Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача основний борг (заборгованість за спожитий природний газ) в розмірі 59502,46 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він як суб`єкт ринку газу з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його для власних потреб та є постачальником, на якого покладені спеціальні обов`язки. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Національною комісією що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), які є однаковим для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви - приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку Споживача). Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ. Позивач в період з серпня 2020 року по травень 2023 року включно поставив відповідачу природний газ на загальну суму 59502,46 грн, вартість якого не сплачена відповідачем, а тому позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу та судові витрати. Представник відповідача - адвокат Болотських А.Ю. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що відповідач визнає заборгованість, що накопичилась впродовж 2020-2023 років, він готовий сплачувати заборгованість частинами та просить розстрочити виконання рішення після набрання ним законної сили на 1 рік. Клопотання про розстрочення виконання рішення суду обґрунтовує тим, що спірна заборгованість виникла в період дії карантину, пов`язаного з гострою респіраторною хворобою COVID-19 та введенням воєнного стану в Україні, що вплинули на зменшення доходів відповідача порівняно з попередніми роками. Крім того, [PERSON] є членом багатодітної родини, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Дружина відповідача не працює, займається вихованням дітей та домашнім господарством. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після отримання заяви представника відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду, заперечень проти розстрочення виконання рішення представник позивача не висловив. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд установив, що згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", код ЄДРПОУ 40121452, має, зокрема, такий вид економічної діяльності як торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с.13-14). Відповідно до заяви приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам [PERSON] підписав зазначену заяву 01.11.2019, чим приєднався до умов договору щодо газопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с.23). Згідно із довідкою про фінансовий стан споживача - особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритий на ім`я - [PERSON] . Окрім того, у довідці зазначено обсяг спожитого газу та тарифи з серпня 2020 рік по травень 2023 року. Так, позивачем проведено розрахунок фінансового стану за вказаним вище особовим рахунком, з якого вбачається, що за вищевказаний період за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість за споживання газу, яка складає 59502,46 грн (а.с. 28). ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на адресу проживання [PERSON] 14.12.2022 направлялася вимога про сплату заборгованості за спожитий газ, яка не виконана (а.с.30). Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2023 по справі № 390/446/23 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожитий газ у сумі 49858,72 грн (а.с.24). З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 142296 від 10.07.2023 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживає за вказаною адресою відповідно до довідки Первозванівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 02-33/0434 від 08.07.2023 (а.с.36-38). Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30.07.2022 свідчить, що 30.03.2022 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.96). Зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] [PERSON] є батьком трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.100-102). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 06.04.2022, його пред`явники - батько [PERSON] та мати [PERSON] мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.103). На заяву представника [PERSON] - адвоката Болотських А.Ю. щодо реструктуризації заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 59502,46 грн ТОВ «ГК "Нафтогаз"» повідомило, що підстави для укладення договору реструктуризації заборгованості відсутні через наявний судовий процес щодо стягнення вказаної заборгованості. Представник товариства повідомив про можливість врегулювання спору на підставі взаємних поступок на будь-якій стадії процесу і укласти мирову угоду та повідомити про це суд, зробивши спільну заяву (а.с.80). Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст. 629 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" - постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІVвстановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV передбачено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 09.11.2017 №2189-VIII, який введений в дію з 01.05.2019, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частина 1 ст.526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявність правовідносин між позивачем і відповідачем з кореспондуючими цим правовідносинам правами та обов`язками підтверджується діями сторін: позивач здійснював надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (газопостачання), а відповідач отримував і користувався даними послугами. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказані висновки узгоджуються з постановою Верховного Суду від 10.12.2018 року у справі №638/11034/15-ц. На підставі викладеного, судом встановлено, що всупереч вказаним вище нормам та умовам договору відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та припустився заборгованості за спожитий природний газ у період з серпня 2020 року по травень 2023 року в загальній сумі 59502,46 грн. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач, як споживач, не виконав передбачені законом зобов`язання, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за спожитий природний газ, яку він визнав, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Сторона відповідача заявила клопотання про розстрочення виконання рішення. Відповідно до п.2 ч.7 ст.265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно із ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Нормами ч.3-4 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Суд установив, що відповідач є батьком в багатодітній сім`ї та користується пільгами, передбаченими законодавством України. Крім того, суд також враховує, що з 12.03.2020 до 30.06.2023 на усій території України був встановлений карантин, а з 24.02.2022 на території України введений воєнний стан. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 зазначено, що відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Зваживши в сукупності обставини справи, а саме: значний розмір заборгованості, наявність пільги по сплаті, за газопостачання, яка частково охоплює період виникнення заборгованості, про що відомо обом сторонам, зважаючи визнання заборгованості відповідачем, а також незначну ступінь вини останнього у виникненні заборгованості та обставини її виникнення - карантин та воєнний стан, суд вважає, що відповідач не має можливості сплатити всю виниклу суму заборгованості одночасно, тому за відсутності заперечень позивача, суд дійшов переконання про можливість розстрочення виконання рішення рівними платежами на 1 рік, що буде відповідати вимогам справедливості та пропорційності й урівноважить баланс інтересів сторін: прагнення позивача отримати кошти в погашення заборгованості та можливість її сплати відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню сплачений ним за подання даного позову до суду судовий збір. На підставі, ст.509, 526, 530, 625, 626, 629, 714, 901, 903 ЦК України, ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», ст.7, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved