Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства які розташовані на території Осівської сільської ради (нині Дубровицька міська рада) Дубровицького (нині Сарненського) району Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, поряд з іншим майном, входять також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Осівської сільської ради (нині Дубровицька міська рада) Дубровицького (нині Сарненського) району Рівненської області. Вказану спадщину позивач прийняв як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не зміг оскільки було втрачено оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки. В даний час у оформленні спадщини в органах нотаріату йому відмовлено. Просить\~ визнати за ним право власності, оскільки \~підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. Вказаний позов [PERSON] , надійшов до Володимирецького районного суду 31.01.2024 року. Ухвалою суду від 07.02.2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явився, однак надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити заявлені вимоги. Представник відповідача Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, але надали суду клопотання в якому просили справу розглядати у відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області 29.04.2012 року. За життя [PERSON] , на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 1,51 га та 1,01 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Осівської сільської ради (нині Дубровицька міська рада) Дубровицького (нині Сарненського) району Рівненської області, на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серія РВ №043047 та серія [NUMBER] . [PERSON] , за життя заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняли його дружина та мати позивача [PERSON] та його син позивач [PERSON] оскільки проживали із спадкодавцем на момент його смерті що підтверджується довідкою №38/02 від 31.01.2024 року, яка видана виконкомом Дубровицької міської ради Рівненської області. Також за життя [PERSON] , на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 1,98 га та 0,66 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Осівської сільської ради (нині Дубровицька міська рада) Дубровицького (нині Сарненського) району Рівненської області, на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серія РВ №043204 від 15.12.2008 року та серія РВ №016271 від 15.12.2008 року. [INFO] померла моя мати [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане Дубровицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сарненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 10.06.2021 року. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Після смерті [PERSON] , спадщину прийняв її син [PERSON] , оскільки проживав із спадкодавицею на момент її смерті що підтверджується довідкою №37/02 від 31.01.2024 року, яка видана виконкомом Дубровицької міської ради Рівненської області. Позивач [PERSON] , є спадкоємцем першої черги та фактично вступив у володіння спадковим майном, засаджує та обробляє земельні ділянки, вирощує врожай. Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] , та покійними батьками [PERSON] , та [PERSON] , підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0043348589, згідно якого батьками позивача записані [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу судом встановлено, що після смерті [PERSON] , та [PERSON] , спадкові справи не заведено, що підтверджується Витягами зі Спадкового реєстру від 07.03.2024 року №76129522, №76129564. Згідно роз`яснювальних листів приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Скиря А.Н., про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.03.2024 року, №47/01-16, №48/01-16, вбачається, що оформити спадкові права на земельні ділянки через нотаріальну контору [PERSON] , не має можливості, оскільки було пропущено строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою, а також через втрату оригіналів Державних актів на право власності на земельні ділянки. Рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх порушених прав чи інтересів. Відповідно до ч.1 \~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом також встановлено, що спадкування майна [PERSON] , здійснюється за законом, оскільки спадкодавиця за життя заповіту не залишила.\~ Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно зі статтею 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів після смерті спадкодавиці не спростовує факту наявності у нього права власності на ці земельні ділянки і не може бути підставою позбавлення права спадкоємця на спадкове майно. Спадкодавець фактично мав у власності спірні земельні ділянки на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Зокрема, як це вбачається з пунктів 16, 17 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за життя [PERSON] , та [PERSON] , набули право власності на земельні ділянки, яке підтверджувалось відповідними сетифікатами, які в подальшому на підставі розпорядження голови Дубровицької районної державної адміністрації № 424 від 28.10.2003 року були замінені Державними актами. При цьому, [PERSON] , була спадкоємцем майна [PERSON] , яка прийняла спадщину після його смерті за законом однак спадкові права в установленому законом порядку не оформила. Позивач [PERSON] , є також спадкоємцем майна [PERSON] , та [PERSON] , за законом першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщин, у зв`язку з чим його позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] , є спадкоємцем майна майна [PERSON] , та [PERSON] , у встановленому порядку прийняв спадщину після їх смерті, до складу якої входять земельні ділянки які належали безпосередньо його батькам, у зв`язку з чим\~ його позов підлягає задоволенню. \~\~ При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що позасудовий спосіб врегулювання даного спору відсутній, через втрату правовстановлюючих документів (державних актів на право власності на земельні ділянки), а тому оформлення спадщини в органах нотаріату та реєстрація речового права неможлива, а також те, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивачка не ставить. Враховуючи викладене,

Outcome: approved