Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

У грудні 2022 року позивач звернувся в суд до відповідача з зазначеним позовом. Посилається на те, що 09 лютого 2022 року між ним та [PERSON] був укладений договір відповідального зберігання № 02/09-2022, який було підписано сторонами електронними підписами за допомогою сервісу «Вчасно». На відповідальне зберігання передано наступне майно: MacBook Pro M1, DESKTOP0224, FVHFJ190Q5D, вартість 34500 гривень. Відповідно до умов зазначеного договору поклажодавець має право у будь-який момент дії цього Договору достроково повернути майно або його частину у своє розпорядження, повідомивши про це зберігача за 1 (один) календарний день, виставивши відповідну вимогу про повернення такого майна. Зберігач зобов`язаний повернути майно впродовж 3 (трьох) календарних днів з моменту закінчення строку його зберігання або на вимогу поклажодавця про повернення такого майна в такому ж стані, у якому воно було отримане (з урахуванням нормального зносу). З вересня 2022 року до листопада 2022 року представники позивача неодноразово звертались засобами електронного листування до відповідача із вимогою про дострокове повернення майна за Договором відповідального зберігання № 02/09-2022. Вказані вимоги було проігноровано відповідачем. 21 листопада 2022 року адвокатом Марченковим М.В. було направлено офіційну досудову претензію відповідачу на адресу електронної пошти [INFO] та на зареєстровану адресу відповідача: [ADDRESS] . Вказана досудова претензія була також проігнорована відповідачем, майно не було повернуто позивачу до теперішнього часу. Просить суд витребувати у відповідача та передати йому ноутбук MacBook Pro M1, DESKTOP0224, FVHFJ190Q5D, вартість 34500 гривень у такому ж стані, у якому він був отриманий. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Відповідач копію позовної заяви з додатками отримала, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір відповідального зберігання № 02/09-2022, який було підписано сторонами електронними підписами за допомогою сервісу «Вчасно». Відповідно до 2 договору на відповідальне зберігання передано наступне майно: MacBook Pro M1, DESKTOP0224, FVHFJ190Q5D, вартість 34500 гривень. Пунктом 4 договору визначено, що поклажодавець має право у будь-який момент дії цього Договору достроково повернути майно або його частину у своє розпорядження, повідомивши про це зберігача за 1 (один) календарний день, виставивши відповідну вимогу про повернення такого майна. Відповідно до п. 5 договору зберігач зобов`язаний повернути майно впродовж 3 (трьох) календарних днів з моменту закінчення строку його зберігання або на вимогу поклажодавця про повернення такого майна в такому ж стані, у якому воно було отримане (з урахуванням нормального зносу). З позову вбачається, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, майно на зберігання передав. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, майно не повертає. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. З позову вбачається, що відповідачем умови договору не виконуються. 21 листопада 2022 року адвокатом Марченковим М.В. було направлено офіційну досудову претензію відповідачу на адресу електронної пошти [INFO] та на зареєстровану адресу відповідача: [ADDRESS] . Вказана досудова претензія була проігнорована відповідачем, майно не було повернуто позивачу до теперішнього часу. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідач не надала суду належних доказів на підтвердження виконання нею зобов`язання за договором відповідального зберігання від 09 лютого 2022 року. За таких обставин, вимога про зобов`язання відповідача повернути майно підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення вимог позивача та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved