Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому вказала, що з 29.12.2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.01.2019 року (справа №686/28236/18), з урахуванням ухвали суду про виправлення описки у рішенні суду від 27.02.2023 року, було стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , аліменти у розмірі частики заробітку/доходу останнього щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2018 року і до повноліття дитини. Після набрання чинності вказаним рішенням суду був виданий виконавчий лист, який був звернутий до примусового виконання. Відповідач належним чином не виконує рішення суду, аліменти на утримання сина сплачує нерегулярно та е у повному обсязі, внаслідок чого утворилася відповідна заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах №585600317 складеного державним виконавцем Другого ВДВС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 31 жовтня 2023 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 100 042,50 гривень. Розмір пені, яка нараховується у відповідності до ст.196 СК України від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, за період з листопада 2018 року жовтень 2023 рік становить 148\~819,64 гривень. На підставі викладеного просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки за період з листопада 2018 року по жовтень 2023 рік у розмірі 100% наявної заборгованості у сумі 100\~042,50 гривень В судове засідання позивач не з`явилася. Просила поданий нею позов розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов суду не надіслав. За таких обставин, зважаючи на повторну неявку відповідача в судове засідання без поважних причин та неподання останнім відзиву на позов, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2019 року у справі № 686/28236/18, з урахуванням ухвали Хмельницького міськрайоного суду від 27.02.2019 року про виправлення описки, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення ним повноліття. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист і постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС міста Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області від 11.03.2019 року було відкрито виконавче провадження № 585603. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] за період з 27.11.2018 року по 31.10.2023 рік становить 100\~042,50 гривень. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Статтею 180\~СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181\~СК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За змістом частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 534\~ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Відповідно до статті 195\~СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору\~судом. Як передбачено статтею 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що одним із основних обов`язків батьків є матеріальне утримання дитини, тобто забезпечення дитини мінімально необхідними благами, які необхідні для її життя та виховання. У разі ухилення батьків від виконання зобов`язання утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття суд може присудити з них на користь іншого з батьків або законного представника, з яким проживає дитина, кошти на її утримання (аліменти). У разі виникнення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), виконавець обчислює її розмір виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Один із батьків, із якого присуджені аліменти, зобов`язаний сплачувати їх, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника передбаченої законом відповідальності. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року у справі №636/3546/17). Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. У разі несплати аліментів у поточному місяці з 1 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць множиться на кількість днів заборгованості та на 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 січня 2022 року (справа №711/679/21) зазначив, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється втому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць. У цій же постанові Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» (в абзаці 1 частини 1\~статті 196 СК України) означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Як виснував Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 січня 2021 року (справа №636/3546/17), з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд вправі зменшити розмір неустойки. Зібрані докази вказують на те, що у період з листопада 2018 року до жовтня 2023року [PERSON] не виконував належним чином рішення суду про стягнення аліментів на дитину. Щомісячно відповідач допускав прострочення сплати аліментів, яке обчислюється з 1 числа місяця, що слідує за місяцем, у якому утворилась заборгованість, і до дня погашення ним заборгованості. Відтак, у цей період виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2023 рік становить 100\~042,50 гривень. Оскільки матеріалами справи встановлено, що з вини відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів за рішенням суду, позивачка має право на стягнення неустойки в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому суд враховує те, що оскільки розмір нарахованої пені за несвоєчасну сплату аліментів [PERSON] за період з листопада 2018 року по 31 жовтня 2023 рік перевищує розмір наявної заборгованості по аліментам, відповідно до положень ч.1 ст.196 СК України з останнього на користь позивача слід стягнути таку пеню у розмірі 100% наявної заборгованості по аліментах, а саме у розмірі 100\~042,50 гривень. Щодо судового збору. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved