Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області з дійсним позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] . Діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, в той час як [PERSON] проживає окремо від них. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.08.2009 року у справі 2-1373/09 ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи в з 11.06.2009 року і до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , та 1/4 частини заробітку (доходу) до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] . 11.09.2009 року рішення суду про стягнення аліментів набрало законної сили і було звернуте до виконання в Кременчуцький ВДВС Кременчуцького району Полтавської області, де відкрите виконавче провадження №14672456. З грудня 2021 року по вересень 2023 року [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, розмір заборгованості станом на 30 вересня 2023 року складає 133118,67 гривень, що підтверджується довідкою державного виконавця Кременчуцького ВДВС у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 02.10.2023 року №40442 та розрахунком заборгованості по аліментам станом на 02.10.2023. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] за період з 01.12.2021 по 30.09.2023 в розмірі 133118, 67 гривень. Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 жовтня 2024 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Гольдінов Ю.В. до суду не з`явилися, від представника позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення та його особистий підпис у розписці про час та дату судового засідання. Відповідач клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Третя особа: Кременчуцький відділ державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Східного регіонального управління Міністерства юстиції України уповноваженого представника до суду не направили, надали в провадження суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду позивачки та її представника на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 травня 2009 року вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2009 року позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Постановлено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з 11.06.2009 року і до повноліття [PERSON] , до [INFO] , потім по 1/4 частці до повноліття [PERSON] , до [INFO] (а.с.8). На підставі зазначеного рішення суду 01 вересня 2009 року видано виконавчий лист про стягнення аліментів (а.с.9). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №14672456, боржник [PERSON] , станом на 02 жовтня 2023 року сукупний розмір заборгованості [PERSON] складає 133118,67 гривень (а.с.11-13). З розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем [PERSON] вбачається, що пеня складає за: грудень 2021 року 21894,56 грн.; за січень 2022 року 20830,72 грн.; лютий 2022 року 20774,52 грн.; березень 2022 року 19662,24 грн.; квітень 2022 року 18585,84 грн.; травень 2022 року 17473,56 грн., червень 2022 року 16397,16 грн.; липень 2022 року 15284,88 грн.; серпень 2022 року 14172,26 грн.; вересень 2022 року 13096, 20 грн.; жовтень 2022 року 11983,93 грн.; листопад 2022 року 10907,52 грн., грудень 2022 року 9795, 24 грн., січень 2023 року 8682,96 грн.; лютий 2023 року 7678,32 грн., березень 2023 року 6566,04 грн.; квітень 2023 року 5484,53 грн.; травень 2023 року 4377,36 грн.; червень 2023 року 3300,96 грн.; липень 2023 року 2188,68 грн.; серпень 2023 року 1076,40 грн. (а.с.14). Відповідно до частини 1 статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 141\~СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною четвертою статті 155\~СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 51\~Конституції України та статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). Частинами першою та другою статті 196\~СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до частини четвертої статті 263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196\~СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. При здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. Аналогічний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 754/4461/21 (провадження № 61-5660св22). Відповідно до вимог статті 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем аліментних зобов`язань, оскільки у вказаній справі останній знав про стягнення аліментів, які мають сплачуватися ним на користь його дитини, однак, попри це допустив прострочення сплати (підстава для нарахування пені), що ним належними доказами не спростовано. Таким чином, як встановлено судом з матеріалів справи, та іншого не спростовано відповідачем, заборгованість зі сплати аліментів відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2009 року по справі 2-1373/09 у [PERSON] виникла з його вини, а відтак позивачка [PERSON] має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у відповідність до статті 196 СК України. Обчислюючи розмір неустойки (пені), суд виходить із розміру заборгованості по аліментам, який визначений державним виконавцем у розрахунку заборгованості станом на 02 жовтня 2023 року (а.с.11-13). Зазначений розрахунок відповідачем [PERSON] не спростований на даний час. Враховуючи викладене,\~загальний розмір\~неустойки (пені)\~за прострочення\~сплати аліментів\~за період\~з 01.12.2021\~по 30.09.2023\~включно становить 250218,98\~грн.\~згідно нижченаведеного\~розрахунку: Період - Заборгованість, грн. - Кількість днів прострочення - Розрахунок пені, грн..: Грудень 2021 3431.75 01.01.2022-30.09.2023 = 638 днів - 3431.75х1%х638 = 21894.56; Січень 2022 3431.75 01.02.2022-30.09.2023 =607 днів 3431.75 х 1% х 607 = 20830.72 Лютий 2022 3588.00 01.03.2022-30.09.2023 =579 днів 3588.00 х 1% х 579 = 20774.52 Березень 22 3588.00 01.04.2022-30.09.2023 =548 днів 3588.00 х 1% х 548 = 19662.24 Квітень 2022 3588.00 01.05.2022-30.09.2023 =518 днів 3588.00 х 1% х 518 = 18585.84 Травень 2022 3588.00 01.06.2022-30.09.2023 =487 днів 3588.00 х 1% х 487 = 17473.56 Червень 2022 3588.00 01.07.2022-30.09.2023 =457 днів 3588.00 х 1% х 457 = 16397.16 Липень 2022 3588.00 01.08.2022-30.09.2023 =426 днів 3588.00 х 1% х 426 = 15284.88 Серпень 2022 3588.00 01.09.2022-30.09.2023 =395 днів 3588.00 х 1% х 395 = 14172.26 Вересень 2022 3588.00 01.10.2022-30.09.2023 =365 днів 3588.00х 1% х 365 = 13096.20 Жовтень 2022 3588.00 01.11.2022-30.09.2023 =334 днів 3588.00 х 1% х 334 = 11983.92 Листопад 2022 3588.00 01.12.2022-30.09.2023 =304 днів 3588.00х1% х 304 = 10907.52 Грудень 2022 3588.00 01.01.2023-30.09.2023 =273 днів 3588.00 х 1% х 273 = 9795.24 Січень 2023 3588.00 02.03.2023-30.09.2023 =242 днів 3588.00 х 1% х 242 = 8682.96 Лютий 2023 3588.00 01.03.2023-30.09.2023 = 214 днів 3588.00 х 1%х 214 = 7678.32 Березень 2023 3588.00 01.04.2023-30.09.2023 =183 днів 3588.00 х 1% х 183 = 6566.04 Квітень 2023 3588.00 01.05.2023-30.09.2023 =153 днів 3588.00 х1%х 153 = 5484.64 Травень 2023 3588.00 01.06.2023-30.09.2023 =122 днів 3588.00 х 1% х 122 = 4377.36 Червень 2023 3588.00 01.07.2023-30.09.2023 =92 днів 3588.00 х 1%х 92 = 3300.96 Липень 2023 3588.00 01.08.2023-30.09.2023 =61 днів 3588.00 х 1%х 61 =2188.68 Серпень 2023 3588.00 01.09.2023-30.09.2023 =30 днів 3588.00 х 1%х 30 = 1076.40 Зважаючи на те, що сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини становить 250218,98 грн. та перевищує сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів згідно розрахунку державного виконавця, розмір якої складає 133118,67 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню неустойка (пеня) у сумі 133118,67 грн., яка становить 100% заборгованості по аліментах, що відповідає вимогам частини 1 статті 196 СК України, згідно якої, розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, оскільки позивачка звільнена від його сплати при зверненні до суду.

Outcome: approved