Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач \~звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання посилаючись на те, що він є споживачем послуг теплопостачання у квартирі [ADDRESS] . За вказаною адресою позивач по справі надає послуги теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] . Факт надання позивачем послуг теплопостачання та відповідно отримання їх відповідачем у опалювальний сезон 2018-2019 роки підтверджується рішенням про включення будинку до системи централізованного опалення від 25.10.2018 року, у опалювальний сезон 2019-2020 роки - рішенням про включення будинку до системи централізованного опалення від 08.10.2019 року, у опалювальний сезон 2020-2021 роки - рішенням про включення будинку до системи централізованного опалення від 02.11.2020 року, у опалювальний сезон 2021-2022 роки рішенням про включення будинку до системи централізованного опалення від 25.10.2021 року, у опалювальний сезон 2022-2023 роки - рішенням про включення будинку до системи централізованного опалення від 01.11.2022 року. Відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається із заборгованості за теплову енергію за період з 01.12.2018 року до 30.11.2023 року у сумі 21748 грн 04 коп, заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01.12.2018 року до 30.11.2023 року у сумі 401 грн 32 коп, 3% річних за період 01.01.2021 року до 23.02.2022 року у сумі 123 грн 07 коп, інфляційних втрат за період 01.01.2021 року до 23.02.2022 року у сумі 451 грн 24 коп, які разом із поштовими витратами, пов`язаними з відправленням відповідачу документів у розмірі 84 грн 00 коп, витратами, пов`язаними з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) в сумі 35 грн 00 коп та витратами, пов`язаними зі сплатою судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп позивач просить стягнути на його користь. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2024 року закрито провадження в частині позовних вимог ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву, якій просила розгляд справи провести за її відсутності; зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , який має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд", в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду справи судом ( правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16). 04 березня 2024 року [PERSON] надав відзив на позов, в якому зазначив, що в березні 2022 року він тимчасово переїхав на інше місце проживання в місто Рівне Рівненської області. Протягом 2018-2023 років від позивача не надходило жодних письмових повідомлень або претензій щодо сплати зазначеної в позовній заяві заборгованості, ані на адресу домогосподарства в [ADDRESS] (куди надається послуга), ані за адресою, на яку надійшла позовна заява - [ADDRESS] , тобто позивачем - ОКП «Донецьктеплокомуненерго не було вжито заходів досудового врегулювання спору. У відзиві відповідач [PERSON] просив відкласти розгляд справи для укладення договору реструктуризації заборгованості за послуги теплопостачання та подальшого укладення мирової угоди. Суд зауважує, що судове засідання, призначене на 05 березня 2024 року було відкладено на 21 березня 2024 року, проте доказів укладення договору реструктуризації заборгованості за послуги теплопостачання або мирової угоди сторони не надали. 21 березня 2024 року до суду надійшли пояснення ОКП «Донецьктеплокомуненерго», зі змісту яких вбачається, у позивача відсутній намір на підписання наданого відповідачем [PERSON] проєкту договору про реструктуризацію заборгованності за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, зважаючи на що суд відповідно до ст.13 ЦПК України розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справ доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору дарування від 23.08.2017 року є власником квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.7). [PERSON] з 18 вересня 2017 року зареєстрований в належній йому на праві власності зазначеній вище квартирі (а.с.31). Відповідно до п.6) ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Позивач надає відповідачу [PERSON] послуги теплопостачання в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] на підставі особового рахунку № [NUMBER] (а.с.8 на звороті), що підтверджується актами включення будинку [ADDRESS] до системи централізованного опалення у опалювальний сезон 2018-2019 роки - актом від 25.10.2018 року, у опалювальний сезон 2019-2020 роки - актом від 28.10.2019 року, у опалювальний сезон 2020-2021 роки - актом від 02.11.2020 року, у опалювальний сезон 2021-2022 роки - актом від 25.10.2021 року, у опалювальний сезон 2022-2023 роки - актом від 01.11.2022 року (а.с.9, 14 на звороті, 15 на звороті, 16 на звороті, 18, 24). Як вбачається із змісту відзиву, відповідачем [PERSON] не заперечується факт надання ОКП «Донецьктеплокомуненерго» послуг теплопостачання за адресою [ADDRESS] . Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Частиною 1 ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Пунктом 5) ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 9 листопада 2017 року) передбачено обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Пунктом 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (діяли в період існування спірних правовідносин)\~також було передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630\~(діяли в період існування спірних правовідносин)\~було передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктами 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Згідно підпункту 5) п.44 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання\~ інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та\~ поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про теплопостачання»\~місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові у справі за № 6-1706цс15, підведення централізованого опалення до стояка у межі приміщення за вказаною адресою свідчить про виконання обов`язку з надання послуг позивачем. Таким чином, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в період часу з 01.12.2018 року до 30.11.2023 року в опалювальні періоди виконувало свої зобов`язання щодо надання [PERSON] послуг централізованого опалення, забезпечуючи транспортування теплоносія до теплового вводу споживача, що підтверджується актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 25.10.2018 року, від 28.10.2019 року, від 02.11.2020 року, від 25.10.2021 року, від 01.11.2022 року (а.с. 9, 14 на звороті, 15 на звороті, 16 на звороті, 18, 24), отже правомірно нараховувало їх вартість до сплати споживачу [PERSON] . Як встановлено судом, відповідач [PERSON] не здійснював в повному обсязі оплату послуг з централізованого теплопостання квартири [ADDRESS] внаслідок чого виникла заборгованість перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго», яка складається із заборгованості за теплову енергію за період часу з 01.12.2018 року до 30.11.2023 року у сумі 21748 грн 04 коп, заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 30.11.2023 року у сумі 401 грн 32 коп, 3% річних за період 01.01.2021 року до 23.02.2022 року у сумі 123 грн 07 коп, інфляційних втрат за період 01.01.2021 року до 23.02.2022 року у сумі 451 грн 24 коп, що підтверджується розрахунком заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.15) та розрахунком інфляційних втрат та 3% річних (а.с.12-14). Суд вважає за доцільне зауважити, що згідно розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с.15) заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 401 грн 32 коп виникла за період з 01.11.2020 року до 30.11.2023 року, а не за період часу з 01.12.2018 року до 30.11.2023 року, як зазначено в позовній заяві. На підставі викладеного суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача по справі заборгованості за теплову енергію енергію за період часу з 01.12.2018 року до 30.11.2023 року у сумі 21748 грн 04 коп, заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 року до 30.11.2023 року у сумі 401 грн 32 коп, 3% річних за період 01.01.2021 року до 23.02.2022 року у сумі 123 грн 07 коп, інфляційних втрат за період 01.01.2021 року до 23.02.2022 року у сумі 451 грн 24 коп, а всього 22723 грн 67 коп. Суд відхиляє доводи відповідача [PERSON] про невжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, оскільки ці заходи не є обов`язковими і крім того, жодним чином не впливають на обов`язок відповідача сплачувати вартість спожитих комунальних послуг. На підставі ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп, поштові витрати, пов`язані з відправленням документів відповідачу у розмірі 42 грн 00 коп, витрати, пов`язані з отриманням відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) в сумі 35 грн 00 слід покласти на відповідача [PERSON] .

Outcome: approved