Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] ( [ADDRESS] , [NUMBER] ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829), треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 19), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41, оф. 215) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 16.02.2024 року в бухгалтерії за місцем його роботи, в Головному центрі підготовки особового складу державної Прикордонної служби України ім. генерал-майора І. Момота (військова частина [NUMBER] ) його було ознайомлено з постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 25.01.2024 року ВП № 59886444 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену відносно нього. З даної постанови та супровідного листа він дізнався, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. виніс вказану постанову на підставі виконавчого напису № 18159, який виданий 05.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною виконавчий напис про стягнення з нього на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 37721 грн. 63 коп. Постанова про відкриття виконавчого провадження № 59886444 йому до цього часу не надходила. Згідно вказаного виконавчого напису підставою став кредитний договір № 26254019683514 від 19.11.2014 року укладений з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником яеого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 № 296/5 та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 18159 який виданий 05.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною щодо стягнення платежу за кредитним договором № 26254019683514 від 19.11.2014 року; стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на його користь сплачений судовий збір в розмірі 1816 грн. 80 коп. 22 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін. 22 лютого 2024 року ухвалою суду з метою забезпечення позову зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 59886444 з примусового виконання виконавчого напису № 18159, виданого 05.08.2019 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 37721 грн. 63 коп. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій зазначив, що просить слухати справу за його відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Також зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача - АТ «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надали заяву про визнання позовних вимог. В заяві зазначено, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» повністю визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення з банку судового збору за подання позовної заяви. Також, з посиланням на ч. 1 ст. 142 ЦПК України, просять стягнути лише 50% сплаченого позивачем судового збору, інші 50% повернути позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна в судове засідання не з`явилась. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна в судове засідання не з`явилась. Причини неявки суду невідомі, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши та вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, яким з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за Кредитним договором № 26254019683514 від 19.11.2014 року, укладеним ним із АТ «Банк «Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за Кредитним договором № 26254019683514 від 19.11.2014 року. Строк платежу за Кредитним договором № 26254019683514 від 19.11.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02 серпня 2018 року по 02 серпня 2019 року. Сума заборгованості складає 37221,63 грн.43 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 16459,99 грн. 85 коп.; прострочена заборгованість за процентами 19522,84 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 634,60 грн.; строкова заборгованість за процентами 604,20 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 грн. 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню 37721 грн. 63 коп. 25 січня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною при примусовому виконанні виконавчого напису № 18159 виданого 05.08.2019 Приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 37721,63 грн. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). За змістом підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану у договорі адресу. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. Статтею 50 Закону визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати саме безспірна заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону). Характер правового регулювання вказаних правовідносин дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості, чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Позивач [PERSON] не погоджується з розрахунком заборгованості, визначеному відповідачем та зазначеному у виконавчому написі. Тобто, заборгованість, що зазначена у виконавчому написі не є безспірною. Відповідач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» визнав позовні вимоги, в порядку ст. 206 ЦПК України. Проте, всупереч вимогам ухвали суду про відкриття провадження від 22 лютого 2024 року відповідачем не надано Оригіналу кредитного договору № 26254019683514 від 19.11.2014 року; документів, що підтверджують, що АТ «ПУМБ» є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал»; доказів, які підтверджують дату, з якої почалося право вимоги у нього або попередніх кредиторів; доказів направлення та отримання [PERSON] повідомлення про заміну кредитора; доказів, які свідчать про визнання [PERSON] вимог кредитора. Разом з заявою про визнання позову надали суду: Копію заяви про вчинення виконавчого напису АТ «Перший Український Міжнародний Банк» № 386 від 02.08.2019 року; Копію Статуту АТ «Перший Український Міжнародний Банк», Копію Договору карткового рахунку, укладеного між [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал»; Копію Виконавчого напису , вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 25.08.2019 року. Враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, доведеними і підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки, відповідач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 3 від 17.02.2024 року в розмірі 605,60 грн., та сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову згідно Квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 4 від 17.02.2024 року в розмірі 302,80 грн., а інші 50 відсотків (605,60 грн. та 302,80 грн.) - стягнути з відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved