Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У грудні 2023 з позовом до суду звернулося АТ «СК «ІНГО», яке просило стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти у розмірі 79555,34 грн. Мотивувало заявлені вимоги там, що 11.02.2023 у м. Яворів відбулася ДТП за участю автомобіля «БМВ» під керуванням відповідачки та автомобіля «МАN». Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «МАN» була застрахована у АТ «СК «ІНГО». Позивач на виконання умов договору добровільного страхування відшкодував власнику автомобіля «МАN» вартість відновлювального ремонту автомобіля, у сумі 169272,24 грн. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «БМВ» д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «УПСК». У свою чергу АТ «СК «ІНГО» звернулося до ПрАТ «УПСК» з вимогою про компенсацію суми страхової виплати в межах визначеного розміру завданої шкоди у сумі 89 716,90 грн, що є вартістю матеріального збитку. ПрАТ «УПСК» вказану суму позивачу виплатив. Посилаючи на те, що [PERSON] зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яке здійснив позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 79555,34 грн. Ухвалою суду від 08.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 14.02.2024 вирішено призначити справу до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав заяву у якій просив розгляд справи здійснити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у встановлений судом строк відзив не подала. Враховуючи неявку відповідачки, яка була належно повідомлена про місце, дату та час судового засідання та не повідомила про причини неявки, відсутність відзиву, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Судом встановлено, 11.02.2023 року о 18:55 год. в м. Яворів, вул. О. Маковея, 149, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю «BMW X-3» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «MAN», державний номерний знак [NUMBER] , із напівпричепом марки «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Вінницького міського суду Вінницької області [PERSON] було визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб «МАN» д.н.з. [NUMBER] та напівпричеп марки «Schmitz» належить на праві власності ТОВ «Транс - Сервіс - 1». Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «МАN» була застрахована у АТ «СК «ІНГО», що підтверджується договором страхування №640555153.22. ТОВ «Транс - Сервіс - 1» повідомив про страхову подію, що сталася 11.02.2023 року о 18:55 год. в м. Яворів за участю транспортного засобу «МАN» позивача. Вартість відновлювального ремонту склала 196542,25 грн, позивач відшкодував ТОВ «Транс - Сервіс - 1» завдану шкоду у розмірі 169272,24 грн з відрахуванням зносу. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку транспортному засобу «МАN» склав 89716,90 грн, загальна вартість ремонту 224432,79 грн. Цивільно - правова відповідальність транспортного засобу «BMW X-3» державний номерний знак [NUMBER] була застрахована ПрАТ «УПСК». Позивач надіслав вимогу ПрАТ «УПСК» сплатити компенсацію суми страхової виплати у розмірі 89716,90 грн, то у свою чергу вказану суму сплатило. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком (ПрАТ «СК «Євроiнс Україна») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні у межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди. Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18) та 352/1384/18. Враховуючи, що сума відшкодування, виплаченого ПрАТ «УПСК» в порядку регресу позивачу у розмірі 89716,90 грн, визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані АТ «СК «ІНГО» потерпілому, становлять 169272,24 грн, тому різниця між цими сумами має бути відшкодована [PERSON] відповідно до вимог статті 1194 ЦК України для повного відшкодування завданої нею шкоди. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 2684 грн оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved