Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

13.10.2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з цим позовом. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 10.11.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розпорядженням Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2023 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.12.2023 року прийнято позовну заяву ТОВ «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості до розгляду. Призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 30.09.2009 року [PERSON] уклав з ТОВ «Краматорськтеплоенерго» договір №272 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії у нежитлове приміщення, що вбудоване у житловий будинок [ADDRESS] . Позивач свої обов`язки завжди виконував належним чином, що підтверджується фактом відсутності з боку відповідача жодної претензії як від споживача щодо якості отриманих послуг, що було передбачено договором №272. Відповідач, навпаки, постійно порушував вимоги пункту 6.1 Договору, оплачуючи одержану теплову енергію у розмірі та у строки всупереч встановленим у договорі вимогам. Вказане стало причиною виникнення станом на 01.09.2020 року грошової заборгованості у розмірі 26372,16 грн., яка значиться в «Обіговій відомості» як сума «теплової енергії 2020» (24545,52 грн.) і «послуги з постачання теплової енергії» (1826,64 грн.). Заборгованість не була погашена повністю, а лише зменшилася на 20474,16 грн. через проведення чотирьох оплат у вересні 2020 року січні 2021 року. З 1.09.2020 року відповідач фактично самоусунувся від обов`язку сплати послуг, наданих ТОВ «Краматорськтеплоенерго», котрі отримав за період вересень 2020 квітень 2021 року, і станом на 30.04.2021 року заборгованість становить 9600,25 грн. Тому загальний борг складається із заборгованості за теплову енергію 2020 року в сумі 4071,36 грн. та заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в сумі 9600,25 грн. і разом становить 11426,89 грн. Акти-рахунки направлялися відповідачу згідно з пунктом 3.2.25 договору. Крім того, представник позивача посилається на положення ст.610 ЦК України, відповідно до котрої порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. Так, добровільно відповідач не виконує обов`язки з оплати теплопостачання. Через це позивач, як кредитор у зобов \~ \~ \~ \~язанні має право застосувати положення ст.625 ЦК України. Таким чином, сума стягнення складає 12008,54 грн. (11426,89 грн. + 420,24 грн. + 161,41 грн.). У зв`язку з наведеним, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго»\~грошову заборгованість 12008,54\~ грн., котра складається з основного боргу за користування тепловою енергією 11426,89 грн.; розміру інфляційних збитків 420,24\~ грн. і 161,41 грн. як 3% річних за період з 15.10.2020 року по 26.05.2021 року за правилом статті 625 ЦК України, понесені витрати зі сплати судового збору. Представник позивача у судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» надіслала заяву, в котрій просила провести розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованим повідомленням із судовою повісткою із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача у судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання», а іншої адреси відповідач суду не повідомив, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.09.2009 року між [PERSON] та ТОВ «Краматорськтеплоенерго» було укладено договір №272 купівлі-продажу (постачання) теплової енергії у нежитлове приміщення, що вбудоване у житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до умов котрого теплопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію споживачу до точки продажу (або до точки розподілу - у разі відсутності вузлів обліку) теплової енергії згідно Додатку №1 Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього Договору, а споживач зобов`язується приймати та оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки та на умовах, передбачених цим Договором. Терміни, що використовуються в даному Договорі вживаються відповідно до термінів, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198. Як вбачається з актів - розрахунків за Договором № 272 від 01.10.2008 року, відповідач має заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії на опалення, яка утворилась за період з 01.09.2020 року по 30.04.2021 року, у розмірі 11426,89 грн. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3 Закону України Про житлово-комунальні послуги ). Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини другої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Частиною 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Розмір заборгованості підтверджений письмовими доказами у вигляді актів- рахунків, яка за період з 01.09.2020 року по 30.04.2021 року склала 11426,89 грн. Крім того, згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також, три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Як вбачається з актів - розрахунків, заборгованість відповідача складає 11426,89 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідачу були нараховані: сума втрати від інфляційних процесів в розмірі 420,24 грн. та 3% річних у сумі 161,41 грн. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved