Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

В серпні 2023 року\~Акціонерне товариство «Сенс Банк»\~(далі АТ «Сенс Банк») звернулися до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування зазначено, що 31 травня 2017 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630642977. 12.08.2022 року загальними зборами АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року виникла заборгованість в розмірі 34104,19 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати в сумі 2684,00 гривень. Ухвалою суду\~від 11\~вересня 2023\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у\~справі в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача про відповідне. 06 грудня 2023 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача про надання часу для підготовки відзиву на позовну заяву. 23 січня 2024 року розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача про надання часу для подання пояснень по справі. 23 січня 2024 року через канцелярію суду від відповідача надійшли письмові пояснення, у яких заперечив про позовних вимог з підстав виконання зобов`язання перед банком у повному обсязі. 27 лютого 2024 року справу знято з розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що він сплатив більшу суму банку, ніж отримав у кредит. Просить відмовити у позові. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідно до ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч.1 ст. 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Суд встановив, що 31.05.2017 року [PERSON] підписав оферту ПАТ «Альфа-Банк» на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії встановлювався у розмірі 200000,00 гривень. (а.с.4) ПАТ «Альфа-Банк» 31.05.2017 року акцептувало пропозицію [PERSON] на укладання Угоди про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. (а.с. 4 зворотній) При укладенні з ПАТ «Альфа-Банк» угоди [PERSON] був ознайомлений з умовами надання кредиту, в тому числі вартістю кредиту, його особливостями, інформаціє про сукупну вартість кредиту з урахуванням реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що засвідчено підписом відповідача у зазначених документах. Також відповідач підписав Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», Договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток від 31.05.2017 року, Угоду на використання аналогу власноручного підпису від 31.05.2017 року та Довідку про умови кредитування з використанням картки. (а. с. 5-7) Випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що [PERSON] активно користувався кредитною карткою за період з 31.05.2017 по 28.02.2023, ліміт кредиту вказано 23606,53 гривень, всього витрат 139187,93 гривень, всього надходжень 105939,34 гривень, поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки 34104,19 гривень, термін сплати до 24.03.2023. (а. с. 12-24) Згідно наданого позивачем розрахунку відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 22.01.2023 року виникла заборгованість в загальній сумі 34104,19 гривень. (а. с. 11) Як вбачається з матеріалів позовної заяви Акціонерне товариство «Альфа-Банк» було перейменовано на\~Акціонерне товариство «Сенс Банк», про що надано Витяг з Державного реєстру банків та Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. (а. с. 32-33) З метою врегулювання спору на поштову адресу відповідача 05.06.2023 року позивачем було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. (а. с. 25-31) Так, враховуючи наведене та умови укладеної Угоди, суд дійшов висновку, що на правовідносини, які пов`язані з отриманням (поверненням) виданого відповідачу кредиту від 31.05.2017 року поширюється Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла -60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Наведені приписи закону дають підстави для висновку, що спеціальні норми Закону України «Про споживче кредитування» ч. 4 ст.16 зазначеного Закону (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору та на час звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за Угодою) встановили обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, строк платежів яких не настав. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 26.05.2020 року у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла до правового висновку, що звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений вказаним Законом порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції чинній до 10.06.2017р.), не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього, як у позичальника, відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором. Частина 10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» фактично містить такі ж вимоги, як і частина 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», яка також встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. До договорів про надання споживчого кредиту, які були укладені після 10.06.2017 року, норми Закону України «Про споживче кредитування» є спеціальними. На адресу відповідача було скеровано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, у відповідності до якої АТ «Сенс Банк» вимагав від останнього протягом 30 календарних дів з моменту отримання письмової вимоги банку, але не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, - достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, в саме: 34104,19 гривень. Вказана вимога відповідачем проігнорована в повному обсязі, заборгованість за кредитом не сплачена. Встановивши, що банком надано відповідь (акцепт) на пропозицію відповідача [PERSON] (оферту) від 31.05.2017 року на умовах, які зазначені в цій оферті, суд вважає, що таким чином, сторонами у розумінні статті 643 ЦК України було укладено договір про надання кредиту, а саме договір споживчого кредиту. За правилами ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 22.01.2023 року у розмірі 34104,19 гривень. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості, який долучений до позовної заяви. Належних доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано, доводи про погашення кредиту відповідачем спростовуються дослідженим судом розрахунком та випискою про рух коштів, про які вказано вище. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В зв`язку з тим, що позивачем доведені позовні вимоги, а відповідачем не надано до суду доказів на спростування позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, а тому суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Отже, встановлені фактичні обставини свідчать про порушення договірних прав позивача, а тому на їх захист з відповідача підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2684,00 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № 1860584208 від 12 липня 2023 р. (а. с. 3)

Outcome: approved