Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] ., який загинув [INFO] , в ході виконання бойового завдання в м. Бахмут, Донецької області. Заява обґрунтована наступним. Заявниця є дружиною [PERSON] , який загинув [INFO] біля міста Бахмут Донецької області, під час ведення воєнних дій. Отримати свідоцтво про смерть у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті чоловіка необхідно для отримання свідоцтва про його смерть встановленого законодавством України зразка. В судове засідання учасники справи не з`явилися. Про слухання справи сповіщені належним чином та своєчасно. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 317 ЦПК України визначено, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] [INFO] , зник безвісти 10 березня 2023 року у місті Бахмут Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що не пов`язано з вчиненням ним злочину чи адміністративного порушення. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 № 64/2022, затвердженого Законом України « Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2101-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Згідно тексту витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) від 10.05.2023 №239 зазначається наступне: «Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за№ 1503/31371, наказу командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 140 від 11.03.2023 «Про призначення службового розслідування щодо безвісти зниклого під час захисту Вітчизни солдата [PERSON] в період з 11.03.2023р., до 10.05.2023р., заступником командира батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини [NUMBER] майором [PERSON] проведено службове розслідування, з метою уточнення причин і умов, що сприяли зникненню безвісти під час захисту Вітчизни стрільця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , а також встановлення обставин, що можуть посприяти розшуку солдата [PERSON] . 06.03.2022 [PERSON] був зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] та був призначений на посаду стрільця військової частини [NUMBER] . З 23.02.2023 по 25.02.2023, на виконання бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 18.02.2023 № 11564т та бойового розпорядження командира військової частини [NUMBER] від 22.02.2023 № 6/1176дск, особовий склад військової частини [NUMBER] здійснив марш з с. Градениці, Одеського району Одеської області (ППД військової частини [NUMBER] ) до [ADDRESS] , де військова частина [NUMBER] перейшла в оперативне підпорядкування ТГР « [INFO] » ОУВ « [INFO] » ОСУВ « [INFO] ». 26.02.2023, на виконання бойового розпорядження командувача оперативно- стратегічного угрупування військ « [INFO] » від 25.02.2023 № 116/1/1243т, бойового розпорядження командира ТГР « [INFO] » від 26.02.2023 №783т/ТГР, бойового наказу командира військової частини [NUMBER] від 26.02.2023 № 60дск особовий склад військової частини [NUMBER] приступив до виконання бойових (спеціальних) завдань з оборони м. Бахмут, Донецької області. З 26.02.2023 стрілець військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] приступив до виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) та брав безпосередню участь у завданнях, пов`язаних із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 10.03.2023 стрілець військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] в ході виконання бойового завдання безвісти зник під час захисту Вітчизни у м. Бахмут. На підставі зібраних матеріалів можна зробити висновок, що орієнтовне місце отримання поранення або імовірної загибелі; [NUMBER] ; Орієнтовний час отримання поранення або імовірної загибелі 10.03. 2023 приблизно о 07 год. 10 хв.; Особиста зброя та майно військовослужбовця, що було втрачене є предметом іншого службового розслідування; Зникнення безвісти солдата [PERSON] або його імовірна загибель не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи самогубства. На підставі встановлених фактів при проведені службового розслідування, наказую: 1.Службове розслідування визнати завершеним. 2.Зникнення безвісти стрільця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] вважати таким, що пов`язане з захистом Вітчизни, під час виконання бойового завдання та при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 3.Встановити, що зникнення безвісти за особливих обставин стрільця військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] та його імовірна загибель не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень чи самогубства. 4.Начальнику групи персоналу штабу військової частини [NUMBER] долучити до особової справи солдата [PERSON] витяг з наказу про підсумки даного службового розслідування. 5.Помічнику командира батальйону з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби військової частини [NUMBER] забезпечити виплату грошового забезпечення членам сім`ї солдата [PERSON] у повній відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260, з урахуванням особливостей встановлених Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30 листопада 2016 року.» Проте вказані документи не можуть може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 317 ЦПК України визначено, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.04.2016 року № 9-1130/0/4 «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» вказується на те, що у зазначеному в ЦПК України порядку мають розглядатися заяви про встановлення факту народження або смерті як на території Автономної Республіки Крим, так і на території населених пунктів Донецької та Луганської областей, визначених у розпорядженні КМ України від 07.11.2014 року №1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Також, з переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 06 березня 2023 року № 80 (зі змінами), вбачається, що м. Бахмут, Бахмутська територіальна громада належить до таких територій, на яких ведуться бойові дії. За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 1 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, враховуючи, що заявницею до матеріалів справи додані документи, які доводять факт смерті [PERSON] [INFO] та враховуючи те, що він загинув під час виконання бойового завдання, а реєстрація його смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] ., [INFO] в місті м. Бахмут Донецької області 10 березня 2023 року, у зв`язку з чим заява [PERSON] , про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. Відповідно до частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Враховуючи те, що військова агресія російської федерації проти України розпочалася 24 лютого 2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до частини четвертої статті 317 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться (велися) бойові дії, підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved