Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гоголя 469», в особі свого представника адвоката Гребченка Р.О., звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення простроченої заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, інфляційної складової боргу та трьох відсотків річних. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.03.2017 року згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням [ADDRESS] зареєстровано ОСББ «Гоголя 469». Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до статуту, створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». ОСББ у своїй діяльності користується правами, визначеними статтями 16, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та має обов`язки, передбачені статтею 18 цього Закону. Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.10.2023 року № 351986827 є інформація лише про одного співвласника квартири за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] у частці 1/4. Відповідно до листа Черкаської міської ради від 24.11.2023 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у 1993 році було передано у приватну власність [PERSON] . Відповідно до наданої КП «ЧООБТІ» Інформації про зареєстроване право власності від 29.11.2023 року № 6082А станом на 01.01.2013 року право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа департаменту «ЦНАП» Черкаської міської Ради від 20.11.2023 року, станом на 20.11.2023 року за адресою: [ADDRESS] зареєстроване місце проживання: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки від 01.02.2024 року ОСББ «Гоголя 469» загальна площа квартири [ADDRESS] знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ОСББ. Відповідачі отримують і споживають послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема послуги прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, купівлю електричної енергії, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, інше. За таких правовідносин між ОСББ та відповідачами утворились договірні відносини, які породжують цивільні права та обов`язки у сфері житлово-комунальних послуг у порядку ст. 11 ЦК України. Рішенням загальних зборів ОСББ від 10.08.2017 року затверджені розміри щомісячного внеску на утримання будинку та прибудинкової території за 1 кв.м. загальної площі квартири відповідачів - 3,60 грн. Зазначене вище прийняте рішення є діючими, правомірним, не оспорювалося та не скасовувалося. Претензій щодо якості та кількості наданих послуг щодо обслуговування будинку [ADDRESS] у передбаченому законом порядку до ОСББ не надходило. Відповідно до статуту ОСББ рішення загальних зборів ОСББ, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Однак, за період з 01.05.2018 року до 31.01.2024 року відповідачі не оплатили внески на утримання будинку згідно рішення ОСББ. Таким чином, відповідачі спричинили майнову шкоду ОСББ, яка перешкоджає належному виконанню ОСББ, передбачених зобов`язань по забезпеченню збереження житлового фонду, утримання будинку та прибудинкової території. А тому, просить стягнути солідарно із відповідачів [PERSON] у частці , [PERSON] у частці , [PERSON] у частці та [PERSON] у частці на користь ОСББ «Гоголя 469» прострочену заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, яка нарахована за період з 01.05.2018 року до 31.01.2024 року в загальній сумі 7\~459 грн. 84 коп., інфляційні втрати в сумі 418 грн. 64 коп., три проценти річних в сумі 118 грн. 49 коп., а всього 7\~996 грн. 97 коп. Також просить стягнути із відповідачів в солідарному порядку судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: судовий збір в розмірі 3 028 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1\~500 грн. та витрати в зв`язку з отриманням інформації про зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] в розмірі 259 грн. 60 коп., а всього 4\~787 грн. 60 коп. Письмові відзиви проти позову від відповідачів на адресу суду не надходили. 12.02.2024 року судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача ОСББ «Гоголя 469» - адвокат Гребченко Р.О. позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлялись в установленому законом порядку. Судові виклики надсилалися відповідачам за дійсним на теперішній час зареєстрованим місцем проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , однак адресована відповідачам кореспонденція повернулась до суду без вручення через відсутність адресатів за зазначеною адресою, що в контексті положень п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд вважає як повідомлення відповідачів належним чином. Разом з тим, інформацію про розгляд даної справи судом та про виклик відповідачів до суду було розміщено на веб-порталі «Судова влада». Таким чином, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, відповідачі не з`явились у судове засідання з розгляду справи. Відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України та зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до п. 5, 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Статтями 7, 8 вказаного вище Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, пунктом першим частини 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. В судовому засіданні встановлено, що 28.03.2017 року згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань за місцезнаходженням 18005, місто Черкаси, вул. Гоголя, буд. № 469 зареєстровано ОСББ «Гоголя 469». Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». ОСББ у своїй діяльності користується правами, визначеними статтями 16, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», та має обов`язки, передбачені статтею 18 цього Закону /т. 1 а.с. 5-7/. Згідно листа від 20.11.2023 року № 18720-01-10, наданого Департаментом «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР на запит адвокатського бюро «Гребченка Руслана», станом на 20.1.2023 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано місце проживання трьох осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /т. 1 а.с. 20/. Також, з матеріалів справи, а саме, листа КП «ЧООБТІ» від 30.11.2023 року № 905, наданого на запит адвокатського бюро «Гребченка Руслана», вбачається, що відповідачі у даній справі: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі Договору купівлі-продажу №1204, посвідченого приватним нотаріусом Малою Н.А. 10.04.2008 року, є співвласниками квартири [ADDRESS] (власність на частину квартири за кожним) /т. 1 а.с. 22/. Разом з тим, згідно відповідей Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» ЧМР від 14, 21 та 22 лютого 2024 року, що надійшли на запит суду, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: відповідачка [PERSON] , [INFO] , - з 04.11.1998 року по 05.08.2025 року; відповідач [PERSON] , [INFO] , - з 04.11.1998 року по 28.11.2018 року; відповідачка [PERSON] , [INFO] , - з 04.11.1998 року дотепер; відповідач [PERSON] , [INFO] , - з 04.11.1998 року дотепер /т. 1 а.с. 63-69/. Крім того, згідно актового запису про одруження №2334 від 06.12.2003 року після державної реєстрації шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , остання змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] » /т. 2 а.с. 6-7/. Після державної реєстрації шлюбу між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , остання змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] », що стверджується актовим записом про шлюб №53 від 30.11.2016 року /т. 2 а.с. 1-5/. Відтак, зазначена вище квартира [ADDRESS] , власниками якої є відповідачі у даній справі, знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює ОСББ «Гоголя 469», а відповідачі у вказаному житлі, отримують і споживають житлово-комунальні послуги, що включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема послуги прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території. Загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку по [ADDRESS] 10.08.2017 року було прийнято рішення про затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3,60 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири /а.с. 8-11/. Відповідно до довідки ОСББ «Гоголя 469», за підписом голови правління Кучін О.М., при створенні ОСББ «Гоголя 469» з Міського інформаційного розрахункового центру було надано реєстр особових рахунків, відповідно до якого загальна площа квартири [ADDRESS] становить 42,90 кв.м. /а.с. 13/. Таким чином, позивач здійснював нарахування розміру щомісячних платежів по квартирі відповідачів в розмірі 154 грн. 44 коп. на місяць (42,9 * 3,6 грн.), однак, відповідачі не здійснювали регулярної щомісячної оплати послуг позивача, внаслідок чого за ними обчислюється заборгованість з оплати послуг ОСББ «Гоголя 469» в розмірі 7 459 грн. 84 коп. за період надання послуг з 01.05.2018 року до 31.01.2024 року. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не здійснюють погашення заборгованості з оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, то позивач звернувся до суду з даним позовом та вимагає стягнути суму заборгованості, збільшену на індекс інфляції та три проценти річних за весь час прострочення. Тож між сторонами існує спір щодо обов`язку відповідачів по здійсненю оплати житлово-комунальних послуг, який виник з правовідносин, що регулюються нормами Житлового кодексу України (далі ЖК), Цивільного кодексу України (далі ЦК), Закону України від 09.11.2017р. №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189), Закону України від 14.05.2015р. №417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон №417) тощо. Надаючи оцінку обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного. Статтею 13 Конституції України передбачено, що власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК, яка передбачає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 7 Закону № 417 передбачено, що співвласники квартир у багатоквартирному будинку зобов`язані, зокрема: - забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; - забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; - виконувати рішення зборів співвласників; - забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; - забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; - своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 417 кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 Закону № 417 витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Також слід зазначити, що факт відсутності реєстрації відповідачів [PERSON] та [PERSON] на день подачі даного позову у квартирі [ADDRESS] , за якою рахується заборгованість перед позивачем, та співвласниками якої вони являються, не звільняє останніх, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, які були надані ОСББ «Гоголя 469» (код ЄДРПОУ 41241403) за вказаною адресою.\~ Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2020 року у справі № 757/29813/17-ц. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що управління багатоквартирним будинком, в якому відповідачі мають власну квартиру загальною площею 42,9 кв.м., здійснюється об`єднанням співвласників такого будинку « [ADDRESS] ». Рішенням загальних зборів співвласників будинку від 10.08.2017 року затверджений тариф на утримання будинку та прибудинкової території 3 грн. 60 коп. за 1 кв.м. загальної площі квартири. За таких обставин позивач правомірно та обґрунтовано здійснював нарахування щомісячних платежів по квартирі відповідачів в розмірі 154 грн. 44 коп. на місяць (3 грн. 60 коп. * 42,9 кв.м.) в період часу з 01.05.2018 року до 31.01.2024 року, а відповідачі зобов`язані були здійснювати оплату таких внесків. За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Також, з матеріалів справи вбачається, що договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався, однак, не укладення договору не виключає можливість стягнення з відповідачів на користь позивача вартості фактично отриманих послуг і не може бути підставою для звільнення споживачів (відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) від оплати цих послуг. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 15.03.2018 року у справі № 401/710/15-ц. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідачами до суду не надано доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих позивачем послуг, як і не надано доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачі мають перед позивачем невиконане грошове зобов`язання з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, що виникла за період з травня 2018 року по 31.01.2024 року включно, в загальному розмірі 7\~459 грн. 84 коп., а тому зазначена сума підлягає до стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку. Крім того, за загальним правилом, передбаченим ст. 599 ЦК, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховані на суму заборгованості. Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних витрат та трьох відсотків річних, за період з 26.01.2020 року по 23.02.2022 року включно, їх розмір складає 418 грн. 64 коп. та 118 грн. 49 коп. відповідно. Аналіз змісту наданого розрахунку свідчить, що він здійснений у відповідності до порядку, встановленого законом, і арифметично обчислений правильно, а відтак позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі на загальну суму 7 996 грн. 97 коп., яка складається з наступних сум: заборгованість з оплати послуг по утриманню будинку та прибудинкової території 7 459 грн. 84 коп., інфляційні нарахування 418 грн. 64 коп. та три відсотки річних 118 грн. 49 коп. Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з витрат позивача: з оплати судового збору в розмірі 3 028 грн. /т. 1 а.с. 1/, з оплати правової допомоги в розмірі 1\~500 грн. та з оплати витрат в зв`язку з отриманням інформації в КП «ЧООБТІ» про зареєстроване право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] в\~розмірі 259\~грн.\~60\~коп.\~/т.\~1\~а.с.\~40/.\~Загальна сума\~витрат позивача\~складає \~4\~787 грн. 60 коп. Відповідно до п. 1, 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з витребуванням доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З матеріалів справи судом встановлено, що в якості доказів розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу на суму 1\~500 грн. суду надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 14.11.2023р.; доручення (угода) до договору про надання професійної правничої допомоги від 14.11.2023 року №3; акт приймання-передачі наданих послуг до доручення (угоди) від 14.11.2023 року №1; рахунок-фактура №СФ-000005 від 31.01.2024 року; платіжна інструкція №429 від 02.02.2024 року. Надаючи оцінку вимогам позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат суд, вважає що такі витрати є співмірними із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову. За таких обставин, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі, то на підставі ст. 141 ЦПК України за рахунок відповідачів слід компенсувати позивачу витрати пов`язані з розглядом даної справи також у повному обсязі, а саме в розмірі 4 787 грн. 60 коп., тобто по 1 196 грн. 90 коп. з кожного. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved