Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 16.09.2020 року позивач дав у борг згідно договору позики 39000,00 грн. відповідачу. 08.12.2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси виніс рішення по справі №712/12970/20 яким стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 39000,00 грн., три процента річних в сумі 1147,56 грн. та інфляційні втрати в сумі 3276,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн., а всього 45423,56 грн. Позивач звернувся до виконавчої служби, і 24.11.2023 року Державною виконавчою службою на рахунок позивача було перераховано кошти в рахунок виконання рішення суду. Позивач вважає, що враховуючи, що заборгованість за договором позики була стягнута 24.11.2023 року то за період з 09.12.2021 року по 24.11.2023 року підлягають стягненню з відповідача 3 % річних в сумі 2295,12 грн. та інфляційні в сумі 12576,00 грн., що разом складає 14871,12 грн. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 16.02.2024 року. Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для\~\~подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~\~проти розгляду справи\~\~в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~\~строк для подання відзиву на позов. Відповідач\~\~відзиву на позов,\~\~заяви із\~\~обґрунтованими\~\~запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~Кодексу. Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.12.2021 року по справі №712/12970/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 45423,56 грн. Рішення суду набрало законної сили 11 січня 2022 року. 11.02.2022 року головним державним виконавцем ЦВДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68602235 за заявою стягувача на підставі виконавчого листа №712/12970/20 виданого 27.01.2022 року виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 45423,56 грн. Згідно видруківки інформаційної довідки «Ощадбанк» 24.11.2023 року стягнуті кошти на користь стягувача [PERSON] боргу по ВД №712/12970/20 в сумі 45423,56 грн. 25.11.2023 року позивач направив відповідачу претензію (вимогу) в порядку ст. 530 ЦК України, в якій запропонував додатково сплатити за період з 09.12.2021 року по 24.11.2023 року 3 % річних в сумі 2295,12 грн. та інфляційні в сумі 12576,00 грн., що разом складає 14871,12 грн. Згідно розрахунку трьох процентів річних та інфляційних за період з 09.12.2021 року по 24.11.2023 року доданих позивачем до матеріалів справи: 3 % річних становить 2295,12 грн. та інфляційні в сумі 12576,00 грн., що разом складає 14871,12 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою\~статті 612 ЦК України\~встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2\~ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 березня 2016 року у справі №6-2168цс15. Аналогічна позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 686/21962/15-ц. Саме лише прийняття рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~сум. Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.12.2021 року у справі №712/12970/20. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позивач обґрунтовано нарахував відповідачеві 3% річних та інфляційні витрати за період невиконання рішення суду, тобто невиконання боргових зобов`язань. Належних доказів на спростування заявлених позовних вимог відповідачем суду не надано. У відповідності з\~ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Враховуючи, що позивач не сплачував судовий збір при подачі позову, його слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved