Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Представник позивача Кашпур М.Л. який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» 22.01.2024 року звернувся до суду з позовом\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 21692-01/2023 від 18.01.2023 року у розмірі 55 978,00 грн.,\~ та сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.01.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 21692-01/2023,\~ відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 15000,00 грн., строком на 25 днів, тобто до 11.02.2023 року,\~ шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 28.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу № 28072023, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за договором перейшло\~ до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Позичальник не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 55 978,00 грн.,\~ з яких: сума боргу за тілом кредиту - 15 000,00 грн., сума боргу за відсотками -\~ 40 978,00\~ грн. 07.03.2024 року відповідач подав відзив на позов, в якому позовні вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» визнав частково, не заперечив задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту - 15000 грн., та відсотків - 3750 грн., як передбачено договором.\~ Додатково зазначив, що на підтвердження виконання умов договору позивачем надано копію кредитного договору та розрахунок заборгованості, однак в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем коштів за користування ними. Крім цього, позивачем не надано виписки по особовому рахунку, яка може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитом. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а тому не може слугувати доказом наявності заборгованості за кредитом,\~ відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». При цьому, позивачем, зокрема, нараховано відповідачу заборгованість за відсотками поза межами строку кредитування, визначеного в договорі, що є порушенням вимог статті 1048 ЦК України. 26.01.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 07.03.2024 року відповідач подав відзив на позов.\~ В судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотав про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений\~ у встановленому законом порядку, подав\~ суду\~ відзив по справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.01.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 21692-01/2023,\~ відповідно до якого відповідачу було надано кредит в розмірі 15000,00 грн., строком на 25 днів, тобто до 11.02.2023 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.5-7). За користування кредитом клієнт сплачує товариству 365,0 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,00 % (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави (а.с.5). Відповідно до п.1.8. Договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua/. Згідно п.2.1. договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. В Додатку 1 до договору про надання фінансового кредиту № 21692-01/2023\~ від 18.01.2023 міститься Графік платежів, в якому зазначено дата видачі кредиту: 18.01.2023; строк дії договору: до 11.02.2023 (25 днів). Сума кредиту становить 15 000,00 грн, вартість кредиту складає суму 18 750,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума кредиту за договором; 3750,00 грн. - проценти за користування кредитом, який як і Графік платежів підписано сторонами договору (а.с.7-8). 28.07.2023 року між ТОВ ФК « Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір факторингу № 28072023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами\~ та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу порядку та в строки встановленні договором факторингу. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28072023 від 28.07.2023 року заборгованість [PERSON] за договором № 21692-01/2023 від 18.01.2023\~ становить 55 978,00 грн.\~ Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував\~ і станом на 18 січня 2023 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, складає 55 978,00 грн.,\~ з яких: сума боргу за тілом кредиту - 15 000,00 грн., сума боргу за відсотками -\~ 40 978,00\~ грн. (а.с.11,12). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електроннукомерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем та\~ ТОВ\~ ФК « Інвеструм», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Як вбачається з кредитного договору, він підписаний електронним підписом Позичальника, який відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону з зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП, а крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайтах Товариства. Отже, відповідач був належним чином ознайомлений з умовами кредитного договору. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав,\~ у передбачений в договорі строк кошти не повернув,\~ внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту 18 750 грн. Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 18 січня 2023 року по 27 березня\~ 2023 року задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до пункту 1.2 Договору про надання фінансового кредиту № 21692-01/2023 від 18.01.2023 року кредит надававався на 25 днів, тобто до 11.02.2023\~ року. Відповідно п.1.3 Договору клієнт сплачує товариству 365,0 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,00 % (процентів) на добу. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, провадження № 14-10цс/18, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Як вже було встановлено,\~ в договорі № 21692-01/2023 від 18.01.2023\~ року сторони визначили строк його дії з 18.01.2023 року по 11.02.2023 року, тобто 25 днів. При цьому позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України позивачем не заявлено. Таким чином і з врахуванням встановленого вище слід зробити висновок, що за договором № 21692-01/2023 від 18.01.2023 року відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом\~ 25 днів, тобто строку на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договором з врахуванням умов договору щодо розміру денного відсотку за користування коштами становить 3750 грн. Враховуючи наведене, суд бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитному договорі, та приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Росвен Інвест Україна» становить 18750 грн., з яких: 15 000,00 грн - сума кредиту за договором; 3750,00 грн. - проценти за користування кредитом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжної інструкції № 505\~ від 15.12.2023 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривень. Оскільки позов задоволено на 33,5 % (18 750 грн.\~ х 100 : 55 978,00 грн.), судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 899,14\~ грн.\~ (2684 х 33,5 % : 100). На підставі викладеного і

Outcome: partial