Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом 23 квітня 2021 року, в обґрунтування якого вказував, що ДП «Криворізька теплоцентраль» перетворено у ПАТ «Криворізька теплоцентраль», а потім перейменовано на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», що здійснює постачання теплової енергії населенню, яке відповідно до Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», Постанови Кабінету Міністрів України № 630 от 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зобов`язано щомісячно здійснювати плату за послуги з теплопостачання. Позивачем надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від яких відповідачі не відмовлялись та за користування якими проводились нарахування відповідно до встановлених тарифів. Натомість, через несплату за користування тепловою енергією відповідачами по [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 01.04.2021 року утворилась заборгованість на суму 74286,55 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК через несвоєчасне виконання зобов`язання щодо сплати спожитих послуг відповідачі за такий період мають сплатити на користь позивача також 3% річних в сумі 3951,14 грн. та інфляційні втрати в сумі 9619,55 грн. На підставі переліченого просив суд стягнути з відповідачів солідарно суму боргу у загальному розмірі 87857,25 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. Ухвалою суду від 16 лютого 2023 року заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 19 листопада 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення було скасовано. Ухвалою суду від 29 грудня 2023 року було прийнято до провадження позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення та об`єднано в одне провадження із зустрічним позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів, третя особа: [PERSON] . Ухвалою суду від 8 лютого 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача, [PERSON] , про повернення позову Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення без розгляду особі, яка його подала, було відмовлено. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача, [PERSON] , про повернення без розгляду всіх процесуальних документів Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» було відмовлено. Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача, [PERSON] , про витребування доказів було відмовлено. Ухвалою суду від 21 березня 2024 року було зустрічний позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про захист прав споживачів, третя особа: [PERSON] , залишено без розгляду. Ухвалами суду\~від 21\~березня 2024\~року було\~відмовлено в\~постановлені окремих\~ухвал за\~клопотаннями представника\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~відносно Акціонерного\~товариства «Криворізька\~теплоцентраль» та\~суддів Дніпровського апеляційного суду й Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу. Представник позивача, Шаблій Ю. В., у судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві до суду, внаслідок чого просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги повністю. Ані відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , ані представник відповідачки, [PERSON] , до судового засідання за невідомих суду причин не з`явились повторно, будучи про час та місце розгляду справи повідомленими належним чином. Отже, на підставі наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відповідачів та представника [PERSON] . На підставі переліченого вмотивування суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про можливість часткового задоволення поданого АТ «Криворізька теплоцентраль» позову, виходячи з наступного обгрунтування. Відповідно до ст. 901 ЦК за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором. На підставі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам. Згідно із ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону. За ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. На підставі ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання. На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас. За п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначає, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно. Згідно із особовим рахунком № [NUMBER] вбачається, що він відкритий по [ADDRESS] , опалювальна площа якої за розшифруваннями нарахування позивача становить 69,60 кв. м. Як вбачається із розрахунків АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість споживачів з наданої останнім теплової енергії по [ADDRESS] за період з 01.10.2013 року по 01.04.2021 року становить 74286,55 грн. Факт поставки АТ «Криворізька теплоцентраль» теплової енергії у спірний період підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок [ADDRESS] від 16.10.2013 р., 26.03.2014 р., 28.10.2014 р., 14.04.2015 р., 27.11.2015 р., 07.04.2016 р., 21.10.2016 р., 28.03.2017 р., 24.11.2017 р., 28.11.2018 р., 08.04.2019 р., 05.11.2019 р., 11.04.2020 р., 04.11.2020 р., 14.04.2021 р., 27.10.2021 р. та 01.04.2022 р. відповідно. Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачам послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» від 17 жовтня 2014 року та від 31 березня 2015 року, до якої були внесені зміни постановами від 11 червня 2015 року, від 9 червня 2016 року, 28 грудня 2017 року. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що розмір несплачених відповідачами послуг з теплової енергії підтверджено відповідними тарифами та розрахунком позивача по [ADDRESS] . Також суд зазначає, що за ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 18 березня 2018 року по справі № 210/5796/16-ц. Так на підставі розрахунків представника позивача 3% річних та інфляційних витрат відповідно до ст. 625 ЦК за період прострочення погашення заборгованості споживачів з 01.10.2013 року по 01.04.2021 року вбачається, що останні заборгували за спірний період позивачу з 3% річних в розмірі 3951,14 грн. та з інфляційних втрат у розмірі 9619,55 грн. За інформацією від 29 грудня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що відомості про власників квартири по [ADDRESS] відсутні. Суд також зазначає, що за інформацією з Реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу вбачається, що в [ADDRESS] відповідачка, [PERSON] , зареєстрована з 1993 року, а, натомість, відповідач, [PERSON] , був знятий з реєстрації з такої адреси 18.02.2021 року. Суд зауважує, що за ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; а індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, (або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. При цьому за ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене вмотивування, суд зазначає, що відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , будучи зареєстрованими по [ADDRESS] та користуючись житлово-комунальними послугами з постачання централізованого опалення, несуть відповідальність за зобов`язаннями з їх оплати, тому повинні відповідати за пред`явленим АТ «Криворізька теплоцентраль» до них позовом. Однак суд зазначає, що оскільки відповідач, [PERSON] , не зареєстрований по [ADDRESS] з 18.02.2021 року, а доказів користування ним послугами за такою адресою представниками відповідача за період з 18.02.2021 року по 01.04.2021 року не надано суду, то такий відповідач не несе відповідальність за зобов`язаннями з оплати послуг позивача, починаючи з 18.02.2021 року, тому не повинен відповідати за пред`явленим АТ «Криворізька теплоцентраль» до нього позовом в цій частині. Таким чином в задоволенні позову АТ «Криворізька теплоцентраль» до [PERSON] про стягнення боргу за послуги з опалення за період з 18.02.2021 р. по 01.04.2021 р. через недоведеність заявлених в цій частині вимог слід відмовити. При цьому суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який тривав до 30 червня 2023 року. Законом України від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Крім того на підставі п. 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції з 17 березня 2022 року) вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Так у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 5-30 год. 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Врахувавши наведені норми, суд дійшов переконання, що для заявлених позивачем вимог за період з 12.03.2017 року по 01.04.2021 року строки загальної позовної давності не спливли, оскільки Законами України були внесені зміни до ЦК щодо продовження строків за ст. 257 ЦК на час дії карантинних обмежень та на час введеного в Україні воєнного стану. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 1 грудня 2021 року по справі № 373/651/20. Отже, суд дійшов висновку, що позов АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] та [PERSON] , як солідарних відповідачів, на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованості з послуги з опалення за період з 01.10.2013 року по 18.02.2021 року в сумі 68229,81 грн. (74286,55 3974,86 (5299,34 / 28 х 11) = 68229,81). Натомість, за період з 18.02.2021 року по 01.04.2021 року з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягає стягненню заборгованість за послуги з опалення в сумі 6056,74 грн. (74286,55 - 68229,81 = 6056,74). Також, зважаючи на викладене вмотивування, за період з 01.10.2013 року по 18.02.2021 року з [PERSON] та [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягає солідарному стягненню заборгованість з 3% річних в розмірі 3935,35 грн. (3951,14 15,79 = 3935,35) та з інфляційних втрат у розмірі 9552,33 грн. (9619,55 49,25 (45,75 / 28 х 11) = 9552,33). Натомість, за період з 18.02.2021 року по 01.04.2021 року з [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» підлягає стягненню заборгованість з 3% річних в розмірі 15,79 грн. (3951,14 - 3935,35 = 15,79) та з інфляційних втрат у розмірі 67,22 грн. (9619,55 9552,33 = 67,22). Також відповідно до ст. 141 ЦПК суд також стягує з відповідачів, [PERSON] та [PERSON] , витрати позивача з оплати судового збору в сумі 2270 грн. на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» в рівних частках, тобто по 1135 грн. з кожного.

Outcome: partial