Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис №2189). Сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. З відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають шлюбних стосунків. В Малиновському районному суді м. Одеси знаходиться цивільна справа №521/21858/23 про розірвання шлюбу. Позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати. Відповідач працює в Одеській обласній раді та отримує щомісячний дохід. Він надає позивачці невеликі кошти на утримання, однак їх не вистачає на придбання продуктів харчування, одягу, засобів гігієни, ліків, оплату комунальних послуг. [PERSON] отримувати аліменти на її утримання та утримання сина згідно законодавства України. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про слухання справи сповіщена належним чином та своєчасно. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином. Надав заяву про визнання позовних вимог в повному об`ємі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 листопада 2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис №2189). Сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року, справа №521/21858/23 шлюб, зареєстрований 05 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2189 - розірвано. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працювати. Відповідач працює та отримує щомісячний дохід. Відповідно до статті 51 Конституції України, Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд додатково зазначає, що відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Це означає, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. В своїй заяві відповідач [PERSON] позов визнав в повному об`ємі, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подання позовної заяви, тобто з 26.09.2023 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, судом встановлено, що на момент розгляду справи - [PERSON] не працює. Відповідно до статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У постанові КЦС ВС від 03.11.2021 у справі № 487/5798/20 вказано, що тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дружині, оскільки, я зазначалося вище, позовну заяву визнав. Оскільки, на момент розгляду справи у позивачки відсутній будь-який дохід у зв`язку із тим, що вона здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, враховуючи те, що відповідач отримує дохід, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, та стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 від усіх його видів заробітків (доходів), до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання у межах суми платежу за один місяць. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 073 гривні 60 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved