Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки, зокрема, не виховує та не утримує дитину, її життям та розвитком не цікавиться. Всі питання вирішуються нею самостійно. Згідно довідки-розрахунку Автозаводського відділу ДВС у м.Кременчуці станом на 01.12.2022 р. заборгованість по аліментам становить 274362,20 грн. Просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки. Ухвалою суду від 06.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] 29.12.2023 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органом опіки та піклування подано до суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої[PERSON] 16.01.2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що ніколи не ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання доньки. Весь час підтримував доньку матеріально, через банківський термінал перераховував на картку позивача кошти на утримання дитини. Вітав дочку з днем народження та дарував їй подарунки, за нагоди спілкувався з донькою. Натомість, позивач змінювала місце проживання доньки про яке його не повідомляла. 19.02.2024 року позивачем [PERSON] подано відповідь на відзив. Зазначає, що твердження відповідача, що він підтримував доньку матеріально спростовуються довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці. Не перешкоджала в спілкуванні з дитиною. Відповідач не бере участі у вихованні доньки, практично життям дитини не цікавиться, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 28.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Запропоновано позивачу забезпечити явку неповнолітньої [PERSON] у судове засідання. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Мусієнко Ж.Ю. у судовому засіданні підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити з підстав викладених в позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Просить не позбавляти його батьківських прав. Зазначає, що усвідомив свою поведінку, бажає брати участь у вихованні доньки. Представник третьої особи виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування просить розгляд справи провести без участі представника, врахувавши висновок органу опіки та піклування. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, покази свідків, пояснення неповнолітньої [PERSON] , вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 25.01.2008 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. 12.08.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданим 12.08.2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості виданою державним виконавцем Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заборгованість за виконавчим листом № 2-208 виданим 25.05.2011 Автозаводським районним судом м.Кременчука про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.08.2023 року становить 274362,20 грн. Відповідно до довідки № 297 від 21.08.2023 р. виданої Кременчуцьким ліцеєм № 11 «Гарант» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, за роки навчання [PERSON] , [INFO] , в школі, з 5 по 9 клас, [PERSON] жодного разу школу не відвідував, з класним керівником та вчителями не контактував. Мати учениці та вітчим, [PERSON] , постійно цікавляться навчанням дочки та її поведінкою, підтримують зв`язок з класним керівником, приймають активну участь в житті класу. Згідно довідки виданої КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» [PERSON] , [INFO] , знаходилася на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні з 16.02.2023 по 22.02.2023 р. За час госпіталізації батько [PERSON] дитину не відвідував. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.12.2023 року № 2824, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з висновку, [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , про що свідчить його заява від 27.10.2023 року. На засіданні комісії [PERSON] пояснила, що [PERSON] не бере участі у вихованні доньки [PERSON] , не цікавиться її життям та здоров`ям, навчанням, не сплачує аліменти на її утримання. За клопотанням позивача судом допитані свідки: [PERSON] суду показав, що є чоловіком [PERSON] та вітчимом [PERSON] . Проживають однією сім`єю з 2016 року. Батька [PERSON] побачив у суді перший раз. Життям доньки він не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. За весь час тільки одного разу привітав її з днем народження. [PERSON] суду показала, що є хрещеною [PERSON] . Зазначає, що після розлучення сторін, [PERSON] з донькою не спілкується, з святами не вітає, школу не відвідує, життям дитини не цікавиться. У судовому засіданні вислухана неповнолітня [PERSON] , [INFO] , яка пояснила суду, що батько з нею не спілкується та не виховує. За весь час лише одного разу брав її у с.Максимівка до бабусі. Забезпечують та виховують її мати та вітчим. Батько допомоги не надає. Як визначено ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею третьою Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У пунктах 15 та 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 цієї ж Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому, звернув увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржував рішення про позбавлення батьківських прав і цей факт міг свідчити про його інтерес до дитини. Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд, аналізуючи висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вважає, що він є недостатньо обґрунтованим, оскільки не встановлено дійсної причини подачі [PERSON] заяви про згоду на позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , він не містить відомостей про з`ясування органом опіки та піклування реального відношення батька до виховання доньки, посилань на наявність достатньої та переконливої документальної бази, що характеризує особистість батька, а також установлення факту саме ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків (а не невиконання таких обов`язків). На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться дозвіллям, здоров`ям, не надає утримання. Квитанції про перерахування аліментів на утримання доньки є нерегулярними. З огляду на наведене у поведінці [PERSON] є ознаки невиконання ним своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Проте, у матеріалах справи відсутні достатні докази ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, тобто такої винної поведінки особи, коли вона свідомо, систематично, не зважаючи на заходи попередження, продовжує не виконувати ці обов`язки. Та обставина, що на час розгляду справи матеріальним забезпеченням дитини, її вихованням і розвитком займається мати, не свідчить безумовно про те, що батько дитини не бажає приймати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що [PERSON] остаточно і свідомо самоусунуся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, яка залишилася проживати з матір`ю. У судовому засіданні відповідач категорично запевняє, що бажає спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні. Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, відповідач усвідомив свою поведінку та не бажає уникати виконання своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Враховуючи встановлені обставини справи та наданий органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньоїдоньки, суд вважає за необхідне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання доньки [PERSON] , [INFO] , поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed