Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила наступне: 14 серпня 2003 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] укладено шлюб у відділі РАГСу Ужгородського міського управління юстиції, актовий запис №457. 23 травня 2006 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка навчалася на денній формі навчання, Природничо-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», навчання за кошти фізичних або юридичних осіб. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 10.10.2022 було стягнуто аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] . Після закінчення природничо-гуманітарного фахового коледжу Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет» виплати припинилися. Позивачка вказує, що на даний час донька [PERSON] продовжує навчатися (з 02.10.2023) в Карпатському Університеті імені Августина Волошина, факультет гуманітрно- економічний, форма навчання денна, навчання платне. Вартість навчання згідно з умовами Контракту про навчання №516-08/23п від 12.10.2023 складає 40000 (сорок тисяч) грн. за навчальний рік. Термін навчання згідно довідки №1113 від 09.10.2023 по 31.07.2025. Їхня спільна донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка вказує, що не в змозі самостійно утримувати їхню спільну доньки. У зв`язку з цим донька потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладене позивачка просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Будь-яких клопотань від нього на адресу суду не надходило. Судове засідання у справі було призначене на 20.03.2024 року на 15 год. 40 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як п`ять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою є 25.03.2024 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.05.2006 у справі №2-2518/06 ухвалено, розірвати шлюб, зареєстрований у відділі РАГСУ Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області 14.08.2003, актовий запис №457, між [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього ухвалено малолітню [PERSON] залишити проживати з матір`ю. Вказаним рішенням також встановлено, що за час перебування подружжя у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені у вищезазначеному рішення, не доказуються. Означене також підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , за яким батьком [PERSON] , [INFO] значиться відповідач [PERSON] . З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої виконкомом Ужгородської міської ради, видно, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за місцем проживання її матері [ADDRESS] . Позивачкою як замовником з Карпатським університетом імені Августина Волошина,в особі ректора Дуб М.І. укладено контракт (угоду) №516-08/234 на навчання в Карпатському університету імені Августина Волошина (за університетськими або спільними освітніми програмами) від 02.10.2023 року, згідно умов якого замовник або студент* доручає, а університет бере на себе зобов`язання надати освітні послуги з отримання вищої освіти [PERSON] , за основною програмою 08 «Право», форма навчання денна, термін навчання два роки. За надання освітніх послуг студент або замовник сплачує університету (за університетськими або спільними освітніми програмами) за один навчальний рік (два семестри) 40\~000 грн., при цьому за останній (випускний) семестр розмір оплати за надання освітніх послуг збільшується на 20 % відносно до діючої суми оплати за поточний семестр на день фактичної оплати. (п.3.2 Контракту). З довідки, ректора Карпатського університету імені Августина Волошина Міністерства освіти і науки України Дуб М. № 1113 від 09.10.2023 року, виданої [PERSON] , [INFO] , вбачається, що остання навчається у вищезазначеному ЗВО, є студенткою 3-го курсу денної форми навчання вказаного університету. Термін закінчення навчання 31.07.2025 року. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В розглядуваному випадку суд констатує, що донька потребує фінансової допомоги від батьків, у зв`язку з тим, що навчається у вищому навчальному закладі на денній формі, що значно зменшує її можливості працевлаштуватися для самостійного матеріального забезпечення. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні суми, яку потребує донька сторін на період навчання, суд зокрема враховує розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час ухвалення судом рішення (в розмірі 3028 грн. з 2024 року); те, що відомостей про наявність утриманців у відповідача матеріали справи не містять, та визначає їх у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 19.12.2023 і до закінчення донькою сторін навчання, тобто до 31.07.2025, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років, за умов продовження навчання. За ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивачка в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved