Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

18.07.2023 р. позивач виконком Тернівської районної у місті ради звернувся в інтересах: малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивують тим, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в службі у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих умовах, у зв`язку з тим, що мати та батько ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Мати дитини, відповідачка по справі - [PERSON] , ніде не працює, не приділяє належної уваги та часу вихованню сина, не створює належних умов для життя, навчання, розвитку та виховання, вживає алкогольні напої, веде асоціальний спосіб життя, що негативно впливає дитину. Відповідач [PERSON] , є батьком малолітньої дитини про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України, місце його проживання та реєстрації невідоме, до навчальних закладів не з`являвся, дитиною не цікавився, відповідачі між собою не спілкуються. Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідним для розвитку дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини. [PERSON] неодноразово перебувала під соціальним супроводом Криворізького міського центру соціальних служб, але рекомендації фахівців не виконувала, не виявляє бажання змінювати спосіб життя та ставлення до сина. З 25.05.2023 р. і по теперішній час дитину тимчасово влаштовано до родини старшої сестри матері [PERSON] з питанням повернення дитини на виховання в родину до адміністрації закладу ніхто з відповідачів не звертався, що свідчить про те, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 01.08.2023 р. було відкрите провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд справи. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 08.11.2023 р. було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача виконком Тернівської районної у місті ради в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій підтримала та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з п.4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України, за останнім відомим місце проживання, засобами поштового зв`язку, поштові повідомлення повернулися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», «за спливом терміну зберігання» (а.с.54-57,90-96,112-113) та шляхом опублікування оголошення на веб-сайті судової влади України (а.с.44-45,49-50,73-74,86-87,100,108-109). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2024 р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження дитини Серії [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] , батьками зазначені: батько: [PERSON] , мати: [PERSON] (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України батьком дитини [PERSON] , зазначено [PERSON] (а.с.9). [PERSON] , навчається в Криворізькій гімназії №27 м. Кривого Рогу Тернівського району Дніпропетровської області (довідка №33 від 21.06.2023 р.), з характеристики на дитину вбачається, що мати дитини [PERSON] не виконує у повній мірі свої батьківські обов`язки, що негативно впливає на дитину (а.с.13-14). Відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради №14 від 25.05.2023 р. неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано в сімю гр. [PERSON] до вирішення питання повернення дитини на виховання матері або позбавлення її батьківських прав та надання дитині соціально-правового статусу (а.с.17). Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 та ч. 7 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За ч. 1 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.150,180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції ООН, батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав від 30.03.2007р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно висновку виконкому Тернівської районної у місті ради наявність якого є обов`язковим згідно ст.19 Сімейного кодексу України - відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків: не створюють належних умов для проживання та розвитку своєї дитини, не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, жодного разу до служби у справах дітей з питанням повернення дитини не зверталися, її долею не цікавилися, [PERSON] не працює, вживає спиртні напої, веде асоціальний спосіб життя і не намагається його змінити, тому юридично доцільно позбавити відповідачів батьківських прав (а.с.66-68). Враховуючи, що відповідачі повністю ухилилися від виконання батьківських обов`язків, тривалий час не займаються вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини, взагалі відмовилися від її виховання, враховуючи інтереси дитини, необхідність створення умов виховання на належному рівні, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того при задоволені позову відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст.150, 164 ч.1 п.2, 180 Сімейного Кодексу України, ч.1 ст.18 Конвенції ООН, ст.ст.12, 13,141, 206 ч.1,4, 247, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved