Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРКС» до [PERSON] , в якій представник просить суд стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 6305,41 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати. \~\~\~\~\~\~В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що 11.11.2021 року о 16-12 год. в м.Харкові відбулась дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «AUDI» реєстраційний № [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Geely» під керування [PERSON] реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу «AUDI» під керуванням [PERSON] реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР203136357 в АТ «СК «АРКС». Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2021 року справа №638/18951/21 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП. Враховуючи наявність договору страхування, водій/страхувальник пошкодженого застрахованого ТЗ звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування про що складено страховий акт №ARX3118644 від 28.12.2021. На підставі вказаного акту позивач здійснив страхове відшкодування в розмірі 6305,41 грн.\~Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу, на підставі\~п.п. В п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`у звязку з тим, що відповідач залишив місце ДТП Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 прийнято до розгляду дану позовну заяву про відшкодування в порядку регресу виплат, призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце судового засідання, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 2\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.\~12, ч.1 ст.\~81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно до положень ч. 6\~ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2021 року у справі №638/18951/21, зазначено, що\~ [PERSON] 11.11.2021 о 16-12 год., керуючи транспортним засобом Audi Q7, д.н.з. [NUMBER] , по пр. Науки, біля буд. №32 в м. Харкові, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, здійснила зіткнення з транспортним засобом Gelly Emgrand, д.н.з. [NUMBER] , отримані механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Крім того [PERSON] став учасником ДТП, з невідомих причин залишила місце пригоди. Вказаною постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.12.2021 року\~ [PERSON] визнано винною у здійсненні правопорушень передбачених ст.124, 122-4 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. на користь держави. Стягнуто також судовий збір в розмірі 454,00 грн.\~Зазначена постанова набрала законної сили 05.01.2022. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги\~Правил дорожнього руху\~України. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу «AUDI» під керуванням [PERSON] реєстраційний № [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР203136357 в АТ «СК «АРКС». Відповідно до п. В ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). 30.11.2021 за участю потерпілої особи [PERSON] було проведено огляд колісного транспортного засобу №1344. Відповідно до ремонтної калькуляції №1.102.21.0 від 14.12.2021 вартість ремонту транспортного засобу «Geely» реєстраційний номер [NUMBER] складає 6305,41 грн. 11.11.2021 р. потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , звернулась до Страховика АТ «Страхова компанія «АРКС» із заявою №1.102.21.0009499 про подію, що має ознаки страхового випадку. На підставі вказаної заяви та наданих потерпілою стороною документів, було складено страховий акт\~№ARX3118644 від 28.12.2021. Згідно страхового акту\~№ARX3118644 від 28.12.2021 АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в 29.12.02.2021. Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Розмір шкоди, відшкодований власнику автомобіля підтверджується наступними доказами. Відповідно до ремонтної калькуляції №1.102.21.0 від 14.12.2021 вартість ремонту транспортного засобу «Geely» реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок порушення відповідачем ПДР України складає 6305,41 грн., які було сплачено позивачем на користь потерпілої [PERSON] відповідно до платіжного доручення. Таким чином, враховуючи вимоги п. . В ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховику належить право зворотної вимоги, оскільки відповілач з невідомих підстав залишив місце пригоди після ДТП. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Згідно ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою мас право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, завдана потерпілому становить 6305 грн.41 коп., що підлягає стягненню з відповідача. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved