Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилався на те, що відповідач [PERSON] є споживачем\~послуг з\~розподілу природного\~газу до\~об`єкту\~газопостачання за\~адресою:\~\~ [ADDRESS] . Разом з тим, [PERSON] неналежно виконує свої зобов`язання по сплаті коштів з розподілу природного газу, внаслідок чого у нього станом 31.12.2023 утворилась заборгованість у розмірі 5072грн. 26коп. За таких обставин, просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» заборгованість у розмірі 5072грн. 26коп., а також 3028грн. судового збору. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін. 21.03.2024 представника позивача адвокат Миронов С.І. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У разі відсутності відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Правовідносини з приводу газопостачання регулюються нормами\~Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року. Так, ст. 1 вказаного закону передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу. Ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та споживачем послуг з розподілу природного газу до об`єкту газопостачання за вищевказаною адресою (а.с.24). У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України, за формою Типового договору розподілу природного газу. Статтею 633 Цивільного кодексу України\~визначено, що публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно зі\~ст.634 Цивільного кодексу України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункт4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, крім іншого мають містити норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу). Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви - приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ. Як було вище встановлено судом, відповідач є єдиним власником об`єкту газоспоживання, у зв`язку із чим тільки йому надається послуга з розподілу природного газу. Крім того, як вбачається з розрахунку місячної вартості послуги, відповідач систематично передає позивачу показники газового лічильника, що свідчить про фактичне споживання ним природного газу (а.с.38). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач не подавав письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, споживання природного газу з газорозподільної системи не припиняв та фактично проводив споживання природного газу. Отже, вказані дії відповідача свідчать про його фактичну згоду про приєднання до умов Типового договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ. Однак,\~згідно дослідженої\~у судовому\~засіданні довідки\~про розрахунок\~боргу,\~відповідач [PERSON] \~неналежно виконує\~свої зобов`язання\~по сплаті\~коштів за\~природній газ,\~у зв`язку\~із чим\~у нього\~за період\~з червня\~2021\~по грудень\~2023\~становить 5072грн.\~26коп. (а.с.37). Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказаний вище борг за надані послуги з розподілу природного газу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному об`ємі. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved