Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Обґрунтовуючи позов зазначила, що 27 лютого 2016 року між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 16. Від шлюбу у них народилося двоє дітей \~ [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Сторони не проживають разом. Подальше спільне життя з відповідачем як подружжя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому на підставі ст.ст.\~105,\~110 СК України\~просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Діти знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач отримує нерегулярний мінливий дохід, є працездатним, та має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей. Оскільки відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей, матеріальної допомоги не надає, отримує нерегулярний, мінливий дохід, просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей :\~ [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі по 3500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 25.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Зейкан Ганна Іванівна для участі в розгляді справи не з`явилися, представник позивача адвокат Зейкан Г.І. подала до суду заяву, просить суд справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] для участі в розгляді справи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 27 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іршавського районного управління юстиції у Закарпатській області 27.02.2016 року (а.с. 5). Від спільного проживання сторони мають двох дітей \~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 08 (а.с. 6), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 25 (а.с. 7). В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Діти проживають разом з позивачем за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Іршавської міської ради Хустського району Закарпатської області № 1427 від 29.12.2023 року. Відповідач має нерегулярний, мінливий заробіток. Добровільної домовленості про сплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Згідно ч.1\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Згідно до\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вказує, що шлюбні стосунки припинені. Примирення вважає неможливим, оскільки сімейні відносини припинені остаточно. З огляду на викладене, суд вважає, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, і подальше збереження його суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов в даній частині підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2024 року - 2563 гривень. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 01 січня 2024 року 3196 гривень. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, з урахуванням всіх обставин справи, беручи до уваги те, що на даний час діти поживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач офіційно не працевлаштований, однак відповідач є молодою працездатною особою, враховуючи розумний розмір витрат на харчування, одяг та загальний розвиток дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати по 2800 гривень аліментів на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 гривень. Пунктом 3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що у справі позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial