Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20 вересня 2003 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції,\~про що\~складено запис\~№ 1290. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що з 2022 року шлюбні відносини між сторонами припинились, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та, як наслідок, неможливість проживання однією сім`єю, що призвело до взаємної втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що родина розпалась остаточно і не може бути відновлена. Посилаючись на зазначені обставини, враховуючи, що шлюб фактично не існує, сім`ю зберегти неможливо, позивач просить суд розірвати шлюб, який укладений між [PERSON] і [PERSON] , та який зареєстрований 20 вересня 2003 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, запис № 1290, та змінити позивачу прізвище з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 20 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.18). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином (а.с.19-20), про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, у прохальній частині позовної заяви позивач просить розглянути справу за її відсутності, а також позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.3, 5). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку (а.с.21, 24). При цьому, відповідач подав до канцелярії суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.23). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 20 вересня 2003 року, та зроблено відповідний запис № 1290. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). [INFO] у\~ [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26 жовтня 2006 року (а.с.11). [INFO] у\~ [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 березня 2009 року (а.с.12). Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог, врахувавши, що сторони не бажають зберегти шлюб та сім`ю, а також не мають намірів проживати спільно, оскільки факти, які викладені у позовній заяві, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, шлюбні стосунки сторони не підтримують, від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей, спір між сторонами щодо нажитого в шлюбі майна відсутній, приймаючи також до уваги, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, незважаючи на зусилля суду до примирення сторін, суд дійшов висновку про те, що сім`ю зберегти не має можливості, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. За правилами ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved