Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

І. стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28.07.2022 р. на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22.12.2021 №71860, яки виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. відкрито виконавче провадження №69520301 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 27.05.2020 №491026084, укладений між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] за період з 20.09.2021р. по 20.12.2021 р, включно, у розмірі 33375,95 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8343,99 грн.- заборгованість за відсотками та комісією; 50,0 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Вважає, що приватний нотаріус, при вчинені виконавчого напису не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення виконавчого напису, передбаченої пунктом 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого переліком документів, за якими стягнення заборгованості. Нотаріус вчинив виконавчий напис на договорі, що не був нотаріально посвідченим. 05.10.2023 представник відповідача звернувся до суду із заявою в якій вказав, що товариство визнає позовні вимоги , просив розглянути праву за його відсутності та на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України просив повернути позивачу з державного бюджету 50% сплаченого судового збору (а.с.15). ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги (а.с.5,31). Представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінасн» звернувся до суду із заявою в якій просив розглянути праву за його відсутності (а.с.15). Треті особи в судове засідання не прибули, не повідомили про причини неявки т не надали письмових пояснень у справі. IIІ. Процесуальні дії у справі В ухвалі про відкритті провадження у справі від 06.09.2023 р. постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.10). На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 28.07.2022 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим А.О. відкрито виконавче провадження №69520301 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчиненого 22.12.2021р №71860 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт фінанси» , якому АТ «Альфа-Банк», на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021р. відступлено право вимоги за кредитним договором №491026084 від 27.05.2020 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] , заборгованість за період з 20.09.2021р. по 20.12.2021 р, включно, у розмірі 33375,95 грн. заборгованість за тілом кредиту; 8343,99 грн.- заборгованість за відсотками та комісією; 50,0 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с.6).. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Згідно зі ст.87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Перелік був доповнений новим Розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", який дав право нотаріусам вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах. Однак, 22 лютого 2017 року ці зміни визнано незаконними та нечинними постановою Київського апеляційного адміністративного суду. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі" визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін, тобто з 22 лютого 2017 року виконавчий напис може бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, за обставинами цієї справи нотаріус не мав повноважень та законних підстав 22.12. 2021року вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, оскільки останній не був нотаріально посвідчений. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого ним судового збору, що складає 536,8 грн. Інші 50% судового збору, тобто 536,8 грн., у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідач на корить позивача.

Outcome: approved