Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

У березні 2023 року [PERSON] через свого представника - адвоката Левицьку Ю.В. звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа: Міністерство оборони України, на обґрунтування якої зазначила, що вона документована паспортом громадянина України, в якому її прізвище зазначено " [PERSON] ". [INFO] вона народила сина - [PERSON] . [PERSON] був призваний до військової частини [NUMBER] у [ADDRESS] . [INFO] під час виконання бойового завдання [PERSON] загинув. Заявниця звернулась до військової частини [NUMBER] для отримання державної допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Однак виявлено, що у документах існують розбіжності щодо написання прізвища померлого сина та матері, зокрема, у свідоцтві про народження прізвище матері (" [PERSON] ") не відповідає її паспортним даним (" [PERSON] "), крім того, у документах сина заявниці його прізвище зазначено " [PERSON] ". Таким чином неможливо встановити родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку із чим заявниця змушена була звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. 01.03.2023, відповідно до ст. 14 ЦПК України, справу передано судді Капітонову Є.М. Ухвалою суду від 02.03.2023справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. 03.04.2023 від представника заінтересованої особи [PERSON] надійшло клопотання про визнання Міністерства оборони України неналежною стороною у справі, на обґрунтування якого зазначено, що за змістом заяви про встановлення факту родинних відносин та доданих до неї документів вбачається, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України, яка не перебуває у підпорядкуванні Міноборони, а згідно ст. 1 Закону України "Про Національну гвардію України", Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ. 05.04.2023 від представника заявниці - адвоката Левицької Ю.В. надійшло клопотання про заміну заінтересованої особи на іншу, у зв`язку з тим, що Міністерство оборони України не може бути заінтересованою особою, просила залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи Головне управління Національної гвардії України. Ухвалою суду від 05.04.2023 провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту родинних відносин закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Постановою Запорізького апеляційного суду від 24.05.2023 задоволено апеляційну скаргу [PERSON] в інтересах [PERSON] , ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 05.04.2023 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 14.06.2023, відповідно до ст. 14 ЦПК України, справу передано судді Свідунович Н.М. Ухвалою суду від 15.06.2023 справу прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 18.07.2023 Міністерство оборони України виключено зі складу заінтересованих осіб у цивільній справі № 314/763/23 за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту родинних відносин. Цією є ухвалою до участі у вказаній справі в якості заінтересованої особи залучено Головне управління Національної гвардії України. Ухвалою суду від 18.12.2023 відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК провадження у справі зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). Ухвалою суду від 31.01.2024 провадження у вказаній справи поновлено, призначено судове засідання. У судовому засіданні заявниця та її представниця підтримали вимоги, наполягали на задоволенні заяви в повному обсязі з підстав, зазначених у ній. Представник заінтересованої особи - Головного управління Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв та відзиву на заяву [PERSON] не надав, у зв`язку з чим причина неявки представника заінтересованої особи визнана судом неповажною. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи за наявними у справі матеріалами. Крім того, у судовому засіданні за клопотанням представника заявниці були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що з дитинства підтримували дружні стосунки з [PERSON] , який загинув [INFO] під час виконання бойового завдання. Проживали поруч, разом навчалися в школі. Свідки неодноразово були у загиблого товариша вдома, вказали на заявницю [PERSON] , яка, за їх поясненнями, є матір`ю [PERSON] . Свідок [PERSON] зазначила, що більше 10 років проживала по сусідству з [PERSON] , фактично в одному дворі. Заявниця мала двох дітей, старший - [PERSON] , який загинув у [INFO] Підтвердила, що саме [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Також факт того, що заявниця [PERSON] є матір`ю загиблого [PERSON] підтвердила і свідок [PERSON] , зазначивши, що вона є близькою подругою заявниці, [PERSON] - старший син, вони разом часто відвідують його могилу на кладовищі. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.09.2022 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] у смт Дробишеве Краматорського району Донецької області помер [PERSON] . Як вбачається з копії постанови Медичної (військово-лікарської0 комісії ДУ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по місту Києву" № 109 від 20.12.2022, травма ([INFO]) військовослужбовця ВЧ [NUMBER] НГУ, молодшого сержанта [PERSON] , [INFO], "Вибухова травма", що призвела до його смерті ([INFO]) визнана такою, що пов`язана із захистом Батьківщини. Відповідно до ч. 1, п.п. 1-3 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 16-1 вказаного Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Заявниця, як особа, яка входить до переліку членів сімей загиблих військовослужбовців, звернулась до військової частини [NUMBER] для отримання державної допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Однак виявлено, що у документах існують розбіжності щодо написання прізвища померлого сина та матері, зокрема, у свідоцтві про народження прізвище матері (" [PERSON] ") не відповідає її паспортним даним (" [PERSON] "), крім того, у документах сина заявниці його прізвище зазначено " [PERSON] ". Таким чином неможливо встановити родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Судом встановлено, що 13.10.2022 заявниця була документована паспортом громадянина України у формі ID-картки № [NUMBER] , виданим органом 2311, де її прізвище українською мовою зазначено " [PERSON] ". Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.11.1993 Ленінським відділом РАГС м. Луганська, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого записана " [PERSON] ". Отже, з копій перелічених вище документів встановлено, що заявниця є матір`ю [PERSON] , оскільки в долучених до матеріалів справи копіях вищезазначених документів співпадають її ім`я, по батькові. Факт того, що заявниця є матір`ю [PERSON] також підтверджений допитаними у судовому засіданні свідками. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, викладені в заяві стосовно встановлення факту родинних відносин, законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved