Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

31.05.2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» (далі - АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 6443 грн. 76 коп. та судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2684 грн. 00 коп.. 05.07.2023 [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якій вказала, що згідно до витягу з реєстру територіальної громади за адресою: [ADDRESS] , вона не проживає та природним газом, який поставляється до вищевказаного будинку не користується. Договір про надання населенню послуг з газопостачання від 03.06.2016 за № 0100255553 нею був підписаний без узгодження співвласників будинку а саме: [PERSON] , яка і проживає за адресою [ADDRESS] , користується природним газом, який поставляється до вищевказаного будинку та регулярно сплачує кошти за спожитий газ. Ухвалою від 21.08.2023 було замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] .. В обґрунтування своїх позовних вимог до [PERSON] , позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з розподілу природного газу з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , які надаються АТ «Оператором газорозподільної системи «Вінницягаз». Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, в тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу природного газу (договору приєднання), що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498. Позивач вказує, що для приєднання до умов розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги оператора ГРМ, мати документально підтверджене споживання природного газу. Аналогічна правова позиція наведена, зокрема, у постановах Вінницького апеляційного суду від 25.02.2021 у справі № 132/2287/20 від 07.04.2022 по справі № 129/1688/21 від 27.04.2022 по справі № 136/2113/21 від 25.05.2022, по справі № 136/2114/21. В наведених постановах судом апеляційної інстанції зазначено, що оскільки на ім`я Відповідача відкрито особовий рахунок та ЕІС-код, Відповідач споживає природний газ, що підтверджується показниками приладу обліку; з заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу не звертався, то є таким, що приєднався до умов договору розподілу, а тому зобов`язаний здійснювати оплату за послуги з розподілу природного газу. З урахуванням зазначеного, [PERSON] є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги, оскільки: - її будинок (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи АТ «Вінницягаз», в зв`язку із чим в Автоматизованій системі обліку споживання і розрахунків (бази даних абонентів) на нього відкритий особовий рахунок № [NUMBER] ; здійснює фактичний відбір газу (що підтверджується зміною показників лічильника по рахунку № [NUMBER] , відображеному у сформованому фінансовому стані). А відтак, відповідач здійснюючи зазначені вище дії, приєдналася до умов договору розподілу природного газу - акцептувала договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженому НКРЕКП та є обов`язковим до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу (в т.ч. і побутовими споживачами). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем, що є побутовим до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Розрахунки споживача за послуги з розподілу природного газу, що надаються оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача, яка визначається, виходячи за фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, та оплачується споживачами рівномірними частками протягом календарного року. Відповідно до виписки з фінансового стану по особовому рахунку відповідача, Товариство надає послуги з розподілу природного газу до оселі споживача, яка, в свою чергу, їх отримує, а оплату не проводить. Боржник за отримані послуги з розподілу природного газу не розрахувалася у повному обсязі, протягом 2020-2023 років. Таким чином, станом на дату подання позову, заборгованість відповідача за послугу з розподілу природного газу, надану протягом січня 2020 - лютого 2023 років складає 6443,76 грн. Просить стягнути з [PERSON] , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз"» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, що виникла за період з січня 2020 року по лютий 2023 року включно, у розмірі 6443,76 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.. 12.12.2023 року через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз», у якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи при цьому, що 03.06.2016 року між ТОВ «Вінницягаз збут» та споживачем [PERSON] укладено договір, за умовами якого Постачальник зобов`язується постачати за адресою: [ADDRESS] , природний газ споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до ч.11 зазначеного Договору, оплата вартості послуг з газопостачання здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (для гарантованого постачальника), з якого здійснюється розподіл коштів між відповідними суб`єктами ринку природного газу, в тому числі на поточний рахунок газорозподільного підприємства згідно з договором про розподіл, за значений у п. 1 цього Договору. З наведеного вбачається, що ТОВ «Вінницягаз збут» є лише постачальником, а не газорозподільним підприємством. Між сторонами у даній справі договір про розподіл природного газу не укладався. Позивач посилається на те, що зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості отриманих послуг, в порушення вимог ст. ст. 526,714 ЦК України споживачем (відповідачем) виконані не належним чином. Однак викладене не відповідає дійсності, оскільки вона регулярно сплачує кошти за спожитий газ на підставі виставлених позивачем рахунків. Позивачем не надано належним чином засвідчені копії реєстрів переданого комунальної власності (виробничих потужностей газогосподарства, рухомого і нерухомого майна, тощо) спільної власності територіальної громади у використання і користування юридичній особі з назвою AT «Вінницягаз». Позивачем не надано жодного доказу, що у AT «Вінницягаз», в межах с. Чернятка Гайсинського району, на законних підставах перебуває газорозподільна система. Тобто, AT «Вінниця газ», самовільно користується газовими мережами Гайсинського району в межах с. Чернятка, які йому не належать. В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу, однак вважає його безпідставним, оскільки цін/тарифів на розподіл газу, встановлених відповідно до законодавства ще немає. Методика приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, на яку посилається позивач, не поширює свою дію на побутових споживачів, які згідно з п.2.2. договору постачання здійснюють використання природного газу виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Позивачем не було надано доказів, що AT «Вінницягаз» робило звірку кожен місяць з [PERSON] по факту отримання послуг розподілу природного газу; направлялися кожен місяць відповідні фінансові документи, які підписані посадовими особами. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження власності або законного користування мережами. Не надано письмовий договір із АТ «Вінницягаз». Не надано докази наявності газу у АТ «Вінницягаз», законності відбору газу оператором, не надано акти розмежування балансової належності, кількість і вартість отриманого позивачем AT «Вінницягаз», та переданого відповідачу «споживачу» газу. В матеріалах справи відсутні докази, що відповідач замовляв та отримував послуги з газопостачання від AT «Вінницягаз» так як в наданій представником позивача заяві-приєдання зазначено саме АТ «Вінницягаз». Представником позивача не надано суду доказів, звідки взялася сума вказана у повідомлені про заборгованість. Тобто позивачем порушено Житловий кодекс в частині повної розшифровки структури тарифу. Посилання позивача на Умови договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора і оператора ГРМ, як підстава до стягнення є безпідставною і неправомірною, через відсутній підпису позивача під самим договором. Позивач не надав докази, що відповідач є підпищиком його веб сторінки, що він скидав дану сторінку відповідачу під час підписання договору і яким саме чином ознайомив із умовами договору, під час підписання заяви приєднання. Заява про приєднання не має законного сили двостороннього договору. Позивач застосовує норми матеріального права в своїх позовних вимогах просить стягнути неіснуючий борг з відповідача. Підписання заяви приєднання є намір побутового споживача на отримання природного газу для опалення (отримання тепла в осінньо-зимовий період) свого домогосподарства, для приготування їжі, що є життєво необхідним ресурсом для людини. Крім того, представником позивача надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз», вигляд якого не відповідає порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затверджений Наказом Міністерства юстиції України №1657/5 від 10.06.16 р. порядку в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016 р. за № 839/28969, До суду не було надано Статут AT «Оператора газорозподільної системи «Вінницягаз». На даний відзив, позивач АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що згідно з пунктом 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641,642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладання договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання. У відповідності до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. З урахуванням зазначеного, відповідач є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги», оскільки: її будинок (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи AT «Вінницягаз», відповідач здійснює фактичний відбір газу (що підтверджується зміною показників лічильника по особовому рахунку відображеному у сформованому фінансовому стані. Таким чином відповідач беззаперечно приєдналася до умов Типового договору на розподіл природного газу, та є належним споживачем в розумінні норм діючого законодавства. При цьому, письмова форма Типового договору розподілу природного газу не передбачає розміщення в ній інформації про персональні дані конкретного побутового споживача, а також зазначення місця та дати укладення договору. В письмовій формі такого договору змінюються лише ідентифікуючі ознаки конкретного Оператора ГРМ. Крім того, жодним нормативно правовим актом в сфері розподілу природного газу не передбачена процедура реєстрації письмової Форми Типового договору розподілу природного газу. Позивачем 15.10.2019 року на офіційному сайті було розміщено інформацію про набуття внесених Постановою НКРЕКП № 2080 змін до умов Типового договору розподілу природного газу. Також позивачем на сайті компанії було завантажено чинну редакцію договору розподілу природного газу, а також відображено інформацію про затвердження тарифу на розподіл природного газу для AT «Вінницягаз». Крім того, позивачем постійно оновлюється інформація щодо надання послуги з розподілу природного газу, в тому числі і в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, зокрема в газеті «Вінниччина». Таким чином, з 01.01.2016 року AT «Вінницягаз», відповідно до умов Типового договору, надає послуги з розподілу природного газу споживачам (в тому числі - відповідачу) на території господарської діяльності, яка визначена НКРЕКП в межах Вінницької області, та в повному обсязі виконує зобов`язання, які передбачені Типовим договором, Кодексом ГРМ, в частині повідомлення своїх споживачів про внесення змін до умов надання послуг. Обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу, споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. 07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу. Відповідно до умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору). В позовній заяві позивачем наведений розрахунок вартості послуги із розподілу природного газу виходячи із обсягів споживання відповідачем та затвердженого Регулятором для AT «Вінницягаз» тарифу. В свою чергу відповідачем не надано доказів іншої норми (обсягів споживання природного газу, ніж та, яка взята за основу позивачем при розрахунку вартості річної замовленої потужності при визначенні плати за розподіл природного газу. А отже, відповідачем не спростовано вірність проведеного позивачем розрахунку та, відповідно, безпідставність його стягнення. Надані позивачем докази розрахунку заборгованості, зокрема виписка з фінансового стану та довідка про фактичний обсяг споживання природнього газу по особовому рахунку № [NUMBER] , є такими, що цілком відповідають вимогам процесуального законодавства щодо достовірності та допустимості доказів. AT «Вінницягаз» є Оператором ГРМ, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, виданої згідно постанови НКРЕКП від 19.06.2017 № 811 із змінами, внесеними постановами НКРЕКП від 11.06.2019 р. № 1025 та від 07.10.2020 № 1842. Вказана постанова НКРЕКП розміщена на офіційному веб-сайті НКРЕКП та є у вільному доступі. Територія господарської діяльності AT «Вінницягаз» із розподілу природного газу визначена НКРЕКП (з урахуванням змін згідно постанови НКРЕКП від 07.10.2020 № 1842) в межах м. Вінниці та Вінницької області (крім сіл Якушенці і Зарванці Вінницького району, смт. Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації AT «Вінницягаз». Таким чином газорозподільна система, в тому числі і та, що територіально перебуває в с. Чернятка розміщена в зоні ліцензійної діяльності AT «Вінницягаз». А отже, виключно AT «Вінницягаз» є суб`єктом господарювання, який здійснює розподіл природного газу відповідачу. Щодо вимоги Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", то дана норма стосується виключно заборгованості споживачів, що врегульовується згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення Фінансової стабільності на ринку природного газу". Таким чином, заборгованість побутового споживача за послуги із розподілу природного газу зокрема і заборгованість відповідача не підпадає під дію даного Закону. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги AT «Вінницягаз» підлягають задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача Приданчук В.В. , просив позов задовольнити. Пояснив, що юридична особа АТ «Вінницягаз» зареєстрована та здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України, а також прийняла безкоштовно в користування газові мережі, які перебувають у власності держави, для здійснення їх обслуговування. Обов`язковою умовою постачання природного газу є наявність договірних відносин з розподілу природного газу. Особовий рахунок і ЕІС-код присвоюється споживачу саме оператором ГРМ, а в подальшому інформація про особовий рахунок і ЕІС-код передається постачальнику, і ці дані залишаються незмінними незалежно від зміни постачальника природного газу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні з підстав зазначених у відзиві. Зазначила, що позовні вимоги позивача є незрозумілими, оскільки АТ «Вінницягаз» відповідно відповіді Фонду державного майна України не належить до суб`єктів господарювання державного сектору економіки. Як і незрозумілим є порядок нарахування вартості розподілу газу споживачам. Послугами газопостачання вона користувалася проте регулярно оплачувала вартість використаного газу, а тому не має жодної заборгованості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з розподілу природного газу з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу по особовому рахунку відповідача. Фактичний обсяг споживання природного газу за особовим рахунком відповідача № [NUMBER] за період з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року становить 575,67 м3; з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року - 1535,47 м3; з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року - 959,17 м3. Постановою НКРЕКП № 2765 від 30.12.2020 року "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Вінницягаз" встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2021 року по грудень 2021 року в розмірі 1,68 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20%) вартість послуг з розподілу природного газу складає 2,016 грн. за 1 м3. Постановою НКРЕКП № 2741 від 22.12.2021 року "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Вінницягаз" встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2022 року по грудень 2022 року в розмірі 1,76 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20%) вартість послуг з розподілу природного газу складає 2,112 грн. за 1 м3. Враховуючи наведене вище, відповідачу була розрахована щомісячна плата за розподіл газу по періодам: 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020, що становить 96,71 грн. (щомісячна плата для відповідача в 2021 році); з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року що становить 270,24 грн. (щомісячна плата для відповідача в 2022 році) та з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року, що становить - 168,81 грн. (щомісячна плата для відповідача в 2023 році). Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1379/27824 від 06 листопада 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30 вересня 2015 року "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу". Ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) - договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; - доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; - оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; - споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу; - ЕІС-код (Energy Identification Code) персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний Оператором газорозподільної системи в установленому цим Кодексом порядку; - постачальник природного газу (постачальник) суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. За змістом частини другої статті 205 ЦК України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (частина 1 статті 634 ЦК України). Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно пункту 1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2498 (далі- Типовий договір розподілу природного газу) послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача; - персоніфіковані дані - персоніфіковані дані щодо Споживача та його об`єкта (назва, П.І.Б., ЕІС-код, перелік вузла(ів) обліку та відповідні дані вузла обліку тощо), визначені в заяві-приєднанні, які є достатніми для проведення взаєморозрахунків та визначення об`єму споживання природного газу. За пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ, доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги. Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодексу газорозподільних систем), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт (пункт 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до пункту 6 глави 3 Розділу І Кодексу газорозподільних систем, на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ , зокрема, присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника. Згідно пунктів 6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. За абзацом 2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до пункту 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Згідно з абзацу 1 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. За пунктом 3.2 Типового договору розподілу природного газу за умови включення Споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За домовленістю Сторін експлуатаційна відповідальність Оператора ГРМ може бути поширена і на газові мережі (їх частину) Споживача, якщо це визначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності Сторін визначений Кодексом газорозподільних систем. Положеннями п. 4 глави 1 розділу І Кодексу, газорозподільних систем визначено, що межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу; межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж. Відповідно до положень пункту 1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу, межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором газорозподільних систем та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Згідно пункту 12.7 розділу ХІІ Типового договору розподілу складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору. За главою 4 розділу ІХ Кодексу, газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування (постанова НКРЕКП № 2496 від 30 вересня 2015 року). За змістом статті 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 7 та частиною 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідач є споживачем та отримувачем послуги з розподілу природного газу в розумінні Законів України «Про ринок природного газу» та «Про житлово-комунальні послуги», оскільки: її будинок (об`єкт споживання) газифікований та приєднаний до газорозподільної системи AT «Вінницягаз» та здійснює фактичний відбір газу (що підтверджується зміною показників лічильника по особовому рахунку відображеному у сформованому фінансовому стані. А відтак, відповідач здійснюючи зазначені вище дії, приєдналася до умов договору розподілу природного газу - акцептувала договір, зміст якого розміщений на офіційному веб-сайті позивача та відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого НКРЕКП та обов`язкового до виконання всіма суб`єктами ринку природного газу (в т.ч. і побутовими споживачами). Таким чином відповідач беззаперечно приєдналася до умов Типового договору на розподіл природного газу, та є належним споживачем в розумінні норм діючого законодавства. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06.11.2019 року у справі № 642/2858/16. Відповідач із заявами до Оператора ГРМ про розірвання договору та припинення розподілу природного газу не зверталася, доказів вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання не додано. Таким чином, відповідач шляхом вчинення дій приєдналася до вказаного Типового договору, оскільки споживає природний газ, про що свідчить наростаюча зміна показника лічильника, що нею не заперечується. АТ "ОГС "Вінницягаз" здійснює розподіл природного газу споживачам в межах території Вінницької області (крім сіл Якушенці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території м. Гайворон Кіровоградської області на підставі ліцензії виданої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19 червня 2017 року № 811 (зі змінами, що вносилися постановами НКРЕКП від 11 червня 2019 року № 1025 та від 07 жовтня 2020 року № 1842) (текст зазначених постанов є у вільному доступі та розміщений на офіційному веб- сайти НКРЕКП). Згідно з пунктом 1.1.1 Статуту АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" останнє є новим найменуванням ПАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" (ідентифікаційний код 03338649). У відповідності до положень нормативно-правових актів, які регулюють відносини у сфері ринку природного газу АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" має статус Оператора ГРМ. Відтак, позивач, як Оператор ГРМ на території ліцензійної діяльності у Вінницькій області здійснює облік спожитого природного газу, зокрема, визначення спожитих побутовими споживачами обсягів природного газу згідно положень глави 1 розділу IX, пункту 5 глави 4 розділу IX, пункту 6 глави 1 розділу XV Кодексу ГРС, а відтак є надавачем комунальних послуг в розумінні Законів України "Про житлово-комунальні послуги" та "Про ринок природного газу". Відповідно до частин 1, 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростовування доводів позивача щодо об`єму спожитого природнього газу, який взято для розрахунку розподілу природного газу, розміру нарахованої вартості послуги. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу в повному обсязі, чим порушив умови договору, Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача боргу за розподіл природного газу в розмірі 6443,76 гривень. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір в розмірі 2684 гривні, сплачений позивачем, слід стягнути на його користь з відповідача.

Outcome: approved