Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття арешту з нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , накладеного на підставі виконавчого листа №2-988, зареєстрованого 17.01.2005, реєстратор: Перша Львівська державна нотаріальна контора, реєстраційний номер обтяження 1609765. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 26.10.2004 задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 896,30 грн. Під час виконання рішення суду 17.01.2005 Першою львівською державною нотаріальною конторою на підставі виконавчого листа №2-988, заявник Галицький ВДВС МУЮ, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 1609765. Вищевказана квартира належить на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] , його батьку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Про наявність такого арешту позивач дізнався під час відчуження належної йому частки у квартирі. Зазначив, що вищевказане рішення суду виконав, жодних претензій матеріального характеру відповідач [PERSON] до нього не має. Оскільки арешт на квартиру позбавляє його в повному обсязі користуватись та розпоряджатись майном на власний розсуд, відсутні майнові претензій з боку стягувача, а відтак наявні підстави для звільнення майна з-під арешту. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що в такому викладені. В судове засідання від 21.03.2024 представник не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява, відповідно до якої пояснила, що арешт на майно боржника накладено під час примусового виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості на її користь. Зазначила, що претензій матеріального характеру до [PERSON] не має. Представник відповідача Галицького відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Як видно з свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 01.07.1996, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7). Рішенням Сихівського районного суду м. Львові від 26.10.2004 задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг у розмірі 896,30 грн. (а.с. 4). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №355846985 від 24.11.2023, Першою Львівською державною нотаріальною конторою 17.01.2005 за реєстраційним номером 1609765 зареєстровано обтяження на квартиру [ADDRESS] . Підстава обтяження виконавчий лист 2-988 від 07.12.2004 Галицького ВДВС МУЮ, власник [PERSON] , розмір частки 1/4, реєстраційний номер обтяження 1609765 (а.с. 5). З інформації, наданої позивачу Галицьким ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом №В-4 від 26.10.2023, встановлено, що наявність внесених виконавчих проваджень до ЄДРВП можливо перевірили лише з квітня 2007 року, а тому надати інформацію про накладення арешту на нерухоме майно немає технічної можливості (а.с. 6). З архівних матеріалів Сихівського районного суду м. Львова встановлено, що у 2004 році судом розглянуто справу №2 9858/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та позов задоволено частково. Наявності інших судових справ між такими сторонами не встановлено. Відповідно до вищевказаної інформації з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~(а.с.\~5)\~номер виконавчого\~листа від\~07.12.2004 вказано як 2 988. У зв`язку з цим, з архівних матеріалів суду також встановлено, що під номером (2 988/2004 зареєстровано справу про розірвання шлюбу, яка до сторін та спору у справі 2 9858/04 не має жодного відношення. Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначення номера виконавчого листа від 07.12.2004 як 2 988 є помилковим та дійний номер такого повинен відповідати номеру справи Сихівського районного суду м. Львова 2 9858 за 2004 рік. Відповідно до вимог статей 317, 319 ЦПК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження майна створює перешкоди в користуванні та розпорядженні таким. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження,\~що рахунок\~боржника має\~спеціальний режим\~використання та/або\~звернення стягнення\~на такі\~кошти заборонено\~законом; 2)\~надходження на\~рахунок органу\~державної виконавчої\~служби,\~рахунок приватного\~виконавця суми\~коштів,\~стягнених з\~боржника (у\~тому числі\~від реалізації\~майна боржника),\~необхідної для\~задоволення вимог\~усіх стягувачів,\~стягнення виконавчого\~збору,\~витрат виконавчого\~провадження та\~штрафів,\~накладених на\~боржника; 3)\~отримання виконавцем\~документів,\~що підтверджують\~про повний\~розрахунок за\~придбане майно\~на електронних\~торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у\~частині шостій\~статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)\~отримання виконавцем\~судового рішення\~про скасування\~заходів забезпечення\~позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)\~отримання виконавцем\~документального підтвердження\~наявності на\~одному чи\~кількох рахунках\~боржника коштів,\~достатніх для\~виконання рішення\~про забезпечення\~позову; 9) підстави, передбачені\~пунктом 1-2\~розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного\~частиною першою\~статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому\~статтею 11\~Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Згідно ч .5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи відсутність підстав для подальшого арешту квартири, знищення виконавчого провадження, відсутність майнових претензій з боку стягувача, з метою непорушення права власності позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття арешту з квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. На підставі статей 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» та

Outcome: approved