Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

До Кодимського районного суду Одеської області звернувся [PERSON] із вищезазначеною заявою, в якій просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності правовстановлюючого документа державного акту на право приватної власності на землю IVОД № 049268 виданого Кодимською районною державною адміністрацією. Заявлені вимоги мотивовані тим, що заявник являється власником земельної ділянки, однак не може оформити угоди купівлі продажу через розбіжність в написанні прізвища в документах, а саме ; «Пастернак» замість правильного « [PERSON] ». Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення договору купівлі продажу. Заявник в судове засідання не з`явився, надавши заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про визнання заявлених вимог в повному обсязі та просив здійснити розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Суд,\~дослідивши й\~оцінивши докази\~в справі\~в їхній\~сукупності,\~вважає за\~необхідне зазначити\~наступне. Відповідно до положень ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В свою чергу пункт 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, в такому разі громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. З матеріалів справи вбачається, що заявниця з часу народження носила прізвище [PERSON] , після укладення першого шлюбу та на час приватизації земельної ділянки мала прізвище « [PERSON] », а після укладення другого шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Так, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31.08.2023 року № 00041199615 (а.с.7) встановлено, що [PERSON] підчас укладення шлюбу 08.04.1992 року змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 23.10.2018 року (а.с.8) встановлено, що [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Суд встановив що сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа. В пункті 24 постанови № 2 від 2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення, що уразі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене та оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Outcome: approved