Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за підсудністю з Хортицького районного суду м. Запоріжжя, 18/09/2023 надійшла позовна заява АТ «Універсал Банк», в якій позивач просить стягнути із [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.08.2020 у розмірі 59\~238,74 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2020 відповідач [PERSON] звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 26.08.2020. На підставі положень ст.ст. 633, 634, 641 ЦК України, АТ «Універсал Банк» пропонує необмеженому колу фізичних осіб резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank (далі - Умови і правила). Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, в Анкеті відповідач підтверджує, що усе листування щодо цього Договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. AT «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі). Станом на 28.12.2022 у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, а відтак вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості, однак відповідач на контакт не виходив, та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором, станом на 14.06.2023, становить 59 238,74 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 59 238,74 грн.; заборгованість за пенею - 0.00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0.00 грн. У зв`язку із викладеним, АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідача наявної заборгованості. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 16.10.2023, яке було неодноразово відкладено, востаннє на 20.03.2024. 01.11.2023 від [PERSON] , в особі представника-адвоката Хрипченко Ю.Ю., на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив залишити без задоволення позовну заяву АТ «Універсал Банк». В обґрунтування відзиву зазначено, що відповідач не підписував заяви, яка міститься в матеріалах справи, а підпис, який міститься у заяві не збігається із його підписом. Сама по собі анкета-заява про надання банківських послуг не може бути заміною кредитної угоди та мати силу узгодженого правочину в розумінні ЦК України. Із позовної заяви неможливо встановити коли і яку суму кредиту було надано відповідачу позивачем, та яким чином, за який період йому нараховано штрафні санкції. З розрахунку заборгованості, який долучений до позову неможливо встановити порядок, строки нарахувань, а також відповідність виникнення суми заборгованості. У заяві позичальника від 26.08.2020 не зазначена процентна ставка, та не зазначено яку саме картку просив надати відповідач. Позивач у позовній заяві просив, окрім тіла кредиту, стягнути заборгованість по відсоткам за користування кредитом, посилаючись на Паспорт споживчого кредиту, Тарифи, Таблицю обчислення вартості кредиту, як невід`ємну частину спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме цей Паспорт споживчого кредиту, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту, зрозумілі йому, та що, підписуючи Анкету відповідач ознайомився та погодився з ними, а також, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахувань. До того ж, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки повністю залежить від волевиявлення і дій Банку, який може вносити відповідні зміни до Умов та Правил споживчого кредиту. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків надані банком Витяг з Умов і правил та додатків до них не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Позивачем не долучено до позовної заяви доказів на підтвердження підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», та доказів на підтвердження укладення між сторонами угоди щодо надання відповідачу доступу до системи клієнт-банк/інтернет клієнт-банк. За таких обставин, у Банку відсутні підстави для стягнення з відповідача на його користь відсотків за користування кредитом, у зв`язку із безпідставністю позовних вимог у цій частині через відсутність обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті заяві від 26.08.2020, оскільки Паспорт споживчого кредиту, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту, не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору. Банк не дотримався при укладенні договору з відповідачем вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування, також анкета-заява не містить строку повернення кредиту. 09.11.2023 від позивача АТ «Універсал Банк», в особі представника Мєшніка К.І., надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначив, що відповідач, підписавши анкету заяві від 26.08.2020 підтвердив, що він ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Протоколом правління №33 від 26.08.2020, які діяли на момент підписання анкети-заяви), та підтвердив, що вони йому зрозумілі, на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль. Саме в Умовах, Тарифах та Паспорті споживчого кредиту вказана процентна ставка, пеня, комісія, а договір є обов`язковим для виконання. Також, в Умовах та правилах надання банківських послуг наявний розділ «Порядок внесення змін до договору» у якому викладено порядок внесення змін до договору, а також дії клієнта у разі непогодження із запропонованими змінами, однак відповідач не виявляв Банку свою позицію щодо непогодження із змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Використання кредитних коштів відповідачем підтверджується випискою, а відтак відповідач погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «monobank», бо інакше він не мав би можливості користуватись вказаним застосунком. Також представник позивача зазначив, що правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 не можуть бути застосовані в межах цієї справи, з огляду на відсутність подібності між ними. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором на умовах та строки, визначені в договорі, не виконав, через що у нього утворилась заборгованість. Так, кредитний ліміт боржника складає 50\~000 гн., баланс (сума овердрафту) складає 9238,74 грн., який виник оскільки у рахунку відповідача не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, та заборгованість збільшилась на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення та неустойці, а відтак заборгованість боржника складає 59\~238,74 грн. У зв`язку із тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, у нього виникла заборгованість. За умовами договору, на суму наданого кредиту банк нараховує відсотки за кожен календарний день використання кредитного ліміту з розрахунку 365/366, за процентними ставками, зазначеними у Тарифах. Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж у розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При його несплаті, клієнт повинен сплатити штраф згідно тарифу. Згідно з тарифами, пільговий період становить 62 дні, пільгова відсоткова ставка - 0,00001 % річних, розмір обов`язкового щомісячного платежу 5 % (з 01.09.2020 4%) від заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості), базова відсоткова ставка - 3,2 % на місяць (з 01.09.2020 3,1 %), збільшена відсоткова ставка на місяць - 6,4 % (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості), з 01.09.2020 - 6,2 %. Представник позивача зазначив, що розрахунок заборгованості, долучений до позову, у повному обсязі відображає обґрунтовану заборгованість, та є належним доказом. Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 13.12.2023 клопотання представника відповідача адвоката Хрипченко Ю.Ю. про витребування доказів задоволено. Витребувано у Акціонерного товариства «Універсал банк» оригінал анкети-заяви від 26.08.2020, на підставі якої укладено кредитний договір між АТ «Універсал банк» та [PERSON] , для її огляду у судовому засіданні. 27.12.2023 на адресу суду від АТ «Універсал банк» надійшов оригінал анкети-заяви від 26.08.2020, на підставі якої укладено кредитний договір між АТ «Універсал банк» та [PERSON] , для її огляду у судовому засіданні. 15.01.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення представника позивача АТ «Універсал Банк» Мєшніка К.І., які є аналогічними відзиву на позов. Також, представник позивача зазначив, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували, як факт надання йому кредиту, так і наявність боргу. 17.01.2024 у судовому засіданні представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив АТ «Універсал банк», які є аналогічними відзиву на позов, та у яких зазначив, що у зв`язку із відсутністю вмотивованої, узгодженої і зрозумілої сторонам угоди про надання кредитних коштів, відсутні і підстави стверджувати, що відповідач користувався банківськими коштами у період з 26.08.2020 по 01.11.2020. У судовому засіданні, яке відбулось 20.03.2024 представник відповідача адвокат Хрипченко Ю.Ю. заперечувала проти позовних вимог АТ «Універсал Банк» у повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, які викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Зазначила, що клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з приводу підпису відповідача на анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг наміру заявляти не має. Представник позивача у судове засідання, призначене на 20.03.2024, не з`явився, до позовної заяви представником позивача долучено заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також представник позивача підтримав позовні вимоги. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та заяви, подані сторонами по суті позову, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.08.2020 між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON] поточний рахунок у гривні та встановив кредитний ліміт. Доводи відповідача з приводу того, що він не підписував анкету-заяву, а підпис, який містить у ній не відповідає його підпису, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем на надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Крім того, відповідачем або його представником у ході розгляду справи не заявлялось клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення належності йому підпису у анкеті-заяві. Крім того, відзив на позову заяву має суперечності, оскільки відповідач то не визнає підписання анкети-заяви, то визнає, що він користування кредитними коштами наданими Банком на підставі вказаної анкети-заяви, однак не погоджується із розрахунком заборгованості. Зважаючи на викладене, суд розцінює доводи відповідача з приводу не підписання ним анкети-заяви способом уникнення відповідачем відповідальності за невиконані зобов`язання. У позовній заяві зазначено, що своїм підписом в Анкеті-заяві відповідач підтвердив, що підписана ним Анкета-заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. До позовної заяви Банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank, які затверджені Протоколом Правління ПАТ «Універсал Банк» №46 від 24.11.2021. До вказаних Умов і правил входять наступні додатки: Тарифи Чорної картки monobank, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які в Анкеті-заяві зазначені складовими договору про надання банківських послуг. Додані Умови і правила, а також указані додатки не містять підписів сторін договору, зокрема і відповідача. Наявні у справі Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту не містять відомостей про те, що вони стосуються саме відповідача [PERSON] . Як слідує з посилання, за яким розміщені Умови і правила у редакціях, а також відповіді на відзив позивача, на момент виникнення спірних правовідносин 26.08.2020 (на момент підписання анкети-заяви), були чинними Умови і правила, затверджені рішенням Правління ПАТ «Універсал банк», згідно протоколу №33 від 26.02.2020. За таких обставин, суду не надано докази того, що до позовної заяви долучено Умови та правила, що існували на момент підписання відповідачем Анкети-заяви. Таким чином, Банком не долучено до матеріалів справи Умов і правил (а також відповідних додатків Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту), які були чинними на момент підписання анкети-заяви від 26.08.2020, і не підтверджено, що вказані документи взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати відсотків саме у розмірах і з порядком нарахування, зазначеному в документах, що додані Банком до позовної заяви. Згідно розрахунку заборгованості за договором від 26.08.2020, який долучено позивачем, станом на 14.06.2023, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» становить 59 238,74 грн., та складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 59 238,74 грн., при цьому заборгованість за пенею - 0.00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0.00 грн. Із розрахунку заборгованості, який долучено Банком до позовної заяви, також убачається, що Банком проводилось списання відсотків за користування грошовими коштами, про що також зазначено представником позивача у відповіді на відзив. Так, представник позивача зазначив, що кредитний ліміт відповідача складає 50 000 грн., баланс (сума овердрафту) складає 9238,74 грн., який виник оскільки на рахунку відповідача не вистачало власних коштів для оплати заборгованості, а заборгованість збільшилась на суму заборгованості за договором по відсоткам та неустойці, а відтак заборгованість боржника складає 59\~238,74 грн. У відзиві на позов відповідач не погоджувався із розрахунком заборгованості, який долучений до позову, оскільки з нього неможливо встановити порядок, строки нарахувань, а також відповідність виникнення суми заборгованості, у анкеті-заяві від 26.08.2020 не зазначено процентну ставку, та не зазначено яку саме картку просив отримати відповідач, а також на ту обставину, що Банк не дотримався при укладенні договору з відповідачем вимог щодо повідомлення споживача про умови кредитування, відповідач не був ознайомлений із Умовами та правилами банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», а відтак вказані документи не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони.\~Правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо воля\~сторін виражена\~за допомогою\~телетайпного,\~електронного або\~іншого технічного\~засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) . Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207\~ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець, у даному випадку АТ «Універсал Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. А відтак, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). В Анкеті-заяві позичальника від 26.08.2020 процентна ставка не зазначена, про що слушно зазначено представником відповідача у відзиві на позов. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за Анкетою-заявою від 26.08.2020, посилався на Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які викладені на банківському сайті: https://www.Monobank.ua/terms як невід`ємну частину спірного договору та Тарифи за карткою Monobank. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Універсал Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, надані Витяг з Тарифів за карткою Monobank та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК, за змістом якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, надані банком Витяг з Умов і правил та додатків до них не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими посилання представника позивача на те, що відповідач підтвердив свою згоду з Умовами і правилами, які долучено до позову, у момент реєстрації, коли Банком згенеровано і відправлено йому на мобільний номер ОТР-пароль, а відповідач ввів цей пароль у мобільному додатку «Monobank», та він мав ознайомитися з Умовами і правилами, тарифами, а натиснувши у додатку «Продовжити», погодився з цими умовами і правилами, виходячи з наступного. До того ж вказані обставини також заперечуються самим відповідачем, а позивачем на підтвердження їх достовірності не надано належних та допустимих доказів. Надані позивачем Умови і правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання Банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в Анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Витяг з Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», розміщені на сайті https://www.мonobank.ua/terms, а також відповідні додатки Тарифи, Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, які містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.08.2020 шляхом підписання Анкети-заяви. Крім того, зазначення в Анкеті-заяві про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді процентів і неустойки (штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Судом також встановлено, що безпосередньо укладений між сторонами договір від 26.08.2020 у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530\~ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту. Аналогічну позицію в частині письмової форми договору та підстав врахування додаткових умов, не підписаних боржником, неодноразово висловлено Верховним Судом, зокрема при розгляді справи № 342/180/17-ц (Провадження № 14-131цс19) від 03.07.2019 р. Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Як вже зазначалось судом, згідно розрахунку заборгованості, який наданий позивачем і не спростовано відповідачем, заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал банк» за договором від 26.08.2020, станом на 14.06.2023 року, становить 59 238,74грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 59 238,74 грн.; заборгованість за пенею - 0.00 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0.00 грн. При цьому, судом встановлено, що в Анкеті-заяві від 26.08.2020 відповідач просив відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена. Однак, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, станом на 14.06.2023, позивачем, починаючи з грудня 2021 року, нараховувались відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом, що підтверджується дев`ятою колонкою розрахунку заборгованості, яка має назву «Нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом».\~ Крім того, позивачем, кожного першого дня місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2022 року погашалися (списувалися) відсотки за рахунок кредиту і додавалися до тіла кредиту, що підтверджується десятою колонкою розрахунку заборгованості, яка має назву «Сплачено відсотків». Такі односторонні дії позивача підтверджуються третьою та п`ятою колонкою розрахунку заборгованості де залишок поточної/простроченої заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) кожного першого числа місяця, збільшувався на суму списаних відсотків. Таким чином, всього відповідачем внесено 16\~141,30 грн. (1826.32 + 1475.64 + 1384.79 + 1427,49 + 779,20 + 815,56+ 1553,40 + 1654,16 + 1707,55 + 1703,70 + 1814,43), які позивачем було зараховано, як сплата відсотків, замість в рахунок погашення тіла кредиту. Суд зазначає, що такий порядок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами між сторонами, в письмовій формі, не погоджувався, а односторонні дії позивача щодо погашення (списання) відсотків за рахунок кредиту і додавання до тіла кредиту не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів. При цьому, як вже зазначалося, позивач не довів належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, які були чинними на момент підписання Анкети-заяви. Також, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank» та Тарифів, а відтак відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами. Враховуючи, що витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та Витяг з тарифів чорної картки monobank, які додані до позовної заяви, не містять підпису відповідача, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного сторонами 26.08.2020 шляхом підписання Анкети-заяви. Таким чином, сума заборгованості яка підлягає стягненню з [PERSON] повинна бути зменшена на розмір сплачених ним, списаних Банком, в рахунок погашення тіла кредиту грошових коштів у розмірі 16\~141,30 грн., які зараховані Банком, як сплата відсотків. Аналогічну позицію щодо зарахування коштів на погашення тіла кредиту, сплачених боржником на погашення неправомірно нарахованих відсотків, котрі не передбачено в анкеті-заяві, наведено у постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 697/302/20 (провадження № 61-2498св22), в якій АТ «Універсал Банк» було пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank». При цьому суд, вважає безпідставними посилання заявника на ту обставину, що доказом досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору є Паспорт споживчого кредиту. Суд вважає, що Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20. У відповіді на відзив представник AT «Універсал Банк» зазначає, що відповідач помилково посилається правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 в межах цієї справи, з огляду на відсутність подібності між ними. Так, справа №342/180/17 не є тотожною із цією за критеріями: суб`єктного складу сторін, змісту правовідносин (права і обов`язки) та об`єкту (предмету). Зазначає, що зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи. У справі № 342/180/17, в якій міститься правовий висновок, позивачем є Приватбанк та відповідачем фізична особа як клієнт банку, час виникнення правовідносин початок 2011 рік, договір про надання банківських послуг укладено шляхом підписання клієнтом анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (тобто в письмовій формі). В справі, що переглядається, позивачем є АТ «Універсал Банк», відповідачем фізична особа, клієнт банку, правовідносини виникли починаючи з жовтня 2017 року, договір про надання банківських послуг укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Однак суд зазначає, що правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 р., висвітлює саме обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку та часу укладення такого договору, а тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом позичальником. Суть цих правовідносин полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом. Щодо особливостей укладення договору у системі «Monobank», де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Посилання позивача на визначену Законом України «Про електронну комерцію» спрощену процедуру підписання договорів, не спростовує необхідності дотримання вимог ст. 1055 ЦК України щодо письмової форми договору при узгодженні його умов, що означає, що всі його складові мають бути підписані в належний спосіб (письмово або електронним підписом). Зважаючи на викладене, суд доходить до висновку, що позов АТ «Універсал Банк» підлягає частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 43\~097,44 грн. (59\~238,74 грн. сума нарахована банком як залишок заборгованості за тілом кредиту - 16\~141,30 грн. списана сума коштів в рахунок погашення відсотків = 43\~097,44 грн.). При цьому, суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної сплати заборгованості за тілом кредиту, не спростував наданий позивачем розрахунок щодо наявності заборгованості за тілом кредиту, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1952,70 грн. (2684,00 грн. х 43\~097,44 грн./59 238,74 грн.).

Outcome: partial