Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 06.08.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб (що підтверджується наданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ). Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ( що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] ( що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Спору між ними щодо місця проживання дітей немає. Позивач вказує , що останніми роками , між ними розладились стосунки , зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали часті сварки, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Зазначає також , що фактично сім`я припинила своє існування, оскільки подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, а тому просить шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Позивач\~\~ [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилась,\~повідомлялась належним\~чином про\~ату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~причини неявки\~не повідомила.\~Однак,\~подала до\~суду письмову\~заяву у\~якій просить\~розглянути справу\~без її\~участі,\~позивні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та проти\~заочного рішення\~не заперечує . Відповідач\~\~ [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно , хоча про\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялась\~своєчасно та\~належним чином,\~в тому\~числі й\~шляхом повідомлення\~за допомогою\~СМС-повістки . Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено з матеріалів справи, 06.08.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (що підтверджується наданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ), виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Берегівського районного управління юстиції Закарпатської області від 06.08.2007року про що міститься реєстровий запис під № 94.. Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народились двоє дітей: [PERSON] , [INFO] ( що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] ( що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). Як встановлено судом , спору між позивачем та відповідачем щодо місця проживання їхніх дітей немає. Зокрема, як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу вважають неможливим. Неявку сторін [PERSON] та [PERSON] у судові засідання суд розцінює, як байдуже ставлення до шлюбу. Строк для примирення, як вбачаєтья з письмових заяв поданих до суду, позивачем , сторона просить не надавати . Наведене вище , дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість\~і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За правилами ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року у випадку, коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved