Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 08 травня 2018 року та до повноліття дитини. В подальшому, заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року, змінено розмір аліментів які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року з 2 000 грн. на 1/4 частини з усіх видів заробітку з часу набрання рішення законної сили. Однак, після присудження аліментів та зміни розміру їх стягнення у позивача народилося два сина, в зв`язку з чим його сімейний стан змінився. На підставі положень ч. 1 ст. 192 СК України позивач просить суд зменшити розмір призначених рішенням суду аліментів на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач скористалася своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву. Так, 14 березня 2024 року відповідачем подано відзив на позов, у якому остання просила суд відмовити у задоволенні позову, з посиланням на те, що позивач не допомогає в утриманні дитини та ухиляється від її виховання, а позов про зменшення розміру призначених аліментів є лише ухиленням від їх сплати, а зміна сімейного стану та наявність дітей на утриманні не доводить зміну його майного стану. Від представника позивача 26 березня 2024 року надійшла відповідь на відзив, у якій останні просив суд позов [PERSON] задовольнити, з підстав викладених у позові. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 08 травня 2018 року та до повноліття дитини. В подальшому, заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року, змінено розмір аліментів які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року з 2 000 грн. на 1/4 частини з усіх видів заробітку з часу набрання рішення законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. За змістом чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи зі змісту вказаних положень Закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2022 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народилося два сини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] . Дружина позивача на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, джерел доходу, крім соціальних виплат, не має, а тому потребує матеріальної допомоги, яку їй зобов`язаний надавати батько дітей. Встановлені судом обставини свідчать про те, що після винесення Дарницьким районним судом м. Києва рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання доньки Злати та рішення суду щодо зміни розміру їх стягнення, у відповідача сталися істотні зміни у його сімейному стані, що потребує додаткових фінансових витрат, у зв`язку з чим він не має змоги надавати матеріальну допомогу донці Срібній-Самбор Златі у раніше визначеному розмірі. Суд бере також до уваги і ту обставину, що дружина відповідача - [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, джерел доходу, крім соціальних виплат, не має та перебуває на утриманні позивача. Виходячи зі змісту вказаних положень Закону та встановлених судом обставин, оцінюючи в сукупності надані до суду докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених стст. 184, 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2020 року, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. При цьому, у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved