виданого повторно Пулинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] померла [INFO] , про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 3 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.10.2002, дошлюбним прізвищем позивачки [PERSON] було " [PERSON] " (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.1980, батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до листів Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 24/30-23 від 16.01.2023 та №3031/35-23 від 08.11.2023, кожному члену КСП належить право на земельну частку (пай) на землю, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Щорса у розмірі 4,38 умовних кадастрових гектарів. Вартість земельної частки (паю) - 7248 грн. З урахуванням кумулятивного значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель - 4,796, вартість земельної частки (паю) станом на січень 2023 року становить 34761 грн. Згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються по КСП ім.Щорса с.Кошелівка Кошелівської сільської ради Червоноармійського району Житомирської області, на [PERSON] за №428 від 04.03.1997 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0161746, на підставі розпорядження голови Червоноармійської РДА від 25.02.1997 № 61. У графі книги наявний підпис про отримання вищевказаного сертифікату (а.с.11, 13). Як вбачається з довідок №№ 718 від 28.06.2023 та № 282 від 01.03.2024, виданих Кошелівським старостинським округом №3 Пулинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , одна. Протягом 6 місяців після її смерті за вказаною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.9, 10). Згідно заповіту від 11.04.1989, складеного [PERSON] , остання заповіла належний їй житловий будинок, який знаходиться в с.Радецька Болярка Червоноармійського району Житомирської області та все належне їй майно, де б воно не було і в чому воно б не виражалося, яке буде належати їй на день смерті, [PERSON] (а.с.12). Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 26.12.2023, [PERSON] визначено додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась [INFO] , після смерті [PERSON] , терміном в один місяць після вступу рішення в законну силу (а.с.25-27). Постановою державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.02.2024 №103/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на майно (а.с.14). Згідно відповіді Пулинської державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №154/01-16 від 15.03.2024, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , заведено спадкову справу № 21/2024. Спадкоємицею по справі є [PERSON] . За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст.ст.1220, 1222, 1269, 1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.15 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У п.23 постанови № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" Пленуму Верховного Суду України визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X "Перехідні положення" ЗК України). Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] будучи членом КСП ім.Щорса с.Кошелівка Червоноармійського району Житомирської області, мала право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ЖТ №0161746 зареєстрований 04.03.1997 за №428, який підтверджує належність [PERSON] права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Щорса с. Кошелівка у розмірі 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Під час розгляду справи встановлено, що позивачка, яка є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, до якої входить також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП імені Щорса с.Кошелівка Житомирського району Житомирської області, у розмірі 4,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] . Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині та у визначений законом строк прийняли її, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про те, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позивачка набуває право на земельну частку (пай) правовстановлюючі документи на яку відсутні, в порядку спадкування за заповітом як єдина спадкоємиця, що вступила у спадкові права, \~тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved