Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Зміст заявлених вимог. 15 січня 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] , подана його представником адвокатом Гольдіновим Ю.Л., в порядку окремого провадження, за участі заінтересованих осіб: Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Цемаха В.А., в якій просили: 1) встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Червоний Кут Саратовської області Російської Федерації, є рідним сином [PERSON] , [INFO] , уродженки м. Олександрія Кіровоградської області; 2) встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. В обгрунтування заявлених вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, на 1/7 частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] є сином померлої [PERSON] 22 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Цемаха В.А. із заявою про прийняття спадщини. Однак приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії. Постанова приватного нотаріуса мотивована тим, що [PERSON] в шестимісячний строк після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подав, не підтвердив документально факт спільного проживання разом з померлою на час відкриття спадщини та/або факт реєстрації свого місця проживання з нею за однією адресою, та документально не підтвердив факт їх родинних відносин. [PERSON] народився [INFO] у місті Червоний Кут Саратовської області Російської Федерації. Свідоцтво про його народження втрачено, а отримати його дублікат чи актовий запис про народження від компетентних органів Російської Федерації немає можливості, через повномасштабне вторгнення Російської Федерації в Україну та розрив консульських відносин, вихід України з Мінської Конвенції. [PERSON] з лютого місяця 2022 року по день смерті матері [PERSON] , тобто по [INFO] , проживав разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Від встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON] та факту постійного проживання [PERSON] разом з матір`ю на час відкриття спадщини, залежить виникнення особистих та майнових прав [PERSON] . Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження, призначено судове засідання, витребувано у приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Цемаха Володимира Аркадійовича (Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, буд.40) належним чином засвідчену копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Позиції учасників справи в судовому засіданні. Представник заявника [PERSON] адвокат Гольдінов Ю.Л. в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з наведених підстав. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву про встановлення фактів, що має юридичне значення, підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Цемах В.А. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні заяви покладався на розсуд суду. Повідомив, що надати копію спадкової справи після померлої [PERSON] немає можливості, оскільки вона не заводилася, а була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Заінтересована особа Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа. Обставини, встановлені судом. [INFO] в місті Кременчук Полтавської області померла [PERSON] , [INFO] , про що 02 серпня 2022 року Кременчуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) складено відповідний актовий запис №427 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (витягом з особового рахунку № [NUMBER] ) від 15.02.2024 року №197/36 ТОВ «Житлорембудсервіс». При цьому на адвокатський запит щодо надання зазначеної довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» зазначило, що інформацію видано згідно даних, які є у розпорядженні ТОВ «Житлорембудсервіс» та може не містити інформацію про останні зміни у складі зареєстрованих осіб у зв`язку з тим, що з серпня 2012 року реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання здійснює безпосередньо Державна міграційна служба України, яка з жовтня 2015 року не надає ТОВ «Житлорембудсервіс» дані про зміну місця проживання осіб. Зазначені відомості надаються безпосередньо особами, що реєструються або змін маються з реєстрації. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької адміністрації міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 21 липня 1993 року №1668/1 на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членами сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відомості про співвласників квартири [ADDRESS] вказані також в технічному паспорті. В судовому засіданні представник заявника адвокат Гольдінов Ю.Л. пояснив, що у свідоцтві про право власності для [PERSON] зазначені членами сім`ї чоловік [PERSON] , який помер, єдиний син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] . Бабуся [PERSON] [PERSON] , яка теж померла. 22 грудня 2023 року заявник [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Цемаха В.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері [PERSON] 22 грудня 2023 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Цемах В.А. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/7 частку квартири [ADDRESS] . Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивована тим, що [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] до органів нотаріату не подав, документально не підтвердив факт спільного проживання з померлою на час відкриття спадщини та/або факт реєстрації свого місця проживання з нею за однією адресою, та документально не підтвердив факт їх родинних відносин, тому відсутні підстави для видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до акту про встановлення фактичного місця проживання ТОВ «Житлорембудсервіс», складеного на підставі наданої свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] інформації та підписаного ними, [PERSON] дійсно проживав разом з матір`ю [PERSON] з 01.02.2022 року по день її смерті [INFO] за адресою [ADDRESS] . Про те, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] підтверджується також наступними доказами. Так, заявник [PERSON] у період з 1976 року по 1982 рік навчався у Кременчуцькому філіалі Харківського ордена Леніна політехнічного університету ім. В.І. Леніна, що підтверджується дипломом серії [NUMBER] від 26.06.1982 року, реєстраційний №82103. У поданій до навчального закладу заяві від 19.05.1976 року [PERSON] своїми батьками зазначив [PERSON] , [PERSON] . Також своїми батьками [PERSON] та [PERSON] заявник вказав і у заяві про видачу паспорта громадянина України, поданої 19.06.1998 року до Автозаводського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з 1972 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Знайома з сім`єю [PERSON] , хоча і проживають в різних під`їздах. Двір у них невеликий, тому жителі будинку раніше завжди збиралися разом та відпочивали. Вона також підтримувала дружні відносини з [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер давно, а [PERSON] в 2022 році. Їх син [PERSON] часто навідував батьків, а коли [PERSON] стала себе погано почувати та потребувала догляду, приблизно з кінця 2021 року, став проживати разом з нею постійно. Протягом всього 2022 року та до дня смерті, [PERSON] постійно проживав у матері [PERSON] та доглядав їй. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що більше 20 років проживає за адресою: [ADDRESS] . Є сусідом сім`ї [PERSON] . Знає їх давно. Батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] померли. Останній рік перед смертю [PERSON] , її син [PERSON] , постійно проживав з нею та здійснював за нею догляд. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши та оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.124 Конституції, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Статтею 6\~Конвенції\~про\~захист прав\~людини\~і\~основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 315\~ЦПК\~України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від\~фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України, встановлено, що спадкування здійснюється за\~заповітом\~або\~за законом. Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент\~відкриття спадщини\~і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за\~заповітом\~чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час\~відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом\~строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 1 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на дослідженні судом докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю заявника [PERSON] . Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29\~ЦК\~України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово Статтями 2, 3\~Закону\~України\~"Про\~свободу\~пересування\~та вільний\~вибір\~місця\~проживання в\~Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону\~України\~"Про\~свободу\~пересування\~та вільний\~вибір\~місця\~проживання в\~Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268\~ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17. Згідно роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 цієї ж постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Таким чином, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на досліджені судом докази, суд вважає доведеним, що заявник [PERSON] постійно проживав з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлення факту родинних відносин та факту проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, а саме для прийняття ним спадщини. Заінтересованими особами не подано заперечень проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, тому суд не вбачає підстав вважати наявність оспорюваних прав (спір про право). З огляду на наведене, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що\~підлягає задоволенню.

Outcome: approved