Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

21.09.2021 року позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» (ТОВ «Прості Займи» або позивач) звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі-відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що 26.09.2018 року між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг №180926-113635 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Позивач виконав свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів. Позивач посилався на те, що на момент 11.10.2018 року термін платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме: не повернув отримані на підставі укладеного договору кошти та не сплатив проценти. Станом на 30.08.2021 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає: сума кредиту 3000,00 грн., проценти за користування кредитом 63240,00 грн., пеня 1500,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 807,76 грн. та три проценти річних від простроченої суми 2998,40 грн., загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 71546,16 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 71546,16 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 грудня 2021 року відкрито провадження у даній справі. Позивач у судове засідання свого представника не направив, попередньо звернувся до суду із заявою про проведення розгляду справи за відсутності позивача. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що з позовом згоден частково, дійсно брав кредит у сумі три тисячі гривень та згоден його сплатити, з нарахованими відсотками та пенею не згоден, так як на момент нарахування пені та відсотків знаходився в зоні АТО/ООС, що підтверджується Довідкою від 18.10.2023 року № 4375/14-2023. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є юридичною особою та зареєстровано як фінансова установа відповідно до розпорядження НКФУ № 3601 від 29 серпня 2017 року. Основним видом діяльності ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що 26.09.2018 року між ТОВ «Прості Займи» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг №180926-113635 на суму 3000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 60,00 грн. за кожен день такого користування строком на 16 календарних днів шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача. Кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ІТС) Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» є фінансовою установою та здійснює діяльність щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Товариство свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів виконало повністю, кошти за Кредитним договором в сумі 3000,00 грн. було перераховано на банківську картку позичальника платіжною системою Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» (WayForPay), яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «FLASHPAY». Згідно з кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 3000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 960,00 грн. у строк 16 днів до 11.10.2018 року, а також у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку. Дата початку нарахування відсотків розпочинається з 26.09.2018 року. При виникненні заборгованості позичальник також зобов`язався сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 3% за кожен день користування у межах встановленого строку та пеню у розмірі 3,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15-й день - 5,02 %, на 30-й - 7,67 % У інформаційній довідці щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та дати таких дій містяться дані відповідача [PERSON] , його прізвище, ім`я та по батькові, серія та номер паспорта, дата та орган його видачі, ідентифікаційний податковий номер, адреса реєстрації та місця проживання, дата народження, номер телефону, відомості про місце роботи, щомісячний дохід та сімейний стан. Також у ній зазначено номер карткового рахунку, на який позичальнику перераховуватимуться кредитні кошти. Відповідно до п. п. 4 -6 заяви-анкети відповідач підтвердив, що доступ до заповнення від його імені заяв-анкет на офіційному сайті Товариства (pzaim.zp.ua або www.bistrozaim.ua) належить лише йому, ні які інші особи не мають можливості скористатись від його імені можливістю отримання інтернет-кредиту у Товаристві; всі заяви-анкети, що надходять від його імені на сайт pzaim.zp.ua абоwww.bistrozaim.ua, є дійсними та надані ним особисто: всі заявки на видачу кредитних коштів на його картковий рахунок надані з його особистого мобільного телефону є дійсними та надані ним особисто. Згідно наданого позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» алгоритму укладення договору за допомогою мережі «Інтернет», після подачі відповідної заяви позичальником [PERSON] отримано унікальний код на підтвердження оформлення позики через SМS на мобільний номер, вказаний на сайті при реєстрації, який було введено відповідачем на цьому сайті, підтвердивши подачу заяви-анкети. ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» прийнято позитивне рішення про надання кредиту та 26.09.2018 року через платіжну систему за допомогою ТОВ «ВЕР ФОР ПЕЙ» здійснено переказ кредитних коштів в сумі 3000,00 грн. на платіжну картку. Згідно довідки ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» на банківську кредитну картку, вказану відповідачем при оформленні заяви-анкети 26.09.2018 року, перераховані кошти за кредитним договором у розмірі 3000,00 грн., деталі транзакції, категорія картки, її номер , час запиту: 26.09.2018, 11:38:45. Відповідно до розрахунку ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» заборгованості за кредитним договором № 180926-113635 від 26.09.2018 року станом на 30.08.2021 року складає 71546,16 грн., у тому числі: заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн., проценти за користування кредитом 63240,00 грн., пеня 1500,00 грн., індекс інфляції за весь період прострочення 807,76 грн. та три проценти річних від простроченої суми 2998,40 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням. Таким чином, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики 3000,00 грн. є доведеною та не заперечується відповідачем. Разом з тим, вимога позивача ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 12.10.2018 року по 30.08.2021 року в сумі 63240,00 грн. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Згідно до статей 1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами кредитного договору № 180926-113635 від 26.09.2018 року ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», як фінансова установа, надало відповідачу суму позики, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 11.10.2018 року. Таким чином, позикодавець ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 11.10.2018 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, визначена позивачем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за користування позикою в сумі 63240,00 грн включає період з12.10.2018 року по 30.08.2021 року, який виходить за межі строку кредитування. Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена позикодавцем ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 12.10.2018 року по 30.08.2021 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Крім того, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Особливий період в Україні введено в дію Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року, що набув чинності з 18.03.2014 року, з дня його опублікування у офіційному виданні «Голос України» від 18.03.2014 року № 49. Згідно правових висновків, які викладені у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (провадження № 61-1664св17), від 21.02.2018 у справі № 211/1546/16-ц (провадження № 61-4255св18), від 30.05.2018 у справі № 521/12726/16-ц (провадження № 61-16144св18) та в ухвалі від 11.06.2018 у справі № 127/13998/17 (провадження № 61-11716св18), якою виправлено описку в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 127/13998/17 (провадження № 61-11716св18), особливий період діє безперервно в Україні від 17.03.2014 року по теперішній час. У відповідності до ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до Довідки від 18.10.2023 року № 4375/14-2023, [PERSON] безпосередньо брав участь в антитерористичній операції (ООС), забезпечені її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових завдань у період з 06.08.2014року по 11.05.2021рік. Відповідно до позицій Верховного Суду у справах №496/188/17 (постанова від 15.05.2018 року); №199/8367/16 (постанова від 27.03.2019 року); №327/353/16 (постанова від 10.01.2019 року); №522/12270/15-ц (постанова від 26.12.2018 року), п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності статусу учасника бойових дій закон не передбачає. Отже, враховуючи викладене, нараховані проценти стягненню не підлягають. З цих же підстав не підлягає стягненню і нарахована пеня. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, три проценти річних та інфляційні втрати, передбачені статтею 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а носять компенсаційний характер, у зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача, виходячи з суми заборгованості в розмірі 3000грн. та складають: три проценти річних за період з 12.10.2018р. по 30.08.2021 р. - в сумі 259грн.64коп.; інфляційні втрати за період з 01.11.2018р. по 30.08.2021р. - в сумі 559грн.25коп. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 121 грн22коп, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial