Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , в особі представника, адвоката Мойсюка А.М., звернулася до суду із даним позовом, вказуючи, що 04.10.2019 сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось через відмінність характерів, різні точки зору на життя та сім`ю, внаслідок чого стосунки між ними погіршились, втратилось взаєморозуміння та почуття любові. Шлюб між сторонами фактично припинено більше двох років тому, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона на полягає на розірванні шлюбі та просить не надавати строк на примирення. Ухвалою суду від 01.03.2024 справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов. Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його зареєстрованим місцем проживання, відправлення повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням про вручення, згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правової позиції Верховного Суду у постанові від 10.05.2023 по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) та Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-109гс19); від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18). Відзиву на позов до суду не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, підстави для проведення заочного розгляду відсутні. У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») був зареєстрований 04.10.2019 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській обл., про що видано свідоцтво [NUMBER] та вчинено актовий запис №4660. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої вказані: [PERSON] , [PERSON] . Спори щодо місця проживання, утримання дитини або поділу майна подружжя наразі відсутні. Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин понад два роки, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211.20 грн.

Outcome: approved