Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки [NUMBER] та військового квитка серії [NUMBER] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до паспорта громадянина України його прізвище, ім`я та по батькові та свідоцтва про народження зазначено « [PERSON] », [INFO] . 19.10.1977 року він працевлаштувався в совхоз «Мирополье» Ярцевского райисполкома Смоленской области» (мовою оригіналу) і на його ім`я 20.10.1977 року було оформлено трудову книжку в якій його анкетні дані мовою оригіналу зазначені, як « [PERSON] », [INFO] . З роботи він звільнився 14.11.1978 року і у зв`язку зі строковою службою, ним було отримано військовий квиток, де його анкетні дані мовою оригіналу зазначені, як « [PERSON] », [INFO] . Маючи намір оформити пенсію за віком, він звернувся до відділення Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримав відмову де зазначено: «...Результати розгляду документів, доданих до заяви до загального страхового стажу не зараховано періоди проходження військової служби, а згідно військового квитка серії [NUMBER] з 14.11.1978 року по 09.11.1980 рік та періоди роботи згідно трудової книжки [NUMBER] від 20.10.1977 року, оскільки по батькові в вищезазначених документах « [PERSON] » не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Тому [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Ухвалою від 20.02.2024 року відкрито провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, вимоги підтримує повністю, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце повідомлений належним чином. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Так судом встановлено, що в паспорті громадянина України серія [NUMBER] дата народження та ПІБ заявника вказано, як [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , від 26.11.1960 г. «место регистрации бюро ЗАГС Кизил- Арватского р-на Туркменская ССР» (мовою оригіналу), анкетні дані та відомості про батьків мовою оригіналу зазначено, як « [PERSON] родился [INFO], место рождения ребенка: г. Кизил-Арват респ. Туркменская ССР. Отец [PERSON] . Мать [PERSON] » (мовою оригіналу) (а.с. 7). Згідно копії трудової книжку [NUMBER] , анкетні дані мовою оригіналу зазначені, як « [PERSON] , Дата рождения 5 ноября 1960 г.» (а.с. 8, 9). Згідно копії військового квитка [NUMBER] , анкетні дані мовою оригіналу зазначені, як « [PERSON] , Дата рождения 5 ноября 1960 г., выдан 30 октября 1978 г.» (а.с. 10, 11). Згідно копії відповіді відділу обслуговування громадян № 10 (сервісний Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0400-010213-8/19189 від 29.01.2024 року заявнику було відмовлено в призначенні пенсії через розбіжності в написання по батькові в документах (а.с. 12,13). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених в заяві обставин щодо належності йому трудової книжки. Суд враховує, що у трудовій книжці та інших документах повністю співпадають прізвище, ім'я, а також число, місяць та рік народження заявника. Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки від цього безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить вирішення питання щодо оформлення заявнику пенсії за віком, визначення трудового та страхового стажу, а також визначення розміру пенсії. Встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, заявнику [PERSON] належить трудова книжка [NUMBER] , що підтверджено поза розумним сумнівом. Що стосується встановлення належності військового квитка заявникові, то в цій частині заява до задоволення не підлягає, виходячи з положень ч. 3 ст. 315 ЦПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: partial