Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та стягнути з них аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання обов`язків з виховання та утримання дітей, зловживають спиртними напоями, не здійснюють догляд за ними, проживають в антисанітарних умовах. Малолітні [PERSON] , [PERSON] , перебувають на обліку в службі (управлінні) у справах дітей міської ради як діти, які проживають в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків з 03.03.2023 року, наказ № 34-П. З метою усунення причин та умов неблагополуччя в сім`ї, суб`єктами соціальної роботи з батьками дітей систематично проводилась профілактична робота, їм наголошувалось на необхідності приведення помешкання, де проживає сім`я, до нормального санітарного стану, працевлаштування, ведення здорового способу життя. Разом з тим, [PERSON] та [PERSON] свою поведінку та відношення до виконання батьківських обов`язків не змінили. 02.05.2023 року, під час чергового обстеження умов проживання дітей встановлено, що батьки дітей перебувають у стані схожому до алкогольного сп`яніння (запах із порожнини рота), у помешканні санітарні умови не змінились. Подальше перебування [PERSON] та [PERSON] в сім`ї становить безпосередню загрозу їх життю та здоров`ю, у зв`язку з чим, на підставі акта оцінки рівня безпеки дітей, вони були вилучені з сім`ї та поміщені до КП «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради. 03.05.2023 № 538 було прийнято рішення «Про відібрання у [PERSON] , [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та затвердження висновку щодо позбавлення батьків батьківських прав». 05.05.2023 року в телефонному режимі адміністрація лікувального закладу повідомила, що батько дітей [PERSON] самовільно забрав їх з лікарні, про що було повідомлено службу «102». В даний час задіяні усі служби з метою розшуку та повернення дітей. В подальшому, після встановлення місця перебування Софії і [PERSON] , малолітні, відповідно до направлення від 08.05.2023 року № 490 Житомирської обласної військової адміністрації, будуть влаштовані до Обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сонячний дім» Житомирської обласної ради до вирішення подальшої долі дітей. В останньому судовому засіданні представник позивача вказала, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків, на момент подачі позову умови проживання незадовільні, 02.05.2023 року було виявлено факт, що батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння тому було складено акт оцінки, викликано поліцію та вилучено дітей. На даний час діти перебувають в патронатній родині. Відповідачі притягувались до адміністративної відповідальності, що до невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків по вихованню дітей. На момент розгляду справи мати не працевлаштована, у місці проживання відсутнє опалення, проживають на пенсію матері відповідача, доходів на утримання дітей не мають, відповідачка фактично нек проживає за адресою, тільки її матір. Відповідач виїхав. Тому просить позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути аліменти. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що тривалий час лікується, на роботу не працевлаштована, проживають на пенсію матері на 900 грн, опалення не має, використовують електричний обігрівач на зиму дітей відала пастирю на проживання. Чоловік виїхав на заробітки. Представник третьої особи підтримав позов в повному обсязі. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] . (а.с. 15-16) Відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей записані відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. (а.с. 17-18) Малолітні [PERSON] , [PERSON] , перебувають на обліку в службі (управлінні) у справах дітей міської ради як діти, які проживають в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказ № 34-П від 03.03.2023 року. (а.с. 19-20) Встановлено, що умови проживання відповідачів з дітьми за адресою [ADDRESS] , незадовільні, що підтверджується актами обстеження умов проживання. (а.с. 21-24) Подальше перебування дітей в сім`ї становить безпосередню загрозу їх життю та здоров`ю, у зв`язку з чим, вони були вилучені з сім`ї та поміщені до КП «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради. (а.с. 24, 30). Як пояснила [PERSON] відсутнє опалення, та не заперечувала факт проживання її дітей у зимовий період у пастиря. Одночасно пояснила, що тривалий час не працює, оскільки проходить лікування, а проживають на пенсію матері у 900 грн. Використовують електричний обігрівач. 03.05.2023 року прийнято рішення № 538 «Про відібрання у [PERSON] , [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та затвердження висновку щодо позбавлення батьків батьківських прав». 09.05.2023 року відносно [PERSON] було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП (Невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків по вихованню дітей). Та 16.05.2023 року відносно [PERSON] було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП (Невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов?язків по вихованню дітей). (а.с. 64) Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частини 2, 3 ст.166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Стаття 179 СК України встановлює, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Зі змісту ст.180, 181, 182, 183 СК України слідує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зваживши у сукупності наведені вище обставини та дослідивши викладені вище матеріали справи, зокрема, що з часу подання позову (10.05.2023 року) відповідач не знайшла постійного заробітку, вимушена проживати на пенсію матері у розмірі 900 грн, проходить лікування, у у місці проживання відсутнє опалення, тому користуються електричним обігрівачем, [PERSON] жодних пояснень не надав, у письмовому вигляді теж, суд вважає доведеним, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо своїх дітей, та на даний час не можуть забезпечувати потреби дітей у їх вихованні та забезпеченням необхідним мінімумом, тому виходячи з інтересів дітей, вважає, що [PERSON] та [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно їхніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а також стягнути аліменти на утримання дітей. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує згідно ст.141, 142 ЦПК України. На підставі ст. 60, 63, 67, ЦК України ст.150, 155, 164, 165, 166, 179, 180-183, 191, 243-245, СК України,

Outcome: approved