Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

26 січня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію витрат за проведення судової експертизи у розмірі 5000 грн., яке не вирішено судом , а загалом вона пнесла витрати на проведення експертизи у загальному розмірі 10 000 грн. 27 березня 2024 року представник відповідача адвокат Воробйов Володимир Леонідович надав заяву до суду, в якій просив в задоволенні вимог позивача [PERSON] відмовити за відсутності доказів понесених судових витрат. 27 березня 2024 року [PERSON] до канцелярії суду надала заяву, в якій просила справу про ухвалення додаткового судового рішення розглядати за її відсутності. До заяви було надано оригінал квитанції про витрати на проведення судової експертизи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2024 року Центральним районним судом м.Миколаєва винесено рішення по цивільній справі позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ в частки житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, яким позов був задоволений. Виділено [PERSON] в натурі частину житлового будинку літ. «А» у складі прим. 1-2, загальною площею 19,80 кв.м., житловою площею 19,80 кв.м., та частину № 2,3,5 огорожі з воротами, що становить 13/100 часток у праві спільної часткової власності домовлодіння по [ADDRESS] - згідно першого варіанту висновку експерта №125-003 судової будівельно-технічноїта земельно технічної експертизи по матеріалам цивільної справи №490/8439/20. Припинено за [PERSON] право спільної часткової власності на частину вказаного житлового будинку з надвірними господарськими спорудами. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , виділивши в користування [PERSON] земельну ділянку загальною площею 277,69 кв.м- за першим варіантом висновку №125-003 за графічним розробленим поділом згідно Додатку № 1 судової будівельно-технічної та земельно- технічної експертизи по матеріалам цивільної справи №490/8439/20, . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 109\~479\~грн грошової компенсації за перевищення ідеальної частки у праві спільної часткової власності та вартості частини інженерного устаткування. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у сумі 840,80 грн. Під час розгляду справи, ухвалою суду від 05.05.2023 року призначено проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, витрати з проведення якої були покладено на позивача. Позивач на підтвердження сплати судових витрат за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи надав оригінал квитанції №125-003 від 27.01.2022 року на суму 4000 грн, акт здавання-приймання послуги №125-003 від 27.01.2022 року, квитанція №125-003/1 від 19.07.2023 року на суму 6000 грн, акт завдання-приймання послуги №125-003/1 від 19.07.2023 року. Ухвалюючи рішення від 11.01.2024 року, судом не було вирішено питання щодо відшкодування понесених позивачем витрат, оскільки останнім не було заявлено таке клопотання та не надані відповдні докази понесених витрат. Згідно зі ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи. Частиною 6 ст. 139 ЦПК України визначено, що розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України "Про судову експертизу"). Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК ( ст. 141 ЦПК України в чинній редакції). Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою суду від 05.05.2023 року призначено проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, оплату за яку було покладено на позивача [PERSON] . Позивачем було сплачено 10 000 грн в рахунок за проведення експертизи , що підтверджується оригіналами квитанції №125-003 від 27.01.2-22 року на суму 4000 грн, акт завдання-приймання послуги №125-003 від 27.01.2022 року, квитанція №125-003/1 від 19.07.2023 року на суму 6000 грн, акт завдання-приймання послуги №125-003/1 від 19.07.2023 року. Наведені докази свідчать про те, що вказані витрати понесені саме позивачем [PERSON] , висновок експертизи прийнято судом до уваги як належний доказ , проте питання щодо розподілу цих витрат у рішенні від 11.01.2024 року судом не були вирішені. За такого , суд приходить до висновку про гнаявність підстав для ухвалення додаткового рішення, яким у відповідності до положень ст.ст.133,141 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки половину (згідно її заяви) понесених нею витрат на оплату судової експертизи.

Outcome: approved