Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивачем [PERSON] було подано позовну заяву, відповідно до вимог якої просить суд прийняти рішення яким визначити [PERSON] додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тривалістю в три місяця з моменті вступу в законну силу рішення. Позов обґрунтовано ти, що [INFO] померла позивача рідна тітка [PERSON] , [INFO] , яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS] (п`ятдесят чоти-ри). Після померлої тітки [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартира [ADDRESS] . За життя в 02.07.2014 р [PERSON] склала в Першій кременчуцькій державній нотаріальній конторі заповіт, яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Однак, [INFO] померла рідна сестра [PERSON] , яка через збройну агресію та введення воєнного стану не змогла прийняти спадщину. Спадкоємцем за законом другої черги була моя мати [PERSON] , яка приходилась спадкодавцю рідною сестрою і яка померла [INFO] . З початком збройної агресії через загрозу життю та здоров`ю позивач була вимушена виїхати із м. Харків та країни в статусі біженця в Об`єднане королівство Великої Британії і весь цей час не могла повернутись, оскільки б втратила статус біженця. Через те, що ніхто із вищеназваних спадкоємців не зміг подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , то спадкова справа заведена не була. Про те, що ніхто із моїх родичів, які померли не прийняв спадщину позивачу стало відомо лише зараз, коли вона змогла повернутись в Україну. 22 вересня 2023 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Тубнікова С.О. з приводу відкриття спадщини та подала відповідну заяву. Нотаріус відкрив спадкову справу, але свідоцтво не видав і постановою відмовила у видачі свідоцтва й рекомендував звернутись до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. З початком збройної агресії російської федерації і введення воєнного стану через загрозу життю та здоров`ю, позивач була вимушена виїхати із постійного місця проживання в м. Харків та з країни в статусі біженця в Об`єднане королівство Великої Британії і весь цей час не могла повернутись, оскільки б втратила статус біженця. Через вказані обставини вона навіть не змогла приїхати на похорон своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, віддаленість місця знаходження спадкового майна, разом із введенням обмежень на роботу державних органів та реєстрів спричиненою введенням воєнного стану створили для мене об`єктивні та нездолані перешкоди у поданні заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.11.2023 позовну заяву передано на розгляд до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за підсудністю. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.01.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином. Представник позивача адвокат Тищенко В.М. в судовому засідання просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Як вбачається зі змісту свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1993, Житлово-комунальний відділ Кременчуцького нафтопереробного заводу посвідчує, що квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та членам сімї [PERSON] , загальна площа квартири 46,52 кв.м. (свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 14.04.1993 № 233). Згідно заповіту від 02.07.2014 [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті робить таке розпорядження: належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] заповідає [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований в Спадковому реєстрі за № 56254261, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37765526 від 02.07.2014. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 11.10.2021, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Кременчуці, про що складено відповідний актовий запис № 2826. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 13.06.2022, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Кременчуці, про що складено відповідний актовий запис № 1518. На виконання ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14.02.2024 про витребування спадкової справи № 63/2023 у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Трубнікова С.О. на адресу суду було надіслано витребувані документи. З копії спадкової справи № 63/2023, відкритої після смерті [PERSON] , вбачається, що позивач [PERSON] надала до нотаріуса заяву та всі необхідні документи, нотаріусом було вчинено всі передбачені законодавством дії. 16.10.2023 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубіковим С.О. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих. № 371/02-31), а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що залишилася після померлої [INFO] рідної тітки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строки подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно до частин першої-другої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чизаконних інтересів. Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітомчи за законом має право прийняти спадщину або не прийнятиїї. Частинами першою-другою статті 1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою\~статті 1270 Цивільного кодексу України\~визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місцепроживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходженнянерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для поданнятакої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчиненняцихдій. Відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, щоповажними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо). Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №750/262/20 від 11.11.2020 року. Суд вважає, що зазначені позивачем обставини пропуску ним строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є об`єктивними та поважними, вони могли бути перешкодою для прийняття спадщини, тому задовольняє позов у частині визначення такого додаткового строку в три місяця з дня набирання чинності судовим рішенням у цій справі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного позовні вимоги суд задовольня повністю, та вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої рідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] в строк 3 місяці.

Outcome: approved