Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми боргу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 03.07.2020 року Краматорським міським судом Донецької області було ухвалено рішення по справі №234/5458/20 про стягнення солідарно з відповідачів завдані збитки в порядку регресу у розмірі 21797 грн. З 11.11.2020 року рішення суду перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. При цьому рішення суду відповідачами досі не виконане, заборгованість не погашена. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення інфляційних втрат у розмірі 15578,78 грн та 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 3005,22 грн. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу їх реєстрації. Заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2020 року, справа №234/5458/20, позов фізичної особи-підприємця [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу задоволено.\~Стягнуто солідарно\~з [PERSON] , [PERSON] на користь ФОП « [PERSON] » завдані збитки в порядку регресу у розмірі 21797 грн 52 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 10757 грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. в рівних частках з кожного по 420 грн 40 коп. 11.11.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №63577779, №63577791, №63577795, №62989622 та №62989630 за виконавчими листами №234/5458/20, виданих 12.10.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] завдані збитки в порядку регресу у розмірі 21 797 (двадцять одна тисяча сімсот дев?яносто сім) гривень 52 коп. та судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 757 (десять тисяч сімсот п?ятдесят сім) грн. 60 коп., а разом 33 395 (тридцять три тисячі триста дев?яносто п?ять) гривень 92 копійок. Як вбачається з Інформаційної довідки про виконавче провадження від 06.11.2023 року, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. було звернуто стягнення на майно та кошти на рахунках боржника, при цьому виконавче провадження не закінчене. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями ст. 2 ЦПК України визначені основні засади (принципи) цивільного судочинства, зокрема, \~обов`язковість судового рішення. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~18\~ЦПК України,\~судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові для\~всіх органів\~державної влади\~і органів\~місцевого самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України,\~а у\~випадках,\~встановлених міжнародними\~договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~-\~і за\~її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав його виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону. Крім того, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Судом встановлено, що рішення Краматорського міського суду Донецької області від 03.07.2020 року, справа №234/5458/20 набрало законної сили 04.08.2020 року, при цьому наразі залишається невиконаним, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позивач має право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Суд також погоджується з розрахунком позивача, відповідно до якого інфляційні втрати за період з 07.11.2020 року 06.11.2023 15578 грн 78 коп. та 3% річних становлять 3005 грн 22 коп. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 11917 грн 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved