Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем та у них народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Син є повнолітнім, але продовжує навчання у Миколаївському національному аграрному університеті, на денної формі навчання та не працює. Син проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні, її матеріальний стан не дозволяє самостійно утримувати його. Узв`язку з навчанням дитина потребує допомоги також з боку батька, який матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча його стан здоров`я задовільний, працездатний, офіційно працює, має стабільне матеріальне забезпечення, тому має можливість сплачувати аліменти на період навчання сина у розмірі визначеному позивачем. Ухвалою від 06.02.2024 відкрите провадження у справі. 26.03.2024 представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. 26.03.2024 відповідач надав до суду заяву просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 14.12.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №3403 від 14.12.2005, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначено сторони по справі - [PERSON] і [PERSON] . Як вбачається із довідки Миколаївського національного аграрного університету №2784 від 05.09.2023, [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання, бакалавр спеціальність 193 «Геодезія та землеустрій, термін навчання закінчується у червні 2027. У відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків на повнолітню дочку, сина, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) . Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, зважаючи на той факт, що після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, відповідач є працездатним, стан здоров`я задовільний, матеріальний допомоги сину не надає, інших утриманців не має, доказів спростування вказаного відповідачем не надано,

Outcome: approved