Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, третя особа: Департамент реєстрації\~Харківської міської\~ради в якій просить встановити факт належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), правовстановлюючого документу, а саме: Свідоцтва про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] , видане органом приватизації житлового фонду СП "Харківський завод ПТО" від 24.12.1997 р. № 107, яке посвідчує, що 1/4 частин домоволодіння, дійсно належить [PERSON] на праві спільної, сумісної приватної власності. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . Документ, що підтверджує право власності - Свідоцтво про право власності на житло, видане органом приватизації житлового фонду СП "Харківський завод ПТО" від 24.12.1997 р. № 107. Згідно зі текстом Свідоцтва про право власності, квартира за вказаною адресою належить на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, при видачі свідоцтва була допущена помилка, оскільки запис імені заявниці у свідоцтві про право власності на житло не збігається з записом імені в паспорті громадянина України. З огляду на наведене, наявність такої помилки в тексті право встановлюючого документу має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить оформлення особистих майнових прав. В зв`язку з чим вимушений звернутися до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року відкрито провадження по справі. Заявниця [PERSON] \~та її\~представник адвокат\~Лебедєв Д.В.\~ в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником подано до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі заявниці та її представника, вимоги заяви підтримав в повному обсязі. Департамент реєстрації Харківської міської ради про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, у судове засідання представника не направив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту серії [NUMBER] від 01.03.2005 року виданого Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, прізвище, ім`я, по-батькові заявниці вказано - " [PERSON] ". Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 24.12.1997 року виданого органом приватизації житлового фонду СП "Харківський завод ПТО" від 24.12.1997 р. № 107 вбачається, що на праві приватної, спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить квартира за адресою [ADDRESS] . Згідно копії рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 69760564 від 16.10.2023 року вбачається, що державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] , Департамент реєстрації Харківської міської ради, Харківської області, відмовила у проведенні реєстраційних дій за заявою [PERSON] у зв`язку з тим що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до копії відповіді Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки з комунального майна Харківської міської ради № 411 від 19.01.2024 року наданої [PERSON] вбачається, що управління немає повноважень на внесення змін у свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у\~постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частинами 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що \~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України,\~законів України,\~міжнародних договорів,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи.\~ Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Під час судового розгляду заявник підтвердив належними та допустимими доказами факт належності йому свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у [ADDRESS] , виданого Жовтневою районною радою, від 29.02.2000 року. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм, практики Європейського суду з прав людини та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] , видане органом приватизації житлового фонду СП "Харківський завод ПТО" від 24.12.1997 р. № 107. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] необхідно заявнику для реалізації майнових прав щодо вищевказаного житла.

Outcome: approved