Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04.08.2011 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 301. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем протягом останніх років поступово погіршувалось через відсутність розуміння один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільного господарства вони не ведуть і разом не проживають. Від даного\~шлюбу сторони\~мають трьох\~малолітніх дітей:\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] ;сина [PERSON] , [INFO] ; доньку - [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо утримання та виховання дітей, а також щодо поділу спільно нажитого майна суд у позовні заяві не повідомила. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.02.2024 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідач у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Проте, через свого представника адвоката Ткаченко Дениса Володимировича, надав відзив на позовну заяву в якому визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу. Одночасно наголосив на тому, що питання про встановлення місця проживання їхніх спільних дітей - [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , а також питання про поділ смільного сумісного майна, буде вирішуватися окремо від позову про розірвання шлюбу. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.08.2011 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 301 та про що 16.12.2023 р. Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно видане Свідоцтво серії [NUMBER] . Від даного\~шлюбу сторони\~мають трьох\~малолітніх дітей:\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] ;сина [PERSON] , [INFO] ; доньку - [PERSON] , [INFO] .. Спір щодо утримання та виховання дітей, питання встановлення місця проживання дітей, а також спір щодо поділу спільно нажитого майна сторони будуть вирішувати в іншому провадженні, окремо від позовного провадження про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами припинені з грудня 2023 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що позивач ніяким чином не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації даного шлюбу. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved