Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

09 листопада 2023 року позивач звернувся з позовом до відповідачки про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі з 27.04.2012 р. по 27.12.2019 року. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 306. 27 грудня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси по справі № 712/15232/19 виніс рішення, яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 04.12.2014 року, про що 04.12.2014 року складено відповідний актовий запис № 1567. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримували та не вели спільного господарства з листопада 2017 року, та весь цей час проживали окремо. 04.05.2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси по справі № 712/1620/20 виніс рішення, яким виключив відомості про батька [PERSON] , з актового запису № 2141 від 13.11.2018 року про народження дитини [PERSON] , зробленого у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Підставою звернення до суду стало те, що [PERSON] не був біологічним батьком - [PERSON] , що було підтверджено висновком. В даний час відносно [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Черкаси по кримінальному провадженню за ч.2 ст.307 України. Після припинення шлюбних відносин, він з дружиною не спілкується та сімейні стосунки не підтримує. Квартиру [ADDRESS] він орендує з 01.07.2021 року. Разом з ним проживає його син - [PERSON] , [INFO] , співмешканка - [PERSON] , [INFO] та її донька - [PERSON] , [INFO] . Його син [PERSON] в наданий час навчається в 3-му класі ТОВ «Центр дистанційної освіти «Джерело». Крім того, його син [PERSON] з 2022 та у 2023 відвідує Г.О. Клуб розвитку дитинства «Крихітки янголи», що підтверджується довідкою ГО «Крихітки янголи» від 11.10.2023 року, в які зазначено, що: «протягом минулого та поточного навчальних років, разом з Дистанційною школою Джерело та викладачем [PERSON] , навчаємо [PERSON] , [INFO] З [PERSON] бачимося кожного робочого дня з 8:30 - 17:00. Привозить [PERSON] і забирає тато [PERSON] . Лише з татом, бабусею та дідусем протягом цих півтора року ми спілкуємося та бачимося. Протягом всього часу який навчається з нами [PERSON] , жодного разу ми не бачили маму. Мама [PERSON] жодного разу не цікавилася успіхами чи життя дитини під час навчання.» Його син [PERSON] , потребує уваги та піклування, як дитина інвалід (сліпота лівого ока), що підтверджується копією Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 164 від 18.03.2019 р. Таким чином, позивач самостійно займається вихованням та утриманням сина, забезпечує сина матеріально та піклується про нього, орендує квартиру, термін оренди якої - 10 років, в якій створені належні умови для проживання дитини та розвитку дитини. Позивач, як батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує сина усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про його фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до його внутрішнього світу. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини разом з ним, чи негативно впливали на її виховання та розвиток. На даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини. Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресо: [ADDRESS] . 29 листопада 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче судове засідання по розгляду справи. Витребувано висновок служби у справах дітей Черкаської міської ради щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку від 22 лютого 2024 року № 1456-01-21 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком, орган опіки та піклування м. Черкаси, вважає за недоцільне підтримання позовних вимог батька дитини [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , який народився, [INFO] разом з ним, у зв`язку з відсутністю спору між батьками. 05 лютого 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник позивача адвокат Гаврильченко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Вказували на необгрунтованість висновку органу опіки і піклування, який не врахував фактичну неможливість на даний час проживати дитині з матір`ю, яка перебуває у місцях ув`язнення, в зв`язку з чим інші її діти перебувають у дитячих закладах. Такж вказували, що звернення до суду з даним позовом є небхідним для цілей реєстрації дитини за місцем проживання батька та забезпечення дитини, який має особливі потреби за станом здоров`я. Відповідачка про час та місце розгляду справи була завчасно належним чином повідомлена належним чином за місцем тимчасового ув`язнення. Відзиву на позов не подала. З заявами та клопотаннями до суду не зверталась, в тому числі про участь в судовому засіданні, тому розгляд справи проводиться у відсутність відповідачки. Представник третьої особи Зубалій Н.А. в судовому засіданні поклалась на розсуд суду, з урахуваням висновку органу опіки. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні висловив думку про те, що бажає проживати батьком. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Судом встановлено, що 27 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовим записом № 306. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 27 грудня 2019 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором оренди квартири від 01 липня 2021 року. Відповідно до акту опитування сусідів від 23.10.2023 року № 20/23 [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] з лютого 2023 року без реєстрації. Разом з ним проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки виданої ТОВ «Центр дистанційної освіти «Джерело» від 11.10.2023 року № 430 [PERSON] навчається в 3-му класі ТОВ «Центр дистанційної освіти «Джерело». З наданого пояснення [PERSON] засновника Г.О. Клуб розвитку дитинства «Крихітки Янголи» пояснила, що «протягом минулого та поточного навчальних років, разом з Дистанційною школою Джерело та викладачем [PERSON] , навчаємо [PERSON] , [INFO] З [PERSON] бачимося кожного робочого дня з 8:30 - 17:00. Привозить [PERSON] і забирає тато [PERSON] . Лише з татом, бабусею та дідусем протягом цих півтора року ми спілкуємося та бачимося. Протягом всього часу який навчається з нами [PERSON] , жодного разу ми не бачили маму. Мама [PERSON] жодного разу не цікавилася успіхами чи життя дитини під час навчання.» Відповідно до форми Індивідуальної програми реабілітації інвалідів, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних заходів [PERSON] має сліпоту лівого ока. 06 жовтня 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси застосовано відносно [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою як підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних речовин. Відповідно до частини третьої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (стаття 160 СК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (частини перша та друга статті 161 СК України). Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки (принцип 7 Декларації прав дитини). Аналіз наведених норм національного законодавства, а також положень міжнародних договорів, свідчить про закріплення переважного права на визначення місця проживання дитини з батьками (одним із батьків), що кореспондується з обов`язком батьків забезпечувати найкращі інтереси дитини, здійснювати захист прав та інтересів своїх дітей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин другої, четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Частинами першою, другою статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.1-3 ст.157 ЦК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року проголошує, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Європейський Суд у своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (наприклад див. пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»). В рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Вирішуючи питання про обгрунтованість доводів висновку органу опіки про відсутність спору між сторонами, суд враховує, що відсутність спору між сторонами може бути підставою для закриття провадження у справі, якщо буде встановлено, що сторони врегульовали спір, для вирішення якого позивач звернувся до суду. З матеріалів справи не встановлено підстав для висновку про те, що сторони дійшли згоди про проживання дитини з батьком, оскільки відповідачка не скерувала до суду відповідних пояснень чи заяви про визнання позовних вимог. Враховуючи викладене, судом не встановлено підстав для закриття провадження у справі, а тому доводи висновку від 22 лютого 2024 року № 1456-01-21 про відсутність сполру між сторонами не можуть бути визнані обгрунтованими. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах найкращим інтересам дитини відповідатиме постійне проживання дитини разом із батьком. До такого висновку суд доходить з урахуванням думки дитини та її прихильності, беручи до уваги, що протягом тривалого періоду проживання з сином батько створив йому належні умови для проживання, розвитку, лікування, натомість судом не встановлено, що мати неповнолітнього [PERSON] об`єктивно має можливість створити дитини належні умови проживання. У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за місцем проживання батька Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Також до стягнення з відповідача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, оскільки означені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Outcome: approved