Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з заявою, в якій просила встановити факт того, що вона спільно проживала з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та на момент його смерті була на його утримані. Заява обґрунтована тим, що з 27.07.1991 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , який помер [INFO] . Останній був підполковником юстиції, проходив службу у Міністерстві внутрішніх справ України та помер 25.03.2005 підчас проходження служби. Під час проходження служби [PERSON] отримував грошове забезпечення у розмірі 2 000-3 000 грн. Станом на 2004-2005 роки це було постійним і основним джерелом засобів для існування їх родини. Заявник вказує на те, що у зв`язку з постійними переїздами чоловіка до нового місця служби вона не могла працевлаштовуватися та отримувати гідну зарплатню, а тому вимушена була займатись домашнім господарством та вихованням дітей. У вересні 2023 заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втрати годувальника. Для вирішення цього питання запропонували подати довідку з ЦНАПу Святошинського району м. Києва про перебування заявниці на утримані чоловіка за останнім місцем реєстрації, тобто на момент смерті [PERSON] . Отримати вищезгадану довідку заявник отримати не зміг, у зв`язку з тим, що архівна картотека реєстраційного обліку, а саме Ф-16 померлого, до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не передавалась. Тому, існує необхідність встановлення факту спільного проживання та перебуванні на утриманні за рішенням суду. Ухвалою суду від 09.02.2024 провадження у справі відкрито в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якій просив здійснювати розгляд справи без їх участі та ухвалити рішення відповідно до наявних у справі матеріалів, з врахуванням вимог чинного законодавства. Дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»- за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Судом встановлено, що 27.07.1991 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб долученою до заяви. [INFO] [PERSON] помер у м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданої Відділом реєстрації смерті у м. Києві, про що в Книзі реєстрації смертей 26.03.2005 зроблено відповідний актовий запис № 5844. У Центральному архівному відділі Головного управління внутрішніх військ МВС заявниця отримала довідку, про те що у послужному списку особової справи підполковника юстиції [PERSON] зазначаються, що на його утриманні є дружина: [PERSON] , що підтверджується копією довідки МВС. Факт сумісного проживання та перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 592/17552/18, від 22.10.2020 у справі № 210/343/19, від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, має для неї юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved