Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що він бажає усиновити малолітнього сина дружини - [PERSON] , [INFO] . Вказав, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON] та разом з нею виховує її сина - [PERSON] , 2011 року народження, як рідного і має бажання його усиновити. Також зазначив, що у його дружини є ще один син [PERSON] , [INFO] , якому він замінив батька. З хлопчиком у нього склались дуже гарні стосунки, хлопчик дуже прив`язався до нього, вважає і називає його своїм татом. Він має постійне місце проживання та постійний заробіток, може створити всі необхідні умови для здорового фізичного, морального та духовного розвитку дитини та її навчання. Батько дитини - [PERSON] у свідоцтві про народження був записаний відповідно до ст. 135 СК України. Просив суд: Оголосити [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП № [NUMBER] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , усиновлювачем малолітнього [PERSON] , [INFO] ; Змінити прізвище та по батькові усиновленої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Внести зміни до актового запису № 678 від 25.11.2011 року про народження дитини, складений Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області та записати батьком [PERSON] батька - [PERSON] . Заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] вимоги заяви підтримала та просила її задовольнити. Судом заслухано думку дитини [PERSON] , 2011 року народження. Вказав, що проживає разом з мамою та [PERSON] .. До заявника відноситься як до свого тата, не заперечує щодо усиновлення. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає до задоволення з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що до служби у справах дітей та сім`ї Боярської міської раи звернуися громадяни України [PERSON] та [PERSON] із заявою про надання висновку про доцільність усиновлення сина дружини - [PERSON] , [INFO] . Громадянин [PERSON] з 29 листопада 2023 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району, Київської області. Відповідно до пояснень сторін [PERSON] та [PERSON] проживають разом з 2020 року разом з її неповнолітнім сином - [PERSON] , [INFO] . Подружжя з дитиною проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 14 грудня 2023 року, умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам та є сприятливими для проживання дитини та сім`ї. Громадянин [PERSON] має добрі та довірливі стосунки з малолітнім [PERSON] , [INFO] , виховує його як рідного сина, матеріально забезпечує, піклується про фізичний і розумовий розвиток дитини та бажає його усиновити, що підтверджено сторонами при розгляді даної заяви. Медичних протипоказань для усиновлення дитини гр. [PERSON] немає, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, що підтверджується висновком про стан здоров`я від 13.12. 2023 року. Згідно з витягу МВС України станом на 12 грудня 2023 року [PERSON] незнятої чи непогашеної судимості не має. Рішення щодо усиновлення є виваженим та обміркованим, гр. [PERSON] обізнаний та розуміє всі аспекти, що пов`язані з усиновленням. Мати малолітньої дитини, [PERSON] , надала письмову нотаріально посвідчену заяву - згоду на усиновлення свого малолітнього сина заявником [PERSON] . Заява посвідчена приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Київської області Михальчук Л.В. 07 березня 2023 року, реєстровий №199. Згідно вовку про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , вбачається, що виконавчий комітет Боярської міської ради, встановивши обставини та дослідивши надані документи вважає доцільним усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку. Стаття 207 Сімейного кодексу України визначає що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 Сімейного кодексу України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 212 Сімейного кодексу України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до ч. 1 ст. 220 Сімейного кодексу України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Відповідно до ст. 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно ст. 225 Сімейного кодексу України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Стаття 314 ЦПК України передбачає за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. Уразі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 Cімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Частиною 1 ст. 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Відповідно до ст. 233 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Згідно абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища, імені та по батькові, дати й місця народження дитини відповідно до статей 229 - 231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва, а до актового запису про народження дитини. Перешкод для усиновлення, встановлених ст. 212 Сімейного кодексу України та внесення змін до актового запису про народження дитини суд не вбачає. Згідно з ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доцільність задоволення заяви [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved