Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 4680913 від 29.07.2021 у розмірі 40517,11 грн; стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, 29.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний Договір № 4680913 із використанням одноразового пароля, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок, строком на 15 днів, проте відповідачем не були виконані належним чином кредитні зобов`язання. 11.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міолан" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 12Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договором, у тому числі і за Договором споживчого кредиту № 4680913 від 29.07.2021. Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" є новим кредитором та набуло право вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 40517,11 грн, з яких: 9215,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 30302,11 грн - заборгованість за відсотками; 1000,00 грн - заборгованість за комісійними винагородами. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 15.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду не заперечує. Третя особа про причини неявки суд неповідомила. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, останній не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Як визначається ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦПК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205,207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, від 16.12.2020 у справі № 561/77/19. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що відповідно до договору про споживчий кредит № 4680913 від 29.07.2021, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн, строком на 15 днів. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 13.08.2021. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальником за кредитом складає 13250,00 грн. Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10 % від суми кредиту одноразово. Договір підписаний відповідачем електронним підписом 29.07.2021. Укладений договір складається з графіку платежів за договором про споживчий кредит, паспорту споживчого кредиту № 4680913 та анкети заяви на кредит. Платіжним дорученням № 52417363 від 29.07.2021 підтверджується перерахування коштів відповідачу в сумі 10000,00 грн. Згідно з договором факторингу укладеного 11.11.2021 між ТОВ "Міолан" та ТОВ "Діджи Фінанс" №12Т, ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Діджи Фінанс" свої права грошової вимоги до боржників за кредитним договором, у тому числі і за Договором про споживчий кредит № 4680913 від 29.07.2021 на загальну сума заборгованості 40517,11 грн, що підтверджується копією договору факторингу та витягом з Додатку №1 до договору факторингу № 12Т від 11.11.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором кредитної лінії № 4680913 від 29.07.2021 сума боргу є обґрунтованою та документально підтвердженою, складає 40517,11 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача за кредитним договором ТОВ "Діджи Фінанс" не здійснювало нарахування штрафних санкцій на суму заборгованості відповідача. Враховуючи наведене та те, що відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 40517,11 грн, яка відповідачем не спростована та право вимоги якої перейшло до позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду 2147,20 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати позивача на правничу допомогу в даній справі склали 6000 гривень, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 42649746 від 11.12.2023, детальним описом виконаних адвокатом робіт, актом підтвердження надання юридичної допомоги про надання правничої допомоги від 11.12.2023. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду та значенням справи для сторони. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved