Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Представник позивача адвокат Мазурик Зоряна Ярославівна, що діє в інтересах [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №\~634. Позовні вимоги мотивувала тим, що між позивачем [PERSON] , громадянином Угорщини та відповідачкою [PERSON] , громадянкою України, 26.11.2016 було укладено шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №\~634. Дітей від шлюбу не має. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивача та відповідачки відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про спільне сумісне майно у сторін по справі немає. Подружжя не проживає разом вже протягом тривалого терміну, наразі позивач проживає у Великобританії, відповідачка в Україні. Позивач вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх з відповідачкою як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Ухвалою суду від 12.01.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 24.01.2024 вказані недоліки було усунуто. Ухвалою суду від 25.01.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не з`явилася, через канцелярію суду подала клопотання, в якому не заперечувала щодо розірвання шлюбу, просила розгляд справи провести за її відсутності. З огляду на наведене, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно\~ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право» форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Згідно ч. 1\~ст. 60 вказаного Закону\~правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. При цьому згідно\~ст. 63 цього Закону\~припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими частиною 1\~статті 27 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 24.07.2020 (справа №357/12676/18). Частиною 1 статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умов, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Як встановлено судом, 26.11.2016 р. між [PERSON] , [INFO] , громадянином Угорщини та [PERSON] , [INFO] , громадянкою України, було укладено шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №\~634. Прізвище чоловіка після шлюбу [PERSON] , прізвище дружини після шлюбу [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Дітей від шлюбу нема. Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином,\~враховуючи наведене\~та з`ясувавши\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~даного позову,\~суд вважає,\~що примирення\~та подальше\~подружнє життя\~сторін є\~неможливим,\~сім`я\~розпалася остаточно,\~збереження шлюбу\~може суперечити\~інтересам позивача,\~а отже,\~укладений між [PERSON] \~та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved