Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 грудня 2023 року надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що17 квітня 2020 року приблизно о 12 год 00 хв. в м. Дніпрі на вул. Запорізьке шосе , мала місце дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «DaewooLanos» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Внаслідок вищевказаної дорожньо транспортної пригоди транспортному засобу «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріальну шкоду. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року винним у вищезазначеній дорожньо - транспортній пригоді визнано [PERSON] .. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «DaewooLanos» державний номерний знак [NUMBER] , не був забезпечений цивільним полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого транспортного засобу «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Після чого позивачем 08 вересня 2020 року сплачено власнику пошкодженого транспортного засобу, відповідно до платіжного доручення № 1723812 від 08 вересня 2020 року 87\~304,85 грн.. Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця від 01 червня 2020 року, завданого власнику транспортного засобу «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] , складає 87\~304,85 грн, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на їх користь в порядку регресу 87\~304,85 грн. та понесені судові витрати по справі . Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13 грудня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с. 87). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 02 лютого 2024 року надійшла інформація, про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с. 90). 02 лютого 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху (а.с. 91-92). Після усунення позивачем виявлених судом недоліків ухвалою суду від 06 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (а.с. 100-101). Від представника позивача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягали, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судові повістки по справі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до пункту 4 частини восьмої\~статті 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. У відповідності до статей\~174,\~178 ЦПК України\~відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом 17 квітня 2020 року приблизно о 12 год 00 хв. в м. Дніпрі на вул. Запорізьке шосе , мала місце дорожньо транспортна пригода за участю автомобіля «DaewooLanos» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] .. Внаслідок вищевказаної дорожньо транспортної пригоди транспортному засобу «Skoda» державний номерний знак [NUMBER] було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріальну шкоду. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року винним у вищезазначеній дорожньо - транспортній пригоді визнано [PERSON] (а.с. 11). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «DaewooLanos» державний номерний знак [NUMBER] , не був забезпечений цивільним полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого транспортного засобу «DaewooLanos» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , 21 квітня 2020 року, звернувся до МТСБУ з відповідною заявою (а.с. 12-13). Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця № 156/20А від 01 червня 2020 року, вартість завданого власнику транспортного засобу «DaewooLanos» державний номерний знак [NUMBER] , складає 87\~304,85 грн (а.с. 22-80) Власник пошкодженого транспортного засобу «DaewooLanos» державний реєстраційний номер знак [NUMBER] , звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Після чого позивачем 08 вересня 2020 року сплачено власнику пошкодженого транспортного засобу, який просив здійснити виплату на ім`я [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 1723812 від 08 вересня 2020 року 87\~304,85 грн. (а.с.83), згідно наказу (а.с 82). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до\~статті 41 Закону України від 01.07.2004 №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон №1961-ІV) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим\~Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2\~статті 38 цього Закону №1961-ІV\~МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. \~Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК)). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що\~законом\~передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за правилами, встановленими\~статтею 1191 ЦК, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК). Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. Спеціальний\~Закон №1961-ІV\~регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом цього\~Закону\~страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні. Отже, правові наслідки виплати страховиком страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування та виплати страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності різняться. Судом встановлено, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і його вина встановлена постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Викладене свідчить про обґрунтованість звернення другого учасника пригоди до позивача і одержання ним відповідного страхового відшкодування. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні\~статті 1191 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 №62948871 (справа №761/6313/14-ц), яка відповідно до\~статті 263 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК) підлягає урахуванню судом. У порядку\~статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 2\~684 грн . На підставі викладеного,

Outcome: approved