Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

01 грудня 2023 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в розмірі 143\~717,00 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого було застраховано автомобіль Renault, державний номер [NUMBER] . 29 грудня 2021 року в м. Одесі по вул. Мельницькій 20 сталась ДТП за участю автомобіля марки Renault, державний номер [NUMBER] , яким керував Відповідач та автомобіля Renault, державний номер [NUMBER] , який належить ТОВ «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ». Відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач сплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault, державний номер [NUMBER] у розмірі 143\~717,00 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована. У зв`язку з чим, Позивач просив стягнути з Відповідача суму сплаченого страхового відшкодування. Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. 22 березня 2024 року від представника Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання 29 березня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Виклик відповідача здійснювалось через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та за останнім відомим місцем проживання. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та ТОВ «СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО РИСОІЛ ТЕРМІНАЛ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00978609 від 14.05.2021 року, згідно умов якого було застраховано автомобіль Renault, державний номер [NUMBER] . 29.12.2021 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки RENAUT державний номерний знак [NUMBER] по вул. Мельницькій, 20 в м.Одесі перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки RENAUT номерний знак [NUMBER] . [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено на нього стягнення у розмірі 850 грн., про що свідчить постанова Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2022 року, справа №521/1453/22. [PERSON] звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно ремонтної калькуляції вартість ремонту автомобіля RENAUT номерний знак [NUMBER] , становить 143\~717,05 грн. АТ «СТ «ТАС» оплатило потерпілому страхове відшкодування у розмірі 143\~717,05 грн, про що свідчить платіжні доручення (а.с. 30-31). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована. Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених устатті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача виплачену суму страхового відшкодування страховою компанією як з винної особи, відповідає обставинам справи та вимогам законодавства. Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 2684 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved