Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з Головного управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Житомирській областіна свою користь в порядку спадкування недоотримане за життя його матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , підвищення до пенсії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 року в розмірі 439 246,90 грн. В обґрунтування\~вимог вказано,\~що рішенням\~Житомирського окружного\~адміністративного суду\~у справі\~№240/22492/20\~задоволено позов[PERSON] до ГУ ПФУ в Житомирській області та зобов`язано відповідача із 17.07.2018 здійснити нарахування й виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХП "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.. Рішення набрало законної сили, на його виконання судом видано виконавчий лист, відкрито виконавче провадження. На виконання рішення суду відповідачем було проведено донарахування коштів за період з 17.07.2018 року, розмір яких становить 439 246,90 грн., протеза життя матір позивача коштів відповідно до згаданого рішення суду не отримала. За словами [PERSON] , після смерті матері він як спадкоємець за законом прийняв спадщину. З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вбачається, що рішення суду виконано в повному обсязі та заборгованості немає, що може свідчити про небажання відповідача сплачувати належні позивачу як спадкоємцю кошти. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 15.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. 14.03.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 18-20). Представник зазначив, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України. До відзиву на позовну заяву додано копію розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150131042 [PERSON] . Згідно з таким розрахунком сума виплати за період з 17.07.2018 року по 31.05.2022 року становить 439 246,90 грн. (а.с. 21). В судове засідання позивач не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, підтримує мотиви, викладені у відзиві. Частиною ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 березня 2021 у справі №240/22492/20 за позовом [PERSON] до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено адміністративний позов [PERSON] та, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області з 17.07.2018 здійснити нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. На виконання вищевказаного рішення Житомирським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист (а.с. 7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). За змістом довідки №145/02-14 від 25.01.2024, виданої Овруцькою державною нотаріальною конторою, [PERSON] дійсно являється спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с. 4). У відповідь на запит Овруцької державної нотаріальної контори Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), листом ГУ ПФУ у Житомирській області від 09.10.2023 повідомило про те, що недоотримана пенсія по пенсійній справі [PERSON] відсутня (а.с. 6). 26.01.2024 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономарьовою К.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №68921469 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю стягувача [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918150131042 [PERSON] , на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 у справі №240/22492/20 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, за період з 17.07.2018 по 31.05.2022, який здійснений ГУ ПФУ у Житомирській області та долучений відповідачем до відзиву, сума доплати становить 439 246,90 грн. (а.с. 21). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що: - цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно що б спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Аналіз досліджених судом доказів та встановлених обставин дає можливість зробити висновок про те, що позивач як спадкоємець за заповітом, який в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , має право на присуджені їй судом, але не отримані нею за життя кошти. У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено. Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] , має право на отримання невиплачених пенсійних виплат, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і саме відповідач відмовив позивачу у виплаті зазначених коштів. Таким чином, на переконання суду, право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті матері [PERSON] відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, так як у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право. Крім того, безпідставним є посилання представника відповідача на відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем свого зобов`язання, оскільки це не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 743/1216/17. Європейський Суд з прав людини у рішеннях проти України також вказував, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, зокрема у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005 року. Таким чином, позов підлягає задоволенню та з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь [PERSON] підлягають стягненню недоотримані за життя [PERSON] , яка померла [INFO] , пенсійні виплати в сумі 439 246,90 грн. розмір яких підтверджений належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 392,46 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved