Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

29.12.2023 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 79965,60 грн., сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 08.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5506854 про надання споживчого кредиту у розмірі 16500,00 грн. на строк 360 днів. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №19-ОД від 05.01.2022 року. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит в сумі 16500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну катку відповідача. Відповідач, як позичальник, належним чином не виконав свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого перед первісним кредитором утворилася заборгованість, яку ТОВ «Авентус Україна» за договором факторингу від 29.05.2023 року відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на 28.12.2023 року відповідач має заборгованість в розмірі 79965,60 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16500,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 63465,60 грн. Ухвалою судді\~Балтського районного\~суду Одеської\~області від\~11.01.2024\~року відкрито\~провадження у\~справіта визначено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду\~від 12.02.2024\~року здійснено\~перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в розгляд справи порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзив на позов, клопотання про відкладення розгляду справи, або будь-яких інших клопотань до суду не подавав. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. 08.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено електронний договір № 5506854 про надання споживчого кредиту на суму 16500,00 грн. на строк 360 днів. (а.с. 8-13) Зазначений кредитний договір був укладений відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі та підписаний відповідачем разом з паспортом споживчого кредиту (а.с. 14-15) за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А232378». Підписавши договір про надання споживчого кредиту, [PERSON] взяв на себе зобов`язання одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. ТОВ «Авентус України» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в розмірі 16500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» про перерахування коштів від 31.05.2023 року № КНО-20.4/73. (а.с.29-30) [PERSON] , в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором № 5506854, кредитні кошти не повернув. Як вбачається з карти обліку Договору (розрахунку заборгованості), заборгованість відповідача перед первісним кредитором складає 61155,60 грн., яка складається із тілу кредиту у розмірі 16500,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 44655,60 грн. (а.с. 16-28). З копії договору Факторингу № 29.05/23-Фвід 29.05.2023 року укладеного між первісним кредитором «Авентус Україна» та новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» вбачається, що право грошової вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №5506854 перейшло до «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», що також вбачається з копії Витягу з Реєстру боржників до договору Факторингу № 19.06/23-Фвід 19.06.2023 року. (а.с.37-42) Відповідач був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні шляхом надіслання листа на його електронну адресу. (а.с. 43) Новим кредитором нараховано відсотки за 60 календарних днів в межах строку договору за період з 08.11.2022 року по 06.01.2023 року, що становить 18810,00 грн. (16500,00 грн. х 1,99% (стандартна процентна ставка за договором)). Таким чином,\~загальна заборгованість\~відповідача перед\~новим кредитором\~ складає\~79965,60 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16500,00 грн. та процентів за користування кредитом у розмірі 63465,60 грн. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 12, ч. 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно зі статей 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч.2 ст. 1054, ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Згідно з умовами договору [PERSON] зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за його користування та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки попереднього кредитора, ні на рахунки позивача. Враховуючи, що відповідач підписав заяву позичальника, був ознайомлений з умовами кредитування, що підтверджується його електронним підписом, користувався кредитними коштами, проте своєчасно кредитні кошти не повернув, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПУ України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України\~у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 2332 від 26.12.2023 року. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Представником позивача надано договір № 10/07-2023 від 10.07.2023 року про надання правової допомоги, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітнім М.М., в якому прописаний перелік послуг, які надано адвокатом на виконання умов договору; звіт від 26.12.2023 року про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року; рахунок на оплату по замовленню № 254/25/12 від 25.12.2023 року, платіжну інструкцію №2421 від 26.12.2023 року про перерахунок коштів у сумі 10000,00 грн. за надання правової допомоги, які в сукупності підтверджують розмір судових витрат. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує положення ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд, врахувавши обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, значення справи для сторін, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає, що вимога про стягнення витрат що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved