Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Адвокат Лисяний Владислав Володимирович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 18.02.2022 позивач припинила трудові відносини з відповідачем за згодою сторін. У день звільнення відповідач не провів з позивачем повного розрахунку, на момент звільнення заборгованість по заробітній платі 67000,22 грн. Просив стягнути з Комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 на користь [PERSON] зазначену заборгованість. 19.12.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.02.2024 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем, які були припинені 18.02.2022 за згодою сторін на підставі наказу від 18.02.2022 №41-к-0414. У день звільнення відповідач не провів з позивачкою повного розрахунку та станом на 17.07.2023 має заборгованість перед позивачкою по заробітній платі за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року в розмірі 67000,22 грн. Відомості про проведення з позивачкою повного розрахунку на день ухвалення судового рішення відсутні. Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою власник підприємства або уповноважений ним орган зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Частиною 1 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що відповідач не виконував свого обов`язку та своєчасно не сплачував позивачу заробітну плату, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 17.07.2023 складає 67000,22 грн. В день звільнення позивачки з роботи повний розрахунок з нею підприємство не провело. Відтак, позивач обґрунтовано вимагає стягнення на свою користь зазначеної заборгованості, що має наслідком задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн., оскільки позивач звільнена від його сплати. Відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved