Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовну заяву мотивовано тим, що 28.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. винесено виконавчий напис № 6122, яким звернуто стягнення заборгованості у безспірному порядку з боржника [PERSON] . Позивач вважає виконавчий напис вчинений з порушенням закону, оскільки нотаріус не переконався в безспірності боргу та порушив вимоги щодо процедури оформлення і змісту виконавчого напису та неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 06.03.2024 року подано заяву про забезпечення позову, яку ухвалою Новоукраїнського районного суду від 06.03.2024 року задоволено. Ухвалою від 06.03.2021 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази. 22.03.2024 року від приватного викоавця виконавчого округу Кіровоградської області Городецької Б.С. до суду надійшла копія виконавчого напису та долученого до нього договору №1522885 від 01.02.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, що містяться в матеріалах виконавчого провадження № 368707452. Позивач та його представник - адвокат Заведій В.І. в судове засідання не з`явились, 14.03.2024 від представника через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача за наявними матеріалами справи доказами, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить Трекінг з укрпошти про вручення 19.03.2024 року поштового відправлення за довіреністю. Відзив до суду не надходив. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою". Заяв та клопотань до суду не надходило. Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Городецька Ю.С. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, 22.03.2024 на адресу суду надіслала витребувані докази. Враховуючи, що сторони та інші учасники справи в судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2021 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1522885, правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору Факторингу за кредитними договорами №1-07092021 від 07.09.2021 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП", на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами №2-07/2021 від 07.09.2021 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" та отримала кредит в розмірі 4 000 грн. З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. винесено виконавчий напис № 6122 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК ФЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН", який є правонаступником ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП", а останній в свою чергу - ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" заборгованості за кредитним договором № № 1522885 від 01.02.2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА за період з 01.02.2021 року по 15.09.2021 року у загальному розмірі 13 120 (тринадцять тисяч сто двадцять) гривень 00 коп. (а.с. 56). 18.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. відкрито виконавче провадження № 68707452 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 6122 від 28.09.2021 року щодо стягнення із [PERSON] на користь ТОВ "ФК ФЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" кошти у розмірі: 4 000 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 9 120 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, 1 200 грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом, загальну сума стягнення - 14 320 грн. (а.с. 22-23). Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Городецькою Ю.С. винесено постанову про стягнення з боржник основної винагороди від 18.02.2022 року, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 18.02.2022 року, постанову про арешт коштів боржника від 18.02.2022 року та від 08.05.2023 року (а.с. 22-31). Позивач вважає виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 28.09.2021 року № 6122 таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і не підлягає виконанню. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1)якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Установлені судом обставини по справі свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 28.09.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що кредитний договір № 1522885 від 01.02.2021 року, укладений між [PERSON] та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", правонаступником усіх прав і обов`язків якого за договором відступлення права вимоги є ТОВ "ФК "СІТІ ФІНАНС ГРУП", а останній в свою чергу - ТОВ "ФК ФЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН", який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, оскільки з поданого приватним виконавцем копії кредитного договору від 01.02.2021 року вбачається, що останній нотаріусом не посвідчувався, а має просту форму укладення, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21.10.2020 року. Згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 14.08.2019 року по справі №569/8884/17, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Оскільки представник позивача вважає, що виконання виконавчого напису є незаконним, вказаний виконавчий напис, вчинений нотаріусом з порушеням вимог законодаства, тому не підлягає виконанню, оскільки мав бути підтверджений документами про безспірність грошових вимог. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України«Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 28.09.2021 року існували підстави, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості боржника [PERSON] перед стягувачем ТОВ "ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН" за кредитним договором №1522885 від 01.02.2021 року. Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору, тому суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за № 6122 від 28.09.2021 року повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. З приводу витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьоїстатті 133ЦПКУкраїни судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин першої - п`ятої статті 137ЦПКУкраїни витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141ЦПКУкраїни передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141ЦПКУкраїни при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141ЦПКУкраїни визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Адвокат Заведій В.І. який діє в інтересах [PERSON] , в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Однак, всупереч положенню ст.ст. 137, 140, 141 ЦПК України предстаником позивача не було надано: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі наданих послуг, що позбавляє можливості суд встановити обґрунтованість стягнення правничої допомоги. Натомість адвокатом Заведій В.І. подано лише копію договору про надання правової допомоги адвоката № 17/01/2024 від 17.01.2024 (а.с. 17-19), додаток до договору № 1 від 17.01.2024 умови та межі представництва інтересів клієнта. Розмір гонорару (а.с. 20), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію ордеру. У зв`язку з чим позовні вимоги адвоката Заведія В.І. в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. не підлягає до задоволення, у зв`язку з неподанням доказів. На підставі ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви та 605 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову. У відповідності до положень частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки позовні вимоги з визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволені, клопотання про скасування заходів забезпечення позову до суду не надходило, тому заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.03.2024 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: partial