Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

13.11.2023 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області із позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за надання послуг ЖКГ, інфляційних втрат та 3% річних. 13.11.2023 року судом було направлено відповідний запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржників зазначених у заяві. 15.11.2023 року судом отримана відповідь від Олександрівської селищної ради № 1445/01-48 від 15.11.2023 року, про місце реєстрації відповідача. На підставі наказу № 9-ВІД/197/23 від 16.11.2023 року головуючий суддя у даній справі [PERSON] перебував у відпустці з 17 листопада 2023 року по 06 грудня 2023 року, включно. На підставі наказу № 11-ВІД/204/23\~від 24.11.2023\~року суддю\~ [PERSON] \~відкликано з\~відпустки з 24 листопада 2023 року. Ухвалою судді від 27.11.2023 року відкрито провадження у справі. В обґрунтування свого позову представник позивача зазначив, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним теплопостачальним підприємством, яке виробляє теплову енергію для забезпечення споживачів послугами з централізованого опалення. Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної державної адміністрації. Так, здійснюючи свою діяльність, позивач протягом тривалого часу в опалювальний період надає [PERSON] теплову енергію у квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а боржник використав надану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від цих послуг. Оскільки квартира [ADDRESS] , який приєднано до системи централізованого теплопостачання Відповідач - є споживачем житлово-комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України Про житлово-комунальні послуги. Відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання зі сплати послуг з надання теплової енергії, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість. Просили стягнути заборгованість у розмірі 18 511,19 грн. за період з 01.10.2018 р. до 01.05.2021 р., заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 184,94 грн., інфляційні втрати в сумі 11 659,89 грн. та 3% річних в сумі 2 999,95 грн. 14.03.2024 року представник позивача надала заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просила стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.10.2018 року до 01.05.2021 року у розмірі 18 848 (вісімнадцять тисяч вісімсот сорок вісім) гривень 53 коп., яка складається з 18511,19 грн. - заборгованість за теплову енергію; 259,64 грн. - інфляційні втрати; 77,70 грн. - 3% річних. Просить стягнути вказану заборгованість, а також судові витрати у вигляді судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи у вигляді 35 грн. - витрати пов`язані з отриманням витягу та 50 грн. - витрати пов`язані з надсиланням кореспонденції. Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, оскільки дійсно має заборгованість перед позивачем зі сплати послуг з теплопостачання. Погодився з наданим представником позивача розрахунку заборгованості. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до статуту затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації та витягу з ЄДРПОУ, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є обласним комунальним підприємством, яке засноване на спільній власності територіальних громад і знаходиться в управлінні Донецької обласної ради. Вид діяльності: постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с.30, 48-54). Відповідно до актів підключення/відключення житлового будинку [ADDRESS] , квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням (а.с.26). Відповідно до\~наданого позивачем\~розрахунку заборгованості\~за особовим\~рахунком №\~ [NUMBER] ,\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за період\~з 10.2018\~року по\~04.2021\~року наявна\~заборгованість з\~теплопостачання становить\~18511,19 грн. Відповідно до розпоряджень голови Олександрівської районної державної адміністрації та голови Олександрівської селищною ї ради, в період з 10.2018 року по 04.2019 року; з 10.2019 року по 04.2020 року (а.с.18-23). Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради від 15.11.2023 року, відповідач зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.59), та є власником 1/2 частки даної квартири (а.с.13). Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд на\~підставі ст.\~13\~ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі та достовірні, що не оспорені відповідачем в судовому засіданні та шляхом подання відзиву. Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті. Правовідносини, які склалися між сторонами є зобов`язальними (договірними), грошовими зобов`язаннями, в яких, серед інших прав та обов`язків сторін, право виконавця (кредитора) - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" вимагати від замовників (боржника) - сплати грошей за надані послуги по теплопостачанню на його користь відповідає обов`язок відповідача оплатити ці послуги. До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 п. 18 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення…" № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 20, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а виробник вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати за надані послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", договір на надання послуг з центрального опалення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Згідно ст. 634 ЦК України, Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Цього висновку суд дійшов з урахуванням правових позицій Верховного суду України у справах за № 6-1192 цс15, № 6-2951цс15. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 3 ст.13 ЦПК України учасники справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При цьому, учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти, первісні позовні вимоги представника позивача [PERSON] , яка діє в інтересах Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», - задовольнити частково. Такого висновку суд дійшов, з урахуванням того, що представником позивача позовні вимоги було зменшено вже після початку першого судового засідання, що не передбачено п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. В частині заявлених позовних вимог про стягнення витрат пов`язаних з розглядом справи у вигляді: 35 грн. - витрати пов`язані з отриманням витягу та 50 грн. - витрати пов`язані з надсиланням кореспонденції, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ці витрати не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, визначених в ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2147,20 грн. На підставі зазначеного,

Outcome: partial