Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

У січні 2024 року позивач, діючи від імені та в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , через свого представника [PERSON] подала через суд позов до відповідача про стягнення аліментів на користь [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 08 жовтня 2011 року вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року розірвано, та від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та, відповідно, перебуває на її утриманні. Через повномасштабне вторгнення рф на територію України позивач вимушено покинула територію України та разом із дітьми виїхала за межі України задля збереження життя та здоров`я своїх дітей. На теперішній час позивач разом із донькою [PERSON] знаходяться в Німеччені, де мешкають за адресою: [ADDRESS] . В той же час, відповідач не приймає будь-якої участі в утриманні доньки та весь тягар її забезпечення покладений на позивача, однак доходів останньої не завжди достатньо для забезпечення належного навчання, лікування, гармонійного розвитку дитини, у зв`язку з чим просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на ім`я позивача на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 26 січня 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2024 року справу розподілено судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача в установленому законом порядку, за ухвалою суду від 19 лютого року з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. Будучи належним\~чином повідомленою\~про час\~та місце\~розгляду справи,\~позивач та\~її представник\~ [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~останній,\~за відсутності\~обмежень у\~повноваженнях, 28 березня 2024 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності, в якій також зазначив, що позов підтримують у повному обсязі, наполягають на його задоволенні та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача за правилами ст.ст.\~280,\~287,\~288 ЦПК України\~справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані докази, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з задоволенням позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України встановлюють обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 жовтня 2011 року перебували у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 926, проте рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2021 року, що набрав законної сили 06 листопада 2021 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8-12). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 13). Як встановлено судом малолітня донька [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , окремо від батька дітей відповідача у справі [PERSON] , та на час розгляду даної справи знаходяться на повному утриманні матері, тоді як відповідач матеріально не допомагає в утриманні синів, обставини чого відповідачем не спростовані. Відомостей про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб суду не надано. Також судом встановлено, що домовленості (договору) щодо стабільної сплати аліментів на утримання дітей між сторонами у даній справі досягнуто не було, разом з тим, обов`язок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов`язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, а тому вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача за цим позовом на користь малолітньої дитини аліментів на її утримання на ім`я її матері [PERSON] . Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За вимогами ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3, ст. 4, ст. 5 Конвенції про права дитини 20.11.1989 року, держави-учасниці\~зобов`язуються забезпечити\~дитині такий\~захист і\~піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обов`язки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів.\~Держави-учасниці\~вживають всіх\~необхідних законодавчих,\~адміністративних та\~інших заходів\~для здійснення\~прав,\~визнаних у\~цій Конвенції. Держави-учасниці\~поважають відповідальність,\~права і\~обов`язки батьків\~і у\~відповідних випадках\~членів розширеної\~сім`ї чи\~общини,\~як це\~передбачено місцевим\~звичаєм,\~опікунів чи\~інших осіб,\~що за\~законом відповідають\~за дитину,\~належним чином\~управляти і\~керувати дитиною\~щодо здійснення\~визнаних цією\~Конвенцією прав\~і робити\~це згідно\~зі здібностями\~дитини,\~що розвиваються. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Розглядаючи питання про визначення розміру аліментів, суд, згідно ст.ст. 183, 184 СК України, враховує, що відповідач є батьком малолітньої дитини, мешкає окремо від неї, участі в її вихованні, утриманні та забезпеченні здорового розвитку не приймає та не забезпечує у необхідній мірі виживання і здоровий розвиток дитини на рівні хоча б мінімального державного забезпечення, а також приймає до уваги, що позивач заявила про визначення аліментів у частці від заробітку і про визначення аліментів у твердій грошовій сумі не клопотала, тому приходить до висновку про визначення розміру аліментів саме у частці від доходу (заробітку) батька. Відтак, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів та їх розміру, суд враховує згідно ст. 182 СК України матеріальне становище малолітньої дитини, яка потребує піклування, утримання, мешкає разом із матір`ю, перебуває на її утриманні, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, інших осіб, які перебувають на його утриманні не має та іншого в судовому засіданні не встановлено, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним буде визначити аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/4\~частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, які підлягають стягненню з відповідача на користь дитини [PERSON] на ім`я їх матері, яка в її інтересах пред`явила позов. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід покласти на відповідача.

Outcome: approved