Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

У січні 2023 року позивач ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, інфляційні втрат, 3 % річних та витрат по сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс», як обслуговуюча організація надає послуги з утримання будинку та його прибудинкової території та виконує функції балансоутримувача будинку, надає житлово-комунальні послуги на підставі укладеного з власником квартири договору. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 1 березня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг, предметом якого є надання житлово-комунальних послуг та відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався оплачувати послуги у встановлені договорами строки. Проте, зобов`язання відповідача щодо своєчасної оплати за спожиті послуги виконані не були, у зв`язку із чим, за період з 1 лютого 2021 року по 19 січня 2023 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по квартирі [ADDRESS] , в загальному розмірі 160 912 грн. 19 коп., яка складається із суми основного боргу у розмірі 117 849 грн. 44 коп., інфляційних втрат у розмірі 37 493 грн. 50 коп. та 3% річних у розмірі 5 569 грн. 25 коп. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на надані послуги та судовий збір. Ухвалою суду від 24 січня 2023 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 1 березня 2023 року (а.с. 59). Заочним рішення суду від 17 квітня 2023 року позов ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості з житлово-комунальні послуги задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 160 912 грн. 19 коп., яка складається з суми основного боргу у розмірі 117 849 грн. 44 коп., інфляційних втрат у розмірі 37 493 грн. 50 коп. та 3% річних у розмірі 5 569 грн. 25 коп. та судовий збір в розмірі 2 680 грн. 40 коп. (а.с. 76-78). 15 вересня 2023 року від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 квітня 2023 року (а.с. 82-85). Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року поновлено відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 квітня 2023 року та скасовано заочне рішення від 17 квітня 2023 року у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 15 лютого 2024 року (а.с. 105). 5 лютого 2024 року від представника позивача Бабур О.П. надійшла заява про збільшення позовних вимог (уточнена) з додатками, відповідно до якої просить стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в загальному розмірі 273 728 грн. 38 коп., що складається з суми основного боргу в розмірі 227 391 грн. 52 коп., інфляційних витрат в розмірі 38 556 грн. та 3% річних у розмірі 7 780 грн. 86 коп. (а.с. 110-164). Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року заяву про збільшення позовних вимог залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме для доплати судового збору у розмірі 56 грн. 88 коп. (а.с. 170). 26 лютого 2024 року від представника позивача Бабур О.П. надійшла квитанція про сплату судового збору (а.с. 173). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву, просив її задовольнити з підстав наведених в заяві про збільшення позовних вимог. Відповідач та його представник до судового засідання не з`явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Тому, суд розглянув справу у їх відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є здійснення оплати за надані йому послуги, у розмірі та у валюті, визначеними договором. Відповідно до змісту ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Згідно із положеннями п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 03.10.2011 року та інформацією з державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно від 14.09.2022 року (а.с. 18, 19). 1 березня 2012 року між ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» та [PERSON] укладено договір № 102-049/1 про надання послуг з утримання та управління будинку, прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг, відповідно до умов якого визначено, що предметом договору є наданням виконавцем, а споживачем своєчасної оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, послуг з управління будинком та прибудинковою територією, забезпечення можливості отримання споживачем послуг з центрального опалення, централізованого постачання і водовідведення гарячої та холодної води, електропостачання, забезпечення утримання служби консьєржів в будинку та/або контрольно-пропускних постів до будинку, контрольно-пропускного в`їзду на територію, патрульної служби в будинку і на території, об`єктів зеленого господарства та інших об`єктів благоустрою на прилеглих територіях (а.с. 7-12). За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартир та нежитлових приміщень у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») Щодо належного утримання та забезпечення належного санітарного, протипожежного і технічного стану спільного майна багатоквартирного будинку, то такий обов`язок відповідно до ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» покладено на співвласників багатоквартирного будинку. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги передбачені в п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 р. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно; розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку; розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. Пунктом 4.1.9. договору, зазначено, нарахувати у разі несвоєчасного внесення Споживачем плати за наданні Послуги пеню в розмірі, встановлено цим договором, інфляційні збитки та три проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до наданого позивачем уточненого розрахунку заборгованості за надані послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, комунальних та додаткових послуг квартири [ADDRESS] , за період з 01.02.2021 року по 31.01.2024 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в загальному розмірі 273 728 грн. 38 коп., яка складається з суми основного боргу у розмірі 227 391 грн. 52 коп., інфляційних втрат у розмірі 38 556 грн. та 3% річних у розмірі 7 780 грн. 86 коп. (а.с. 23). При цьому, суд звертає увагу, що позивачем у заяві про збільшення позовних вимог та розрахунку заборгованості (а.с. 110-161) враховані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», відповідно до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. У зв`язку з цим, інфляційні втрати та 3% річних за період з лютого 2022 року не нараховувались. Отже, на час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Компанія з управління та житлової експлуатації «Новосервіс» до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги із застосуванням норм статті 625 ЦК України. У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 737 грн. 28 коп. (а.с. 5, 174) відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача

Outcome: approved