Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.02.2024 року вона домовилась із відповідачем про купівлю нежитлової будівлі по [ADDRESS] , у зв`язку з чим був укладений договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач ухиляється від посвідчення укладеного договору купівлі продажу у нотаріальному поряду. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилась, представник позивачки адвокат Златі Н.С. направила до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про визнання позовних вимог, в якій також просив розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: нотаріально не посвідчений договір купівлі продажу від 19.02.2024 р., згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купила нежитлову будівлю по [ADDRESS] ; акт приймання-передачі майна за договором купівлі-продажу від 19.02.2024 р.; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.11.2018 р.; рішення виконкому Ренійської міської ради депутатів працюючих від 17.03.1955 р.; витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.111.2017 р.; рішення Ренійської міської ради Ренійського району Одеської області № 556-V від 16.08.2007 р.; технічний паспорт на нежитлову будівлю по [ADDRESS] ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.09.2005 р.; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.09.2005 р.; рішення виконкому Ренійської міської ради № 408 від 26.08.2005 р. «Про видачу свідоцтва про право власності на базу по [ADDRESS] »; паспорт громадянина України [PERSON] , серія [NUMBER] від 06.12.2000 р. з ідентифікаційним номером. Дослідивши надані докази, судом встановлено, що 19.02.2024 р. [PERSON] домовилась із відповідачем про купівлю нежитлової будівлі по [ADDRESS] . В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачці нерухоме майно, а позивачка передала відповідачу обумовлену суму коштів, що підтверджується відповідним актом приймання-передання, який знаходиться в матеріалах справи. Таким чином, позивачка фактично вступила у володіння нерухомим майном, користуються ним з 19.02.2024 р. Відповідно до діючого законодавства, подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, у зв`язку з чим позивачка намагалась домовитись із відповідачем про зустріч для нотаріального посвідчення договору, однак відповідач відмовився від зустрічей, мотивуючи тим, що у нього немає можливості та часу. З огляду на наведене позивачка вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу від 19.02.2024 р. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду докази в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивачі передали продавцю обумовлену суму коштів, а продавець передала позивачам нерухоме майно в натурі та документи на нього. Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.\~Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. \~ \~ \~ \~Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачці нерухоме майно та документи на нього, а остання, у свою чергу, передала відповідачу обумовлену суму коштів, що підтверджується актом прийому-передання за договором купівлі-продажу від 19.02.2024 р., позивачка прийняла нерухоме майно, фактично вступила у володіння цим майном. Відповідач жодного разу не висував вимоги щодо повернення об`єкту нерухомості, не заперечував проти визнання права власності за позивачкою, про що свідчить заява, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачкою, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. З врахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved