Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] . В даному шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.10.2021 у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства, [PERSON] , визнано батьком [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що у зв`язку з повномаштабним вторгненням росії на територію України, початком війни та активними бойовими діями, оголошенням військового стану на всій території України, він змушений був покинути місце свого постійного проживання з сім`єю, був мобілізований та активно захищав територіальну цілісність України. Перебуваючи на війні, дізнався, що мати [PERSON] покинула їх доньок [PERSON] та [PERSON] . Дітей було передано на виховання у БО „Добрий Самаритянин" Закарпатської обласної ради. Зазначені вище обставини стали причиною термінового повернення з лінії фронту додому. Після повернення в місто Ужгород, пройшов лікування, влаштувався на роботу та забрав дітей на своє виховання та утримання. Дані обставини підтверджуються актом про факт передачі дитини від 30.09.2022 р. та висновком про доцільність повернення малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сім`ю від 29.09.2022 р., вих. № 631/23/01-14. Оскільки відповідач [PERSON] з 03.03.2022 р. покинула дітей, не займалася їх вихованням та утриманням, не цікавилась їх здоров`ям, потребами, повністю усунулась від виконання своїх материнських обов`язків, ця обставина стала причиною мого звернення з заявою до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Пояснює, що виключно він та його співмешканка гр. [PERSON] займаємося вихованням та утриманням дітей. З метою всебічного розвитку доньок він забезпечує одяг, продукти харчування та засоби особистої гігієни, оздоровлення, тощо. [PERSON] повністю ухилилася від виховання та утримання малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] , не цікавиться їх життям, не надає жодної матеріальної допомоги ні в грошовій, ні в натуральній формі. Враховуючи вищевикладене, просить суд позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2023 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом виклику останньої через вебпортал Судова влада України, відзив на позовну заяву не подала, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому в судовому засіданні просив врахувати висновок Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 18.05.2023 №390/23/01-19. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували у цивільному шлюбі. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2021 року, визнано [PERSON] , [INFO] , паспорт № [NUMBER] , запис №19921217-06817, виданий 02.11.2018, орган, що видав 2123, батьком [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини, видане повторно, Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 04.10.2019 серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини, видане повторно, Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 04.10.2019 серія [NUMBER] . Внесено зміни до актового запису номер 1099, дата складання 19.09.2017 про народження [PERSON] [INFO] , свідоцтво про народження дитини, видане повторно, Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 04.10.2019 серія [NUMBER] , виключивши в графі «відомості про батька» - « [PERSON] , [INFO] », та внести нові відомості про батька « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце реєстрації: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] ». Прізвище « [PERSON] » замінити на « [PERSON] », по батькові дитини вказати « [PERSON] ». Інші відомості в актовому записі, - залишити без змін. Внесено зміни до актового запису номер 969, дата складання 21.08.2018 про народження [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження дитини, видане повторно, Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 04.10.2019 серія [NUMBER] , виключивши в графі «відомості про батька» - « [PERSON] , [INFO] », та внести нові відомості про батька « [PERSON] , [INFO] , громадянин України, місце реєстрації: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання: [ADDRESS] ». Прізвище « [PERSON] » замінити на « [PERSON] », по батькові дитини вказати « [PERSON] ». Інші відомості в актовому записі, - залишити без змін. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.12.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород, [PERSON] народилася [INFO] , її батьком значиться [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.12.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгород, [PERSON] народилася [INFO] , її батьком значиться [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування - Ужгородського міськвиконкому від 18.05.2023 року за № 390/23/01-19, виконавчий комітет Ужгородської міської ради, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , фактично проживаючу за адресою: [ADDRESS] , відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із висновку слідує, що мати дітей гр. [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . З 2019 року вона перебуває в полі зору служби у справах дітей. Неодноразово діти залишались без її нагляду в той час як батько дітей перебував на військовій службі. Малолітні з 2019 року перебувають на обліку служби, як такі, які опинилися в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері дітей від виконання батьківських обов`язків. У відповідності до характеристики садочка в даний час дітьми опікуються, приводять та забирають батько [PERSON] та [PERSON] . Вони вчасно приводять та забирають дітей із садочка. Рідна мати [PERSON] не приймає участь у вихованні дітей, в садочок не приходить. Діти завжди мають чистий одяг, доглянуті, одягнені згідно погодних умов. Згідно з характеристикою по місцю проживання від 25.04.2023 року за підписом [PERSON] , батько дітей [PERSON] на даний час проживає разом з дітьми та гр. [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . За період проживання скарг від сусідів на нього не надходило. За свідченням сусідів він працьовитий, товариський і ввічливий. Він займається вихованням дітей. У квартирі завжди чистота і порядок. Мати малолітніх [PERSON] не відвідує дівчаток Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідачка протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх доньок, не піклується про них, не забезпечує матеріально. Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене, висновок органу опіки та піклування органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому від 18.05.2023 №390/23/01-19 та в інтересах майбутнього неповнолітніх дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved