Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 19.04.2010 року, за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: земельну ділянку площею 0,6405 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , зем. ділянка № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:002:0497; земельну ділянку площею 0,7416 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , зем. ділянка № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:003:0431; земельну ділянку площею 0,8313 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , зем. ділянка № [NUMBER] , передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122082000:01:001:0478 та житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що було пропущено шестимісячний строк, передбачений ч.1 ст. 1270 ЦК України, для подачі заяви про прийняття спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - земельна ділянка площею 0,6405 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , зем. ділянка № 130, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909046, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00152, кадастровий номер 5122082000:01:002:0497, що також підтверджено відповіддю на запит № 664/340-24 від 05.03.2024 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,7416 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , зем. ділянка № 270, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909046, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00152, кадастровий номер 5122082000:01:003:0431, що також підтверджено відповіддю на запит № 664/340-24 від 05.03.2024 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - земельна ділянка площею 0,8313 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № [NUMBER] , зем. ділянка № [NUMBER] , передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 909046, виданого 20.09.2006 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01.06.521.00152, кадастровий номер 5122082000:01:001:0478, що також підтверджено відповіддю на запит № 664/340-24 від 05.03.2024 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області; - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності № 306 від 25.05.1989 року, виданого Виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що також підтверджено відповіддю КП «Ізмаїльське МБТІ» № 160 від 12.03.2024 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.04.2010 року Виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, \~які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були \~зачаті за життя спадкодавця і народжені \~живими після відкриття спадщини. Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 23.03.2009 року секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 17, [PERSON] заповів належний йому на праві власності житловий будинок, розташований в с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області своєму синові [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76058311 від 02.03.2024 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 23.03.2009 року, зареєстрований за № 17 не змінювався та не скасовувався. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає. Однак не вся спадщина охоплена заповітом та спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину фактично не прийняв, тому спадкування спадкового майна здійснюється за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.10.1983 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 08, виданою 11.01.2024 року Комишівським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Враховуючи викладене судом встановлюється факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 19.04.2010 року, за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємець за заповітом та законом [PERSON] у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався та постійно за однією адресою зі спадкодавцем не проживав, тобто вважається таким, який спадщину не прийняв. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved