Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Варениця В.С. звернувся до суду із заявою, у який просить стягнути із Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська районна центральна лікарня» на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 гривень 00 копійок. На обґрунтування заяви покликається на те, що в провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до КНП ЯМР ЛО «Яворівська районна центральна лікарня» про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. 03 серпня 2022 року позивач уклала договір про надання правничої допомоги з адвокатом Вареницею В.С. Позивачем [PERSON] на даний час здійснено оплату наданих послуг як адвоката (представника позивача) по даній справі в розмірі 6500 (шість тисяч п?ятсот ) гривень, з яких: надання консультації, ознайомлення з поданими документами 500 грн 00 коп, підготовка та оформлення позовної заяви - 2000 грн 00 коп, складання адвокатського запиту, інших заяв процесуального характеру, тощо - 500 грн 00 коп., представництво інтересів в суді - за 7 судових засідань 3500 грн 00 коп. В судове засідання [PERSON] та її представник адвокат Варениця В.С. не прибули, однак представник позивача подав клопотання про розгляд заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у його відсутності та просив таку задовольнити. Представник відповідача КНП ЯМР ЛО «Яворівська районна центральна лікарня» в судове засідання не прибув, хоч належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду заяви. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 4 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У ч. 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26 березня 2024 року, є дата складення повного судового рішення 01 квітня 2024 року. Суд, дослідивши та оцінивши доводи заяви та додані до неї документи, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 15 січня 2024 року задоволено позов [PERSON] , визнано протиправним та скасовано пункт 94 наказу Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» від 01 серпня 2022 року № 274-к «Про перевід» в частині переведення сестри медичної пункту переливання крові [PERSON] на 0,5 ставки сестри медичної пункту переливання крові з 01 серпня 2022 року, поновлено [PERSON] на 1,0 ставки сестри медичної пункту переливання крові КНП ЯМР\~ЛО«Яворівська центральна районна лікарня» з 01 серпня 2022 року до 05 травня 2023 року, стягнено з КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» на користь [PERSON] різницю за час виконання нижче оплачуваної роботи на посаді сестри медичної пункту переливання крові за період з 01 серпня 2022 року до 05 травня 2023 року, стягнено з КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» на користь держави 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 80 копійок судового збору. Після винесення рішення, представником позивача 18 січня 2024 було подано заяву про стягнення судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1 - 3 статті 134 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з вимогами ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 915/1654/19. На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу до суду адвокатом Вареницею В.С. було подано такі письмові докази: Договір про надання професійної правничої допомоги № 155-ц, укладений між адвокатом Вареницею В.С. та [PERSON] , детальний опис робіт та здійснених витрат до договору про надання правової допомоги № 155-ц, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 6500 гривень, з яких: надання консультації, ознайомлення з поданими документами 500 грн 00 коп, підготовка та оформлення позовної заяви - 2000 грн 00 коп, складання адвокатського запиту, інших заяв процесуального характеру, тощо - 500 грн 00 коп., представництво інтересів в суді - за 7 судових засідань - 3500 грн 00 коп.; квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 15 січня 2023 року, про оплату послуг у розмірі 6500, 00 грн. Враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на надання послуг, їх види і обсяг, значення справи для позивача, суд вважає, що заявлені до відшкодування витрати є обґрунтованими і співмірними. В свою чергу, відповідач КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня» не подало будь-яких обґрунтувань і доказів неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи на наведене вище, а також враховуючи, що позов задоволено, суд вважає, що судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500, 00 гривень, слід стягнути з відповідача КНП ЯМР\~ЛО «Яворівська\~центральна районна\~лікарня» на користь позивача [PERSON] , оскільки понесені витрати підтверджені належними і допустимими доказами, відповідають критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.

Outcome: approved