Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 листопада 2011 року відповідач [PERSON] подарував, а позивачка [PERSON] прийняла у дар: - земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] , надану для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд; - земельну ділянку площею 0,0586 га за адресою [ADDRESS] , надану для ведення особистого сільського господарства; - одноноповерховий жилий будинок жилою площею 30,8 кв. м. загальною площею 65,1 кв. м. з надвірними побудовами, за адресою [ADDRESS] . Оригінали договорів та оригінали витягів з Державного реєстру правочинів на земельні ділянки та будинок було втрачено. Позивач [PERSON] звернулась до Донецького обласного державного Нотаріального архіву Міністерства юстиції Україна, на що їй було повідомлено, що документи приватним нотаріусом Мар`їнського районного округу Ністратовою Р. на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів не надавались. Також були направлені відповідні адвокатські запити до Міністерства юстиції та КП «Мар`їнське БТІ», на підставі вищезазначеного, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1000 га та земельної ділянки площею 0,0586 га, одноноповерхового жилого будинку жилою площею 30,8 кв. м. з надвірними побудовами, за адресою [ADDRESS] , але не має змоги вільно розпоряджатися власним майном, у зв`язку із втратою оригіналів правовстановлюючих документів, що і є приводом для звернення до суду. У судове позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Відповідно до правил ст.ст. 15,16.\~ПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В матеріалах справи міститься копії договорів дарування від 28 листопада 2011 року, засвідчений приватним нотаріусом Мар`їнського районного округу Ністратовою Р., на підставі яких відповідач [PERSON] подарував, а позивачка [PERSON] прийняла у дар: - земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] , надану для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд; - земельну ділянку площею 0,0586 га за адресою [ADDRESS] , надану для ведення особистого сільського господарства; - одноноповерховий жилий будинок жилою площею 30,8 кв. м. загальною площею 65,1 кв. м. з надвірними побудовами, за адресою [ADDRESS] . Як передбачено ст.\~392\~ТТК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно, зокрема, на квартиру, жилий будинок або будь-яке інше приміщення. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпоряджання таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України право на позов виникає також з підстав втрати правовстановлюючого документа виникає у особи, яка фактично володіє спірним майном у тому разі, коли таке право не оспорюється іншими особами, тобто за відсутності обставин, які свідчать про наявність у них трава вимоги щодо спірного майна , але у зв`язку відсутністю можливості отримання дублікату правовстановлюючого документа. Слід зазначити, що Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи без перешкодо користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~майнового права\~та інтересу\~(ст.16\~ЦКУкраїни). Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Таким чином позовні вимоги позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved