Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

10.01.2024 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 14.05.2021, зареєстрований у реєстрі № 10808 щодо стягнення з [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором №60275-А від 17.07.2020, укладеним між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінфорс», у розмірі 16299,34 грн. за період з 21.10.2020 по 16.04.2021 включно, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не виконав вимоги Закону України "Про нотаріат" та вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, виконавчий напис було здійснено на підставі кредитного договору, який не був посвідчений нотаріально, сума заборгованості не була безспірною, письмову вимогу банку про усунення порушення виконання зобов`язання вона не отримувала Тому, у зв`язку із недотриманням умов вчинення виконавчого напису, вона змушена звернутись до суду. 29.01.2024 року Баранівським районним судом Житомирської області було винесено ухвалу про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. 14.05.2021, зареєстрованого у реєстрі № 10808. В судове засідання позивач не з`явилась, просила справу слухати у її відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, відзиву до суду не направили. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вище викладене та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст. 280 та відповідно до ч.1 ст. 281 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. 05.08.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком А.М. відкрито виконавче провадження №66407345 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача - ТОВ «Фінфорс» заборгованості, в розмірі 16299,34 грн. (а.с.18-19). Також, 05.08.2021 приватним виконавцем Клименюком А.М. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та про арешт коштів боржника (а.с.20-21,23-24). Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №10808, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В. 14.05.2021 року (а.с.16), в якому зазначено про звернення стягнення заборгованості в розмірі 16299,34 грн. з [PERSON] на підставі кредитного договору №60275-А від 17.07.2020 р., укладеного з ТОВ "Еквіфін Україна", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №42987483-32 від 21.10.2020 є ТОВ «Фінфорс». Наказом Міністерства юстиції України №3897/5 від 01.11.2021 року нотаріальна діяльність [PERSON] припинена з 01.11.2021 року (а.с.22) Порядок вчинення нотаріальних дій встановлюється Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі за текстом Порядок). Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (ст.18 ЦК України). Вчиняючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України Про нотаріат). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в главою 14 Закону України Про нотаріат та главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі Перелік). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно розділу 2 Переліку для стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин, стягувач для одержання виконавчого напису повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідчену ним виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, згідно з позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Із наявних у матеріалах справи документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису Чернявська Д.В. мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи було позивачем отримано повідомлення - вимогу про наявність такої заборгованості. Також відсутні відомості про те, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано оригінал кредитного договору, укладеного між позивачкою та ТОВ "ЕВІФІН УКРАЇНА". Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відтак, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на загальну суму 2119,60 грн, за подачу позову до суду в розмірі 1211,20 грн та за подачу заяви про вжиття заходів забезпечення позову в сумі 908,40 грн. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved