Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів. В обґрунтування поданого позову посилається на те, що вона являється клієнтом АТ «Ощадбанк» у якому на її ім`я відкрито два рахунки. До рахунків «прив`язаний» її фінансовий номер телефону, яким вона користується повсякденно. 05 жовтня 2023 року о 11:17 год. після телефонного дзвінка невідомої особи та повідомлення про заборгованість позивача по кредиту, остання звернулася на «гарячу лінію» «Ощадбанку» та дізналась, що з обох її рахунків були зняті кошти. Невідкладно, 06 жовтня 2023 року, з метою з`ясування вищевказаних обставин, [PERSON] звернулась у відділення банку, де їй стало відомо, що 30.08.2023 з її рахунків зняті кошти в сумі 3035 гривень, а 31.08.2023 року - 5900 гривень. Отримавши виписку по рахунках, позивач дізналась, що переказ коштів в сумі 3035 грн. та 5900 грн. відбувся через UKR KYIV MOBILE BANKING 166711 30010001. Про списання коштів з її банківських рахунків [PERSON] дізналась лише у приміщенні банку, при цьому позивач не надавала банку в будь-якій формі згоди на списанні її коштів з банківських рахунків, послугами сервісів інтернету для оплати послуг вона не користувалась. Мобільний телефон вона не втрачала, у користування стороннім особам його не передавала. Оскільки, будь-яким чином вона не причетна до вказаних фінансових операцій, на її запитання яким чином відбулось списання коштів з банківських рахунків, працівники банку не спромоглись надати ґрунтовну та вичерпну відповідь про те, яким чином шахраї отримали доступ до її банківських рахунків, також не змогли надати інформацію про зловмисників, місце їх перебування та місце вчинення кримінального правопорушення. Модель мобільного телефону [PERSON] є застарілою, а тому у апаратно- програмному середовищі телефону неможливо встановити мобільний додаток «Ощад24/7» за допомогою якого власник рахунку спроможний контролювати зарахування та списання коштів з її рахунків. Вказана обставина унеможливлює належним чином контролювати рух коштів по банківських рахунках за допомогою мобільного платіжного інструменту. Ініціатором переказу коштів з обох банківських рахунків [PERSON] не була. Жодних смс - повідомлень на номер мобільного телефону, який «прив`язаний» до рахунків, про проведені транзакції за картковими рахунками, вона не отримувала. По факту крадіжки коштів з її банківських рахунків, 06.10.2023 вона звернулась з заявою у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП, за результатами якої розпочато кримінальне провадження №12023030520000946 за ч. 4 ст. 185 КК України. Досудове розслідування на даний час триває. 09.10.2023 вона звернулась із заявою у відділення «Ощадбанку» про повернення безпідставно списаних з її карткових рахунків грошових коштів. Відповіддю на звернення від 17.10.2023 за №102.107-23/170, банк відмовився повертати безпідставно списані грошові кошти. Своє рішення банк мотивував тим, що операції з використанням інтернет ресурсу проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Банк вважає, що реквізити платіжних карток , СVС2 пароль та паролі (ПІН-коди для одноразової операції в мережі Інтернет) стали відомі третій особі. [PERSON] було рекомендовано звернутись до правоохоронних органів для прийняття рішення згідно діючого законодавства. В той же час, із вказаного листа не вбачається, що [PERSON] своїми діями якимось чином сприяла передачі паролів, ПІН-кодів свого логіну та паролю третім особам, відповідно Банком не було встановлено її вини у передачі цих даних третім особам. [PERSON] , як володілець банківських рахунків та користувач карток, своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, не розголошувала третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та повідомляла іншу конфіденційну інформацію. Картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. Після отримання інформації про списання коштів з банківських рахунків вона невідкладно звернулась до відділення Банку та до правоохоронних органів, для фіксування та розслідування кримінального правопорушення. Водночас паролі та пін-коди до банківських карток не могли бути доступні особам, які безперешкодно заволоділи грошовими коштами 30.08.2023 та 31.08.2023 за її картковими рахунками, якщо тільки ці особи не працюють (працювали) у АТ «Ощадбанку» та мають (мали) доступ до відповідних клієнтських баз даних. В той же час, беручи до уваги інформацію, яка викладена відповідачем у листі від 17.10.2023, [PERSON] вважає, що банком не було доведено, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Загальна сума викрадених грошових коштів складає 8935 грн., безпідставно нараховані відсотки на банківському рахунку за користування кредитними коштами після здійснення неналежного переказу становлять 838,17 грн., відповідно пеня внаслідок здійснення неналежного переказу в розмірі 0,1% суми переказу становить 8,9 грн. (за кожен день) х 131 день (з 31.08.2023 по 08.01.2024 рік) = 1166 грн. Окрім того, за безпідставно списаними грошовими коштами з банківського рахунку позивачу неправомірно нарахувались відсотки за користування кредитним лімітом 838,17 грн. Враховуючи ту обставину, що відповідач відмовився в добровільному порядку повернути належні позивачу грошові кошти, [PERSON] вимушена скористатись послугами адвоката та звернутись до суду із даним позовом. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в сумі 8935,00 грн., 1166,00 грн. пені в розмірі 0,1% від суми неналежного переказу грошових коштів, зобов"язати АТ "Державний Ощадний Банк України" припинити нарахування відсотків за користування кредитним лімітом по банківському рахунку [NUMBER] здійсненого внаслідок неналежного переказу о 15 год. 46 хв. 31.08.2023 та відновити його стан до моменту здійснення неналежного переказу, а кошти за відсотками за користування кредитним лімітом визнати неправомірно нарахованими, а також стягнути з відповідача понесені [PERSON] судові витрати в сумі 8000,00 грн. на правничу допомогу. 15.02.2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Просимців А. Р. подав до суду додаткові пояснення у яких зазначив, що у відповідності до п. 1 ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги» надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за неналежне виконання платіжних операцій. Пунктом 6.19 ст. 38 цього Закону встановлено, що емітент зобов`язаний повідомляти користувача про виконання операцій з використанням електронного платіжного засобу. У разі невиконання емітентом обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу ризик збитків від виконання таких операцій несе емітент. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним у разі: інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем. Списання коштів з рахунків позивача відбулось тому, що банк взагалі не проінформував [PERSON] про операції з використанням її платіжного засобу, що унеможливило позивача вчасно заблокувати свої рахунки та завадити безперешкодному переказу коштів з її банківських карток. Про крадіжку коштів з карток вона дізналась лише 06 жовтня 2023 року, відповідно весь тягар відповідальності за збитки, завдані позивачу, несе Банк. Списання грошових коштів з карткових рахунків [PERSON] відбулося не за її розпорядженням і вона не повинна нести відповідальності за такі операції. Виявивши безпідставне списання (перекази, зняття) коштів, позивач повідомила про цей факт Банк та звернулася до правоохоронних органів. Відповідач скористався своїм правом та подав до суду відзив на позов у якому зазначив, що заявлений позов [PERSON] є безпідставний та не підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.08.2023 між AT «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений Договір, шляхом підписання заяви до Договору та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі -ДКБО). Банк відкрив поточний рахунок та надав позивачу платіжну карту типу VISA Classic «Моя картка» № [NUMBER] . Крім того, [PERSON] був відкритий картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «MORE» та надано платіжну карту типу МС Debit World РР (Море/Тіффані) № [NUMBER] . На карту був встановлений кредитний ліміт в розмірі 6000,00 грн. При укладенні договору, [PERSON] просила вважати номер мобільного телефону [NUMBER] фінансовим номером. Таким чином сторонами визнається факт виникнення відносин банківського рахунку на підставі ДКБО, зміст якого є публічною інформацією, що перебуває у вільному доступі на сайті Банку www.oschadbank.ua, про що зазначено в п. 3.1. Заяв позивача про приєднання до ДКБО. Відповідач зазначив, що відповідно до ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник несе відповідальність перед надавачем платіжних послуг, що його обслуговує, відповідно до умов укладеного між ними договору про надання платіжних послуг. Порядок емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні Інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням регулюється Положенням про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затверджене Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 (далі Положення № 164). Згідно з п. 140 Розділу VII Положення №164, користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Відповідно до відомостей, отриманих з програмного забезпечення Банку, спірні операції було здійснено в мобільному додатку Ощад 24/7 (нова, версія Flumo), підтвердження дій в якому здійснювалось за допомогою біометрії або кодом (доступу, який встановлюються при першому вході в налаштування безпеки. Реєстрація в системі «Ощад 24/7» відбулась 30.08.2023, що підтверджується, направленим на фінансовий номер телефону [PERSON] 380969908845 о 20:45 повідомлення з наступним змістом «коd $\psw\ dlya vxody v sistemu Oshad 24/7 #FLUMO#». Після чого, 30.08.2023 о 20.53 відбувся переказ коштів з карткового рахунку [NUMBER] ( зарплатна картка [NUMBER] ) в сумі 3000,00 грн. на картку іншого банку, що підтверджується випискою по рахунку. Крім того, 31.08.2023 о 15.46 відбувся переказ коштів з карткового рахунку [NUMBER] (кредитна картка [NUMBER] ) в сумі 5900,00 грн. на карту іншого банку, що підтверджується випискою по рахунку. 31.08.2023 в період з 21:19 год. по 21:49 год. відбувались повторні спроби входу й систему Ощад 24/7, про що свідчать надіслані на фінансовий номер телефону [PERSON] [NUMBER] коди (паролі) для входу в систему Ощад 24/7, датовані 30.08.2023 о 20:43:11 год., 31.08.2023 о 21:19:53 год., 31.08.2023 о 21:25:54 год., 31.08.2023 о 21:36:25 год., 31.08.2023 о 21:37:57 год., 31.08.2023 о 21:39:05 год., 31.08.2023 о 21:49:47 год., 09.10.2023 о 15:50:14 год., 09.10.2023 о 15:51:03 год., 09.10.2023 о 15:53:06 год. Зазначене вище спростовує твердження позивача про те, що в додатку Ощад 24/7 вона ніколи не реєструвалася та ніяких дій щодо оспорюваних переказів не вчиняла, оскільки саме їй були відомі реквізити платіжної карти, паролі, які надходили на її фінансовий номер та необхідні для ідентифікації держателя картки та активних дій з нею, зокрема і реєстрація/ перереєстрація доступу до системи «Ощад 24/7». Саме клієнт, як держатель картки, несе відповідальність за можливу компрометацію банківської картки, тобто наявність ситуації, при якій реквізити банківської карти (її номер, строк дії, CVV2/CVC2, ПІН-код, смс- пароль, тощо) стають відомі іншим особам, в результаті чого її (картки) подальше використання може призвести до несанкціонованого списання коштів з рахунку. Відповідач зауважує, що відповідно до п. 4 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцептованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією. Проте, [PERSON] звернулась до відділення Банку лише 05.10.2023, тобто, по завершенню спірних трансакцій, та просила заблокувати вищевказані платіжні картки, 09.10.2023 позивачка повторно звернулась на відділення та надала Витяг з ЄРДР. В розмові з менеджером Банку позивач повідомила, що її син має планшет та міг зареєструватись самостійно в системі «Ощад 24/7», при цьому вона не заперечувала, що син може мати доступ до її мобільного телефону. Таким чином, [PERSON] , своїми діями сприяла розголошенню персональної інформації та не забезпечила захисту свого мобільного телефону, наслідком чого стала можливість третім особам здійснити спірні трансакції. Таким чином вимога позивачки [PERSON] про стягнення з АТ «Ощадбанк» грошових коштів в сумі 8 935,00 грн. та відновлення стану рахунку до моменту здійснення неналежного переказу є безпідставною та не підлягає до задоволення. Крім того відповідач зазначив, що строк прострочення виконання зобов`язань [PERSON] становить понад 86 днів, відповідачем припинено нарахування процентів за договором 22.12.2023 року, а тому вимога позивачки про припинення нарахування процентів є безпідставною. Посилання позивача на Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» та Постанови Правління НБУ від 05.11.2014 року № 705 є нерелевантним, оскільки такі втратили чинність на момент виникнення спірних відносин, а відтак вимога про стягнення пені не підлягає задоволенню. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат. Відповідач звернув увагу, що відповідно до розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, адвокат провів наступні дії: - підготовка клопотань про виконання процесуальних дій - 500,00 грн. при цьому не зазначено, які процесуальні дії ним були виконані, - вивчення та копіювання матеріалів кримінального провадження - 2500,00 грн., при цьому матеріали кримінального провадження були наявні в його довірительки ще до укладення договору про надання професійної правничої допомоги від 26.12.2023, оскільки [PERSON] надала їх працівникам АТ «Ощадбанк», - підготовка позовної заяви з додатками в тому числі для відповідача - 5000,00 грн., проте при підготовці позову адвокат обґрунтував позовні вимоги нормативно - правовими актами, які втратили свою чинність і не діяли на момент спірних правовідносин. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наданими доказами, AT «Ощадбанк» підтверджує списання коштів з карткових рахунків позивача, внаслідок порушення нею умов договору, а саме своїми діями [PERSON] сприяла розголошенню персональної-інформації та не забезпечила захисту свого мобільного телефону, наслідком чого стала можливість третім особам здійснити спірні трансакції. Списання коштів з карткових рахунків відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, шляхом введення паролів, відомих лише [PERSON] , а тому підстави для відновлення Банком коштів на рахунках позивача відсутні. У зв`язку з наведеним, відповідач просить відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. ІІ. Позиція учасників процесу В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Додатково повідомила, що дійсно звернулася до АТ «Ощадбанк», щоб відкрити рахунок для отримання заробітної плати, отримала відповідну картку, також отримала кредитну картку. Картки носила з собою в гаманці, ними ніхто, крім позивача, не користувався, інформацію щодо карток нікому не надавала. Приблизно через місяць до неї зателефонували представники банку та повідомили про заборгованість по кредитній картці. [PERSON] звернулася до банку, представник банку повідомив, що з обох банківських карток [PERSON] були списані кошти, позивач після отриманої інформації звернулася до правоохоронних органів із заявою та до АТ «Ощадбанк» про повернення коштів, оскільки ніяких дій з грошима не вчиняла, працівниками банку їй у вимозі було відмовлено. Зазначила, що дійсно хотіла зареєструватися в додатку «Ощад24» через електронний пристрій - планшет, однак не змогла цього зробити. 30.08.2023 та 31.08.2023 року ніяких фінансових операцій не здійснювала, на мобільний телефон працівники банку не телефонували, не приходили смс- повідомлення про здійснення операцій з її рахунками. На запитання представника відповідача, ствердила, що проживає в будинку з чоловіком та сином, зареєструватися в додатку «Ощад24» вона хотіла 05 чи 06 вересня 2023, однак марно, допомагав зареєструватися в додатку «Ощад24» її син, ніхто не міг мати доступу до її мобільного телефону, оскільки телефон завжди знаходиться з нею. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з підстав зазначених у позові. Щодо позовної вимоги про стягнення пені, що становить 1166,00 грн., просив суд не брати до уваги дану позовну вимогу при ухваленні рішення. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, адвокат Просимців А. Р. зазначив, що всі заперечення у відзиві спростовуються матеріалами справи у яких є докази вчинення адвокатом його дій. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила, щодо заявлених позовних вимог в повному обсязі покликаючись на всю інформацію, яка зазначена у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснила, що відповідальність АТ «Ощадбанк» та клієнта передбачена у укладеному між ними Договорі. [PERSON] підписала заяву до Договору, коли отримувала картки, самі умови договору знаходяться на офіційному сайті АТ «Ощадбанк» для ознайомлення клієнта. Договір був укладений 13.08.2023 року, позивачу було відкрито два рахунки та надано дві банківських картки, [PERSON] погодилася з умовами договору. Ствердила, що перша реєстрація входу в додаток «Ощад24» відбулася 30.08.2023 року, при цьому потрібно було мати зазначений номер телефону та відповідну картку (інформацію про неї), картки клієнтів захищені, згідно умов договору саме клієнт несе відповідальність за розголошення інформації щодо наявних в неї банківських карток. На запитання представника позивача ствердила, що банк не повідомляє клієнта про списання коштів після проведення відповідної операції. Якщо клієнт хоче отримувати інформацію про трансакції коштів, така послуга платна, клієнт повинен повідомити про бажання користуватися такою послугою. [PERSON] не підключала таку послугу, в заяві про приєднання до договору (п. 3.4.3) не зазначила, що бажає отримувати інформування. Представник відповідача зазначила, що АТ «Ощадбанк» припускає, що хтось інший можливо вчинив переказ грошових коштів, але з обов`язковою умовою, що така особа мала доступ до телефону та карток позивача. Також зазначила, що реєстрація та вхід в додаток «Ощад24» відбувався на двох пристроях - комп`ютер або планшет. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою від 09.01.2024 року Нововолинського міського суду, цивільну справу 165/93/24 за позовом [PERSON] до АТ «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів передано за підсудністю до Іваничівського районного суду Волинської області. 29.01.2024 року справа надійшла до Іваничівського районного суду Волинської області. Ухвалою від 30.01.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Судове засідання призначене на 20.02.2024 року відкладено у зв`язку з клопотанням представника відповідача. 13.03.2024 в судовому засіданні клопотання представника позивача задоволено та допитано в якості свідка [PERSON] (сина позивача), оголошено перерву до 21.03.2024 року. В судовому засіданні 21.03.2024 року, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. ІV. Обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] дійсно являється клієнтом АТ «Ощадбанк», у власності якої перебувають дві банківські картки, які дійсні до березня 2028 року. У заяві приєднання № 409188704/130319 від 15.08.2023 року [PERSON] зазначила свій номер телефону [NUMBER] , як фінансовий номер та за яким проводилась комунікація з банком. 06.10.2023 року [PERSON] звернулася до ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї. В протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, яке зареєстроване 06.10.2023 року зазначила, що в період часу з 30.08.2023 по 31.08.2023, невідома особа таємно викрала з її банківських карток АТ «Ощадбанк» грошові кошти в сумах 3000,00 грн. та 5900,00 грн., чим завдала матеріальної шкоди на загальну суму 8900,00 грн. Відповідно до копії Витягу з ЄРДР, 07.10.2023 року було відкрито кримінальне провадження, за заявою - зверненням потерпілої, за ч. 4 ст. 185 КК України. Із копії протоколу допиту потерпілої [PERSON] від 07.10.2023 року, встановлено, що позивач 18.08.2023 року виготовила картки, оскільки влаштувалася на роботу для нарахування заробітної плати, однак 05.10.2023 року дізналася про свою заборгованість від представника АТ «Ощадбанку», із виписок відповідача дізналася про переказ коштів 30.08.2023 та 31.08.2023 із кредитної та зарплатної банківських карт в сумі 8900,00 грн. Відповідно до копії виписки по картковому рахунку вбачається переказ коштів 30.08.2023 в сумі 3000,00 грн. та 31.08.2023 в сумі 5900,00 грн. з карток позивача, а також нарахування відсотків за користуванням КД. Відповідно до копії рапорта О/у СКП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, лейтенанта поліції В. Злотко, опрацьовано заяву [PERSON] та яку зареєстровано в ЄРДР за ч. 4 ст. 185 КК України, однак оглянути мобвльний телефон заявниці для перевірки руху коштів не виявилось можливим оскільки заявниця мобільного додатку «Ощад24» немає (телефон старої моделі, кнопковий), смс-повідомлення на її телефон не надходили. Згідно з повідомленням відділу захисту операцій з БПУ управління економічної безпеки департаменту безпеки АТ Ощадбанк від 17.10.2023 року, ними розглянуто звернення [PERSON] від 09.10.2023 про відмову від проведення трансакцій у системі WЕВ - банкінг "Ощад 24/7 30.08.2023 та 31.08.2023 та встановлено, що операції з використанням Інтернет ресурсу WЕВ - банкінг проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів, які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Вважають, що реквізити платіжних карток, СVС2 паролі та паролі стали відомі третім особам, чим було порушено вимоги п. 9.15 Розділу ІХ Договору щодо обов`язку Клієнта забезпечити збереження неможливості отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, пін, номер картки та інше. Відповідно до копії заяви приєднання №409188704/130319 від 15.08.2023 року до договору комплексного банківського обслуговування, [PERSON] було відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Дана заява підписана позивачем власноручно. Згідно копій виписки по карткових рахунках, 30.08.2023 року з рахунку позивача був здійснений переказ коштів в сумі 3000,00 грн., 35,00 грн. комісія, 31.08.2023 року також був здійснений переказ на інший рахунок 5900,00 грн., а саме 30.08.2023 о 20:53:40 год. та 31.08.2023 о 15:46:07 год. року здійснено переказ коштів на рахунок іншого банку, а саме через «Ощад24» на картку Таскомбанку. В ході розгляду цивільної справи встановлено, що через додаток «Ощад24» здійснювався вхід до електронного кабінету користувача [PERSON] про що свідчать надіслані на фінансовий номер телефону позивача [NUMBER] коди (паролі) для входу в систему Ощад 24/7, датовані 30.08.2023 о 20:43:11 год., 31.08.2023 о 21:19:53 год., 31.08.2023 о 21:25:54 год., 31.08.2023 о 21:36:25 год., 31.08.2023 о 21:37:57 год., 31.08.2023 о 21:39:05 год., 31.08.2023 о 21:49:47 год. Через додаток «Ощад24» здійснювалася реєстрація/ перереєстрація до кабінету користувача [PERSON] про що свідчать надіслані на фінансовий номер телефону позивача [NUMBER] коди (паролі) для входу в систему Ощад 24/7, датовані: 09.10.2023 о 15:50:14 год., 09.10.2023 о 15:51:03 год., 09.10.2023 о 15:53:06 год. Відповідачем надано інформацію про здійснення через WEB банкінг, входу до додатку «Ощад24» 30.08.2023 та 31.08.2023 з різних пристроїв RMO-NX1 та AGS-W09. Як ствердив в судовому засіданні представник відповідача цими пристроями можуть бути комп"ютер або планшет, однак не мобільний телефон. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] (син позивача) показав суду, що до нього вечором (точної дати не пам"ятає) звернулася мати (позивач) на попросила зареєструвати її в додатку «Ощад 24» на її особистому планшеті, вони встановили додаток, однак до особистого кабінету позивача не увійшли, виникали проблеми, [PERSON] ще деякий час налаштовував програму, однак результат виявився негативний. Після цього додаток «Ощад 24» був видалений з планшету, через інші електронні пристрої не заходили до системи «Ощад24». Пізніше коли позивач пішла на роботу (була зима, лежав сніг) на її мобільний телефон, почали телефонувати невідомі номери, це були колектори. Через деякий час його мати (позивач) розповіла, що буде звертатися до адвоката, тому що хтось вкрав гроші з її рахунку. Зазначив, що картками позивача АТ «Ощадбанку» не користувався, взагалі їх не бачив, користувався тільки карткою позивача у АТ КБ «ПриватБанк». V. Застосоване судом законодавство Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Законом України від 30.06.2021 № 1591-IX «Про платіжні послуги» (далі - Закон № 1591-IX) визначаються поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури. Згідно пунктами 13 та 56 статті 1 Закону № 1591-IX електронний платіжний засіб - це платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом; платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки. Згідно пункту 1 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Частиною 3 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію користувача під час отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації; ініціювання дистанційної платіжної операції. Згідно пп. 70 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» визначено, що посилена автентифікація - процедура автентифікації, яка передбачає використання двох чи більше сукупностей даних, що належать до таких різних категорій: а) знань (володіння інформацією (даними), що відома лише користувачу); б) володінь (застосування матеріального предмета, яким володіє лише користувач); в) притаманність (перевірка біометричних даних або інших властивостей (рис, характеристик), притаманних лише користувачу, що відрізняють його від інших користувачів). Пунктом 5 ст. 88 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Відповідно до ч. 6 ст. 64 Закону України «Про платіжні послуги» порядок відкриття рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунку та особливості його обслуговування зазначаються в договорі, укладеному між надавачем платіжних послуг з обслуговування рахунку та користувачем - власником рахунку Зазначені норми є спеціальними і підлягають обов`язковому застосуванню до спірних правовідносин. Відповідно до п. 9.15 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Державний ощадний банк України» (далі ДКБО), клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. Пунктом 9.17 ДКБО передбачено, що клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта (п. 9.16 ДКБО). Згідно з пунктом 17.1.1 ДКБО Банк здійснює дистанційне обслуговування Клієнта за допомогою Дистанційних каналів обслуговування, зокрема, але не виключно за допомогою Чат-бот, Системи ДБО та всіх його каналів обслуговування, за плату, в розмірі Комісійної винагороди, визначеної Тарифами. Відповідно до пункту 17.1.5 ДКБО сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу Кваліфікованого електронного підпису чи через його електронну форму. Згідно з пунктом 17.2.3 ДКБО клієнт зобов`язаний забезпечити умови надійного зберігання Логіну, Паролю та отриманих від Банку Електронних підписів Клієнта, що виключають доступ сторонніх осіб до Рахунків та можливість розпорядження Рахунками сторонніми особами за допомогою Системи ДБО. Клієнт зобов`язаний не допускати тиражування Логіну, Паролю та/або їх передачу третім особам. У пункті 17.2.7 ДКБО зазначено, що будь-яка інформація, надана Клієнтом до Банку після проходження Клієнтом процедури Реєстрації вважається такою, що надана особисто Клієнтом та підлягає застосуванню Банком в порядку, передбаченому Договором. У пункті 17.2.9 ДКБО зазначено, що інформація щодо здійснених Клієнтом операцій в Системі ДБО фіксується в електронних протоколах, які зберігаються у Банку, і які Сторони домовилися вважати належним та допустимим доказом при розгляді судом або іншим компетентним органом, установою спору між ними або спору за їх участю. Згідно з пунктом 17.3.8 ДКБО наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта, відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк. Відповідно до пункту 17.4.4 ДКБО клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм- шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення. Крім цього згідно з пунктом 2.2 Правил користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», які є Додатком № 3 до Договору КБО, якщо платіжну картку втрачено, викрадено або з іншої причини вона стала непридатною до використання, а також якщо ПІН-код став відомий сторонній особі, позивач повинен в усній формі терміново заявити про це в Контакт-центр АТ «Ощадбанк» та протягом 3 днів надати письмові заяву в оригіналі або по факсу до установи Банку, де відкрито рахунок. Позивач відповідач відповідає за всі суми по операціях з платіжною карткою, якщо передано картку сторонній особі або не повідомлено банк про те, що її загублено. За таких обставин саме на позивачку покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів тощо, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. WEB-банкінг - це сучасний та мобільний програмний комплекс, що надає можливість контролювати стан рахунків, а також здійснювати банківські операції без відвідування відділення банку в режимі 24 години на добу, 7 днів на тиждень, з будь-якої точки світу, де є доступ до мережі Internet. Реєстрація користувача може здійснюватися на сайті WEB-банкінг, за допомогою мобільного додатку «Ощад24», через банкомат чи інформаційно - платіжний термінал самообслуговування Ощадбанку. Для реєстрації (перереєстрації) в системі ДБО «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), отримання дзвінка від Банку з кодом, чотири останні цифри номеру картки та PIN-код до неї. В подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Face ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS (Інструкція з реєстрації користувача у Мобільному Ощаді, мається у вільному доступі у мережі інтернет на сайті Банку www. oschadbank. uа). Дистанційне банківське обслуговування (ДБО) «Ощад24/7» регламентується положеннями Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО). Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. VI Висновки суду Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що між АТ «Ощадбанк» та позивачем 15.08.2023 укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відкрито поточний рахунок та надано платіжну карту типу VISA Classic «Моя картка» № [NUMBER] . Крім того, [PERSON] відкритий картковий рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «MORE» та надано платіжну карту типу МС Debit World РР (Море/Тіффані) № [NUMBER] . На карту був встановлений кредитний ліміт в розмірі 6000,00 грн. При укладенні договору, [PERSON] просила вважати номер мобільного телефону [NUMBER] її фінансовим номером. Відповідно до п. 3.1. Заяви про приєднання № 409188704/130319 від 15.08.2023, Клієнт беззастережно приєднується до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та укладає з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Згідно п. 5.1. Заяви про приєднання № 409188704/130319 від 15.08.2023, Клієнт запевняє, що Заява про приєднання є невідємною частиною Договору. Підписанням цієї Заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згода щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в.т.ч. договору банківського рахунку та Кредитного договору, та Достовірність даних, в.т.ч. персональних, вказаних в цій заяві. Клієнт підтверджує, що отримав, ознайомився і погоджується із Правилами користування Карткою, Тарифами, які діють на дату підписання цієї Заяви про приєднання. Клієнт усвідомлює, що ця Заява про приєднання рівною мірою поширюється на всі продукти та послуги, що будуть надаватись Банком Клієнту в майбутньому в рамках цієї Заяви про приєднання, Тарифів та Договору. Всі терміни та скорочення, що вказані, за текстом цієї Заяви, вживаються в значеннях, визначених договором. 30.08.2023 з рахунків позивача був здійснений переказ коштів в сумі 3035 гривень, а 31.08.2023 року 5900 гривень з використанням інтернет ресурсу "Web Banking". [PERSON] звернулась до філії АТ «Ощадбанк» з повідомленням щодо шахрайських дій по списанню коштів з її банківських карток. Як зазначила позивач, своїми діями чи бездіяльністю не розголошувала третім особам інформацію про номери карткових рахунків, пін-коди та не повідомляла іншу конфіденційну інформацію, картки не губилися, доступу до них треті особи не мали. 06.10.2023 розпочато кримінальне провадження №12023030520000946 за ч. 4 ст. 185 КК України за заявою [PERSON] , досудове розслідування на даний час триває. Згідно повідомлення відділу захисту операцій з БПУ управління економічної безпеки департаменту безпеки АТ Ощадбанк від 17.10.2023 року, зазначено що ним розглянуто заяву [PERSON] про відмову від проведення трансакцій у системі WЕВ - банкінг та встановлено, що операції з використанням Інтернет ресурсу WЕВ - банкінг проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів, які відомі лише клієнту та були направлені на номер мобільного телефону. Вважають, що реквізити платіжних карток, СVС2 паролі та паролі стали відомі третім особам, чим було порушено вимоги п. 9.15 Розділу ІХ Договору щодо обов`язку Клієнта забезпечити збереження неможливості отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, пін, номер картки та інше. Відповідно до відомостей, отриманих з програмного забезпечення Банку, спірні операції було здійснено в мобільному додатку Ощад24/7 (нова, версія Flumo), підтвердження дій в якому здійснювалось за допомогою коду (доступу, який встановлюються при першому вході в налаштування безпеки. Реєстрація в системі «Ощад 24/7» відбулась 30.08.2023, що підтверджується, направленим на фінансовий номер телефону [PERSON] 380969908845 о 20:43 повідомлення з наступним змістом «коd $\psw\ dlya vxody v sistemu Oshad 24/7 #FLUMO#». Вхід до додатку «Ощад24» 30.08.2023 та 31.08.2023 здійснювався з різних електронних пристроїв, комп"ютера або планшета, однак не мобільного телефону, як ствердив представник відповідача. Із наданих пояснень позивача та свідка, її сина [PERSON] , судом встановлено, що ними дійсно здійснювалися спроби встановити програмний додаток «Ощад24» на електронний пристрій - планшет, такий додаток зі слів свідка був встановлений, однак, як ствердив з невідомої причини вхід у нього був неможливий, він деякий час намагався усунути несправність, зайти у додаток однак це не вдалося. Оскільки для встановлення мобільного додатку є необхідним введення реквізитів платіжної картки та введення інформації, яка приходила на мобільний телефон позивача, (кодів доступу) своїми твердженнями позивач та свідок по справі підтвердили факт розголошення Клієнтом, в даному випадку позивачем, інформації третім особам по своїх платіжних картках та такими своїми діями , на думку суду, позивачка сприяла втраті інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. У своїх показах свідок також зазначав, що користується платіжною карткою позивача, однак іншого банку та підтвердив що позивачка залишала свій мобільний телефон з фінансовим номером вдома, без належного контролю, перебуваючи в той час на роботі. Таким чином, на думку суду, перерахування грошових коштів з карткового рахунку стало можливим у зв`язку з порушенням позивачем (недотриманням) вимог Розділу IX Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме: п. 9.15 «Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2/CVC2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна , Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.», п. 9.16 «Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. Вивчення та аналіз документів з авторизації у спірних трансакціях свідчить про те, що вони дійсно мали місце, операції проводились з використанням інтернет ресурсу та їх було проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку, а саме: логіну та паролю до ДБО, одноразових паролів надісланих на фінансовий номер Клієнта, які відомі виключно Клієнту. Таким чином, враховуючи те, що операції з переказів грошових коштів у сумі 8900,00 гривень були здійснені 30.08.2023 та 31.08.2023 року в мережі Інтернет за допомогою системи ДБО «Ощад 24/7», авторизація та вхід до якої виконаний з використанням реквізитів платіжної картки, у тому числі CVV-коду, а також фінансового номеру, кодів, отриманих в смс-повідомленнях на фінансовий номер, які відомі тільки власнику картки, АТ «Ощадбанк» не повинен нести відповідальність за дані операції. Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/22780/15-ц, які відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження неправомірних дій відповідача АТ «Ощадбанк», внаслідок яких списано грошові кошти з карток позивача. У постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 686/17744/21 вказано, що встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Враховуючи, що звернення позивача до банку було зафіксовано 06.10.2023 року, тобто після здійснення 30.08.2023 та 31.08.2023 року спірних транзакцій, відповідальність за проведення цих спірних транзакцій у справі несе позивач. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, у зв`язку з чим у його задоволенні необхідно відмовити. Крім цього відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Таким чином, позивач яка є потерпілим в кримінальному провадженні, в разі встановлення винних осіб, не позбавлена права звернутись до винних осіб з відповідним позовом (ст.ст. 55, 128 КПК України). VI. Судові витрати Відповідно до статті 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати позивача покладаються на неї.

Outcome: dismissed