Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі\~\~з\~ 20.05.2023 року, який зареєстрований Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Києві),\~про що зроблено відповідний актовий запис № 193. Від шлюбу дітей не мають. Позивач \~звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що\~\~ подружнє життя та стосунки між ними поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 02.02.2024 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує на примирення не згідний. Відповідачка про розгляд справи повідомлена за місцем її реєстрації поштою та на сайті судової влади України. Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбіз\~ 20.05.2023 року, який зареєстрований Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Києві),\~про що зроблено відповідний актовий запис № 193. Від шлюбу дітей не мають. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовних вимог вбачається, що стосунки між сторонами поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Згідно зі\~ст. 51 Конституції України\~та\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2\~ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст.\~24,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112-115 СК України\~та

Outcome: approved