Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

В грудні 2023 року [PERSON] , яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 22 жовтня 2022 року позивач та відповідач уклали шлюб, який зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 1828, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 20.10.2022 року. Від спільного сумісного життя у них є діти: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами. На протязі останніх шести місяців сімейне життя між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між подружжям постійні конфлікти та суперечки. Всі ці обставини призвели до того, що втрачене почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Тому, просила суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 1828. Стягнути з [PERSON] сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Справу про розірвання шлюбу розглядати без участі позивача та його представника в спрощеному порядку. Проти заочного рішення суду не заперечують ( а. с. 1-3 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2023 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. ( а. с. 18-19 ) та матеріали справи передані для розгляду, які отриманні 26.12.2023 року. Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 26 грудня\~ 2023 року\~ судом\~ було\~\~ здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача\~ (а. с. 23). 16 січня 2024 року за вх. № 2933 судом отримано з відділу обліку та моніторингу інформацію про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в Києві та Київській області щодо\~ зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача (а. с. 24). Згідно отриманої інформації, [PERSON] , [INFO] з 30.05.2019 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З огляду на\~ викладене, вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати\~ у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.\~ Ухвалою судді від 18 січня 2024 року прийнято позовну заяву до провадження та відкрито провадження у даній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Призначено судове засідання у справі на 16.02.2024 року ( а. с. 25-26 ). 16 лютого 2024 року розгляд справи було відкладено до 20.03.2024 року у зв`язку з відсутністю відомостей про належне сповіщення відповідача ( а. с. 32 ). В судове засідання 20.03.2024 року позивач [PERSON] не з`явилася, звертаючись з позовною заявою, в прохальній її частині, справу про розірвання шлюбу просили розглядати без участі позивача та його представника. Проти заочного рішення суду не заперечували ( а. с. 3 ). До того ж, 30.01.2024 року за вх. № 5826 судом було отримано від позивача [PERSON] заяву, в якій остання просила справу про розірвання шлюбу розглядати без її участі та участі її представника. Позов підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем. Проти заочного рішення суду не заперечує. Витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача ( а. с. 29 ). Окрім цього, 19.03.2024 року за вх. № 14681 судом отримано від представника позивача [PERSON] заяву, в якій зазначено, що обізнані про розгляд справи призначений на 20.03.2024 року о 12.30 год. Позивач по справі, позов підтримує, просить розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишає прізвище « [PERSON] ».Проти заочного рішення суду не заперечує. Витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача ( а. с. 36-37 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання 20.03.2024 року не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що\~ в матеріалах справи свідчить наявне рекомендоване поштове повідомлення про вручення. З вказаного поштового рекомендованого повідомлення вбачається, що судову повістку направлену судом після відкладення судового засідання ( 16.02.2024 року ), відповідач [PERSON] отримав 04.03.2024 року ( а. с. 35 ). Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно ( ч. 5 ст. 128 ЦПК України ). Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог Цивільно-процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи та завчасно. Заяв та клопотань на адресу суду з боку відповідача не надходило, як і не надходив відзив на позовну заяву. Окрім того, на адресу суд повернулося поштове рекомендоване повідомлення про вручення, з якого вбачається, що [PERSON] 14.02.2024 року отримав з суду кореспонденцію ( ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками та судову повістку ) ( а. с. 34 ). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Як зазначено вище, позивач та її представник скористувалися своїм правом, визначеним в ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 від 1 жовтня 2020 року. В зазначеній постанові Верховний Суд виходив з такого: «якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні». Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзиву і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд\~ вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд. Ухвалою суду від 20.03.2024 року постановлено провести розгляд даної цивільної справи в заочному порядку. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 20.10.2022 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у Білоцерківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 1828, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] , що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 20.10.2022 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) ( а. с. 30 ). З матеріалів справи убачається, що від спільного сумісного життя у сторін по справі є діти: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними в матеріалах справи свідоцтвами про народження останніх ( а. с. 6, 7 ). Так, звертаючись до суду з вказаною позовною заявою, в ній зазначалося, що на протязі останніх шести місяців сімейне життя між ними погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між подружжям постійні конфлікти та суперечки, що призвело про втрачене почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя з відповідачем неможливе та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Водночас, з боку відповідача не було спростованого зазначеного, від останнього не надходило на адресу суду жодних заяв та клопотань, при цьому, останній був належним чином обізнаний про наявність на розгляді в суді даної справи. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Тобто, саме таким чином відповідач розпорядився своїми правами. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу,\~ завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, звертаючись 30.01.2024 року з заявою про розгляд спрваи за відстуності позивача та її представника, [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] » ( а. с. 29 ). Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, як зазначено вище та встановлено судом, що подружжя на протязі останніх шести місяців фактично припинили шлюбні відносини, між ними втрачене почуття любові та поваги один до одного, тривалий час, кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування та шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та остання просила не вживати заходів щодо примирення подружжя,\~ суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв`язку з чим, шлюб необхідно розірвати. Водночас, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 113 СК України та прохання в заяві позивача, яке отримане 30.01.2024 року, суд вважає можливим після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача « [PERSON] » та надалі іменуватися цим прізвищем. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~ позивача\~ (дружини) по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При зверненні до суду з даним позовом, представником позивача сплачено судовий збір в розмірі 1 703,60 грн., понесення яких документально підтверджено наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією від 21.12.2023 року ( а. с. 4). Велика Палата Верховного Суду вважає помилковим твердження про неможливість прийняти як доказу сплати судового збору за подання позовної заяви платіжне доручення лише у зв`язку із зазначенням у ньому платником іншої особи, а не позивача. Треба враховувати весь зміст платіжного документа, зокрема, вказівки на призначення відповідного платежу (об`єкта справляння судового збору). Визначальним виступає факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спецфонду Держбюджету. Висновки сформовані у постанові від 30.09.2020 р. у справі № 9901/144/20. Висновок щодо неможливості прийняття квитанції через зазначення у ній платником іншої особи є обмеженням в доступі до суду. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 № №752/4567/19. Тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 1073,60 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною платіжною інструкцією. Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved