Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

18.10.2023 р. до суду надійшов зазначений позов. Позовні вимоги мотивовано неналежним виконання зобов`язання та відмовою укласти договірпро участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень від 19 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 24.10.2023 р. вказаний позов залишено без руху. 03.11.2023 р. до суду від представника позивача надійшла заява про усуненя недоліків, та докази сплати судового збору. Ухвалою судді від 06.11.2023 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 29.11.2023 р. до суд від відповідача надійшов відзив на позов, в якому остання вимоги позивач не визнала з підстав необгрунтованості та просила в позові відмовити (а.с. 105-130, том №1) 15.01.2024 р, від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній на вимогах позову наполягав з підстав викладених в позові (а.с. 2-6, том №2). 22.01.2024 р. до суду від відповідачки надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, в якому остання проти вимог заперечувала з підстав викладенизх у відзиві на позов (а.с. 10-18, том №2). Ухвалою суду від 23.01.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові. В судовому засіданні відповідач та її представник проти вимог заперечували з підстав викладених у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 322 ЦК України встановлено обов`язок власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першою статті 901 та частиною першою статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення №9, в блоку соціально-побутового обслуговування, розташованого по [ADDRESS] з 17.04.2007 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с 30-31, том 31). На підставі п.3.3 Статуту ТОВ «Аркада-Житлосервіс», позивач має право надавати житлово-комунальні послуги, послуги з утримання будинків та прибудинкових територій (забезпечення експлуатації жилих та нежилих приміщень, будинків, будівель і споруд комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території), послуги з утримання, експлуатації та обслуговування жилих та нежилих приміщень, будинків, будівель і споруд, комплексів будинків і споруд, інженерних мереж та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, озеленення тощо), надавати інші комунальні, житлово-комунальні послуги, перелік та склад яких визначається центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Між ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та [PERSON] було укладено договір №В6/9 від 01 квітня 2008 року про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень (далі Договір 1 від 01.04.2008 року) і згідно його умов, зокрема згідно додатку №1 до даного Договору 1 від 01.04.2008 року тариф діючий на момент підписання Договору №1 від 01.04.2008 року становив 2,56 грн. (з ПДВ) за 1 (один) квадратний метр за технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень (а.с. 131-132, том1). В подальшому, між ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та [PERSON] у зв`язку із збільшенням загальноприйнятих по місту Києву тарифів було укладено Договір №В6/9 від 01 квітня 2010 року про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень (Договір №2 від 01.04.2010 року як зазначалося вище) згідно додатку №1 до даного Договору 2 від 01.04.2010 року тариф діючий на момент підписання Договору 2 від 01.04.2010 року уже становив 6,17 грн. (з ПДВ) за 1 (один) квадратний метр за технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень (а.с. 32-33, том №1) Як стверджував позивач, у зв`язку із зменшенням об`ємів виробництва та через скрутне матеріальне становище [PERSON] попросила ТОВ «Аркада-Житлосервіс» повернутися тимчасово до умов Договору 1 від 01.04.2008 року і нараховувати оплату за тарифами визначеними Договором 1 від 01.04.2008 року і закріпленим за цим договором тарифом. Зазначене прохання було розглянуто керівництвом ТОВ «Аркада-Житлосервіс» та досягнуто з [PERSON] усної домовленості про нарахування їй оплати по тарифу визначеному Договором 1 від 01.04.2008 року, тобто по 2,56 грн. (з ПДВ) за 1 (один) квадратний метр. При цьому, зазначену усну домовленість [PERSON] постійно просила продовжити, не дивлячись на те, що зростали ціни на електроенергію та її постачання, на вивіз сміття, збільшувалась мінімальна заробітна плата двірника, тощо, але керівництво ТОВ «Аркада-Житлосервіс» йшло назустріч відповідачу входило в її положення і здійснювало нарахування згідно умов і тарифу визначених Договором 1 від 01.04.2008 року, тобто по 2,56 грн. (з ПДВ) за 1(один) квадратний метр за технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень. Однак станом на вересень 2022 року цей тариф став абсолютно збитковий для підприємства, інші власники та співвласники приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] , почали висловлювати претензії чому тариф для особи, яка займає найбільше приміщення у даній будівлі є найнижчим і власник найбільшого приміщення ( [PERSON] ) не виконує умови Договору згідно якого було збільшено тарифи, а виконує умови попереднього Договору на відміну від інших співвласників. У зв`язку з цим з 01.09.2022 року, [PERSON] розпочали здійснювати нарахування уже по тарифу згідно діючого Договору №В/9 від 01.04.2010 року по 6,17 грн. (з ПДВ) за 1 (один) квадратний метр за технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень (а.с.32-38 том №1). Відповідно до наданого позивачем розрахунку у [PERSON] станом на 17.10.2023 р, виникла заборгованість в розмірі 12 106,65 грн. за надані послуги у розмірі 12 106 грн. 65 коп. Так, на письмову вимогу від 06.07.2023 року за вих.№286 про погашення [PERSON] , заборгованості в розмірі 13 459, 93 коп. (а.с. 42, том 31) остання у відповідь надіслала акт звірки і лист відповідь в якому зазначила, що станом на 05.07.2023 року нею ( [PERSON] ) не визнається заборгованість у сумі 8 069, 62 грн., (а.с. 43) і в акті повністю посилається на Договір №В6/9 від 01 квітня 2008 року про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень, при цьому повністю ігноруючи умови Договору №В6/9 від 01 квітня 2010 року про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень (а.с. 45 том №1). Також надано платіжну інструкцію №2 про сплату 5390,31 грн. заборгованість за договором № В6/9 від 01 квітня 2008 року (а.с. 44, том №1). Як вбачається з рахунків на оплату наданих відповідачу про сплату боргу, позивач в рахунках посилається на договір №В6/9 від 01 квітня 2008 року, а не на договір, який було укладено пізніше №В6/9 від 01 квітня 2010 року (а.с. 135-184, том №10). А тому за переконанням суду у відповідача не викикло обов`язку по сплаті витрат по договору №В6/9 від 01 квітня 2010 року, за період з 01.09.2022 року по 01.10.2023 р., оскільки рахунки позивачем виставлялись за договором В6/9 від 01 квітня 2008 року, та як вбачається з платіжної інструкції №2 про сплату 5390,31 грн. заборгованість за договором № В6/9 від 01 квітня 2008 року, сплачено (а.с. 44, том 31). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , остання є бухгалтером, суду пояснили, що до вересня 2022 р. [PERSON] нараховувались витрати по будинку за тарифами договору від 01.04.2008р., а після вересня 2022 тариф виставлявся по договору від 01.04.2010р., хоча в рахунках зазначено дату договору від 01.04.2008р., це могло статися через збій програми. Тобто, пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] не спростовують надані відповідачем докази та не підтверджуються матеріалами справи, а тому суд оцінює їх критично та не може взяти до уваги. Інші докази в обгрунтування вимог стосовно заборгованості у відповідача, суду не надано, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. [PERSON] , як власнику нежилого приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] ., і співвласника місць загального користування і прибудинкової території вказаного приміщення було направлено як за адресою її фактичного проживання так і за адресою знаходження нерухомого майна письмову пропозицію щодо уточнення умов для укладення договору від 26.05.2023 року за вих.№227, в якій було чітко зазначено про надання нею письмових пропозицій як щодо узгодження ціни тарифу так і щодо необхідності виконання робіт пов`язаних з належним утриманням приміщення та прибудинкової території, яку нею було отримано 01.06.2023 року. Зазначену пропозицію, щодо укладання договору чи надання заперечень до нього [PERSON] було проігноровано та не надано жодної відповіді, протилежного суду не надано. Натомість листом-повідомленням від 24 травня 2023 року, яке було зареєстроване ТОВ «Аркада-Житлосервіс» за вх.№95 від 01.06.2023 року [PERSON] , повідомила про розірвання договору №В6/9 від 01 квітня 2008 року про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень нібито в односторонньому порядку. [PERSON] було направлено наступне повідомлення від 23.06.2023 року за вих. №262 про неможливість розірвання нею подібного договору в односторонньому порядку. 19 вересня 2023 року за вих. №397 підприємством ТОВ «Аркада-Житлосервіс» було направлено [PERSON] письмову пропозицію про укладення нового договору з одночасною вимогою про стягнення заборгованості за попереднім нині діючим договором. Дана пропозиція була направлена як за місцем проживання [PERSON] , так і за місцем знаходження нежитлового приміщення належного їй. До даного документу в кожну адресу було додано по 2(два) примірники Договору №В/9-1 про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень від 19.09.2023 року підписаний з боку ТОВ «Аркада-Житлосервіс»; 2 (два) примірники тарифу на утримання та обслуговування БСПО по [ADDRESS] , власник приміщення [PERSON] , за 1(один) місяць з 01.10.2023 року; 2 (два) примірники акту розмежування балансової належності; 2 (два) примірники акту про визначення відповідального за технічний стан, експлуатацію мереж та приладів, 2 (два) рахунки на оплату послуг за обслуговування приміщення [ADDRESS] ., за період 01.09.2022-01.09.2023 рр.; 2(два) примірники акту взаємних розрахунків між [PERSON] та ТОВ «Аркада-Житлосервіс» за період 01.09.2022-01.09.2023 рр. В подальшом,у 27.09.2023 року за вих.№ 422 ТОВ «Аркада-Житлосервіс» було направлено [PERSON] , лист про направлення додатку №1 до договору, а саме кошторису, оскільки в попередньому листі замість кошторису було помилково направлено тариф, і зазначено про те, що додатком №1 до договору слід вважати кошторис, а не помилково направлений тариф. Однак, на зазначений лист [PERSON] було надано відповідь про те, що вона вважає договір від 01 квітня 2008 року укладений між нею та ТОВ «Аркада-Житлосервіс» розірваним, і про те, що нібито нею заборгованості за вказаним договором немає, також зазначено, що пропозицію щодо укладення нового договору [PERSON] , не підтримує. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частини перша та друга статті 640 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону) Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). ( ч. 1 ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Отже, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" прямо передбачений обов`язок на укладання договору на надання житлово-комунальних послуг. Проте, відповідач безпідставно ухиляється від укладання договору про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень без належних законних на це підстав. ТОВ «Аркада-Житлосервіс» в адресу Відповідача було направлено листи (від 26.05.2023 року за вих.№227, від 19 вересня 2023 року за вих. №397 та від 27.09.2023 року за вих.№422 ) з пропозицією щодо укладання договору. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання свого прямого обов`язку щодо укладення договоруп ро участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень, які фактично ним споживається, чим свідомо порушує вищевказані правові норми. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що тривалий час ТОВ "Інга", керівником якого він є, орендується приміщення, що належить відповідачу. Тарифи по договору від 01.04.2010 він вважає завищеними, оскеільки працівниками позивача не надаються належним чином послуги передбачені вказаним договором і витрати за договором є надуманими. Як зазначив свідок [PERSON] витрати по вивезенню сміття та інші послуги є надуманими, оскільки ТОВ "Інга" та відповідач несе їх самостійно, уклавши договори з іншими юридичними особами на обслуговування. Матеріали справи не містять доказів відмови споживача [PERSON] від отримання послуг з надання послуг наданих позивачем, а навпаки підтверджують те, що відповідач ними користується та сплачує, однак за за довогором від 2008 року. Таким чином, зважаючи на те, що запропонований позивачем договір є обов`язковим до укладання в силу приписів законодавства, з огляду на характер спірних правовідносин, що склались між сторонами по справі, а саме: враховуючи надані послуги в нежитлове приміщення, що належить на праві власності відповідачу, суд вбачає, що відповідач був обізнаний про наявність надання позивачем послуг та обов`язку укласти договір проучасть у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень, ними користується протеп жодних дій щодо цього не вчинив. Виконаний судом аналіз наданих матеріалів справи та чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що проект договору №В/9-1 про участь у витратах на експлуатацію, технічне обслуговування і утримання нежитлового будинку та нежилих приміщень від 19 вересня 2023 р. наданий позивачем, відповідає умовам типового договору. Доказів складення відповідачем протоколу розбіжностей до проекту договору і надсилання його позивачу у встановленому порядку до суду не подано. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов`язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За встановлених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання договору укладеного є обґрунтовані, підтверджені належними доказами, та підлягають задоволенню у цій частині. Питання судових витрат вирішити у відповідності до ст. 141 ЦПК України, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за вимогами немайновогохарактеру у розмірі 1073,60 грн., інші витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем. На підставі викладеного та керючись ст.ст. 15, 16,322, 526, 530, 629, 638640, 6142, 903 ЦК України, , ст. ст. 13, 76, 89, 141, 280, 282, 284, 289 ЦПК України, Законом України "«Про житлово-комунальні послуги» суд, -

Outcome: partial