Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

05 січня 2024 року, представник позивача адвокат Панасенко А.М., діючи в інтересах [PERSON] , використовуючи засоби електронного зв`язку, звернувся до суду з вказаним позовом, відповідно до вимог якого просить суд виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису №281 від 13 жовтня 2023 року про народження [PERSON] , здійсненого Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Також наполягає на зобов`язанні судом Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області східного міжрегінального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] без зазначення батька дитини. За результатами розгляду судом вказаної цивільної справи просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 14 вересня 2013 року сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. У подальшому, на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області, ухваленого 26 січня 2023 року у межах цивільної справи №742/1663/22, вищевказаний шлюб було розірвано. [INFO] у відповідачки [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що 13 жовтня 2023 року Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було складено відповідний актовий запис №281 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьком у вказаних вище документах значиться позивач. Представник позивача вказує, що з 2020 року сторони по справі проживають окремо та не ведуть спільного побуту. Більше того, позивач нині відбуває покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2021 року та фактично перебуває у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія №115». Беручи до уваги дату народження дитини та середній період вагітності, орієнтовний період зачаття Аделіни мав місце у період з середини грудня 2022 року по середину січня 2023 року. У зв`язку з цим, позивач [PERSON] , згідно з його позицією, фізично не міг зачати вказану дитину, оскільки з 27 жовтня 2022 року не мав тривалих побачень з відповідачем. Таким чином, зважаючи на відсутність між [PERSON] та позивачем кровного споріднення, останній був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом, адже можливість вирішення вказаного питання у позасудовому порядку відсутня. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 12 лютого 2024 року. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Панасенка А.М. та зобов`язано Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати суду належно засвідчену копію актового запису від 13 жовтня 2023 року №281 про народження [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з цим, підготовче судове засідання було відкладене на 04 березня 2024 року. Ухвалою суду від 04 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25 березня 2024 року, яке у подальшому з підстав перебування судді у відрядження було відкладене на 03 квітня 2024 року. 26 березня 2024 року на виконання ухвали суду від Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли витребувані судом документи. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 101, 102), у судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Панасенко А.М. у судове засідання не з`явився. 20 березня 2024 року, використовуючи засоби електронного зв`язку, звернувся до суду із клопотанням щодо здійснення розгляду справи за його відсутності та за відсутності позивача, заявлені позивачем вимоги підтримав (а.с. 81). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом направлення відповідної судової повістки поштовим зв`язком за її зареєстрованою адресою місця проживання. 01 березня 2024 року остання звернулася до суду із письмовою заявою про здійснення розгляду справи за її відсутності, пред`явлені до неї позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення (а.с. 62). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, явку свого представника у судове засідання не забезпечили. 26 березня 2024 року, засобами електронного зв`язку, від начальника відділу надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності їхнього представника. Наполягала на прийнятті судом рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 96). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Варвинської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. 12 лютого 2024 року представник Служби у справах дітей Гиленко Л.Р. звернулася із письмовою заявою про здійснення розгляду справи за відсутності їхнього представника. Наполягала на прийнятті судом рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 39). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позивачем вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 вересня 2023 року сторони по справі перебували у шлюбі, який у подальшому, на підставі рішення Варвинського районного суду Чернігівської області, ухваленого 26 січня 2023 року у межах цивільної справи №742/1663/22, було розірвано. Вказане рішення суду не оскаржувалося та 27 лютого 2023 року (а.с. 10-11). Як вбачається з змісту вказаного рішення суду, що сторонами по справі фактично не заперечується, за період шлюбних відносин у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії дублікату свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] у відповідачки [PERSON] народилася донька [PERSON] , про що 13 жовтня 2023 року Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було здійснено відповідний актовий запис №281. Батьком дитини значиться позивач [PERSON] (а.с. 9) Відповідно до копії актового запису про народження [PERSON] №281 від 13 жовтня 2023 року факт народження дитини [INFO] підтверджено медичним свідоцтвом про народження №42 від 12 вересня 2023 року, виданим КНП «Прилуцька центральна міська лікарня». Батьками значаться [PERSON] та [PERSON] . Підставою для запису відомостей про батька є АЗ №11 від 14 вересня 2013 року, орган ДРАЦС: Ладанська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області (а.с. 97). Разом з тим, як вбачається із змісту позову [PERSON] категорично заперечує факт його біологічного батьківства щодо дитини [PERSON] . Вказану позицію позивач обґрунтовує тим, що він фізично не міг зачати вказану дитину, оскільки з 27 жовтня 2022 року не мав стосунків із відповідачем, посилаючись на своє тривале перебування у закладі позбавлення волі. Суд зважає, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, 14 червня 2021 року вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, ухваленим у межах справи № 742/3358/20, [PERSON] визнано винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 286 КК України і призначено йому покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Початок строку відбування покарання засудженому визначено рахувати з моменту його взяття під варту, тобто з 14 червня 2021 року. За результатами перегляду вказаної кримінальної справи ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 червня 2021 року щодо [PERSON] в частині залишення цивільних позовів потерпілих без розгляду було скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. У решті вирок суду було залишено без змін. Відповідно до копії довідки №9/2188ВС, виданої 21 вересня 2023 року начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонії (№115)» (а.с. 12), [PERSON] засуджений 14 червня 2021 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Відбуває покарання в місцях позбавлення з 14 червня 2021 року. У державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)» за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Зікрачі, вул. Незалежності, 11, утримується з 27 жовтня 2022 року по теперішній час. За час відбування покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк засуджений [PERSON] не звертався до адміністрації установи із заявами щодо надання тривалого побачення, відповідно ст. 110 КВК України, з [PERSON] . Аналізуючи встановлені судом обставини справи, а також зважаючи на позицію сторони відповідача щодо визнання пред`явленого до неї позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Поза цим, суд вважає за необхідне зазначити, що з 14 червня 2021 року [PERSON] відбуває покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та фактично у період з 27 жовтня 2022 року по момент ухвалення судом вказаного рішення перебуває у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія №115». Беручи до уваги дату народження [PERSON] , батьківство якої і є предметом вказаного судового спору, та середній період вагітності, орієнтовний період її зачаття дійсно мав місце у період з середини грудня 2022 року по середину січня 2023 року. У зв`язку з цим, зважаючи на відсутність у суду інформації щодо побачень сторін по справі в обумовлений вище період, суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] фізично не міг зачати вказану дитину, що фактично спростовує його кровне споріднення з дитиною. При цьому, суд зважає на відсутність у матеріалах справи будь-яких відомостей про зачаття дитини із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року судам слід ураховувати, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Враховуючи наведене, оскільки відповідач своєю письмовою заявою визнала пред`явлені до неї позовні вимоги, цим самим фактично підтвердивши відсутність кровного споріднення між позивачем [PERSON] та її донькою [PERSON] , і суд не має обґрунтованого сумніву щодо добровільності такого визнання, з цих підстав позов про виключення відомостей про батьківство з актового запису слід задовольнити. Щодо заявленої позивачем вимоги про зобов`язання судом Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області східного міжрегінального управління Міністерства юстиції внести відповідні зміни в актовий запис у книзі записів актів громадянського стану про народження [PERSON] без зазначення батька дитини, слід наголосити, що факт ухвалення судом рішення про виключення запису як батька з актового запису про народження дитини, само по собі є підставою для внесення органом ДРАЦС відповідних змін до актового запису про народження. У зв`язку з чим, вимога позивача про зобов`язання органу ДРАЦС внести відповідні зміни може бути предметом судового рішення виключно у випадку оскарження бездіяльності щодо виконання вказаного судового рішення, а тому її заявлення позивачем на переконання суду є передчасним. У зв`язку з цим, хоча відповідачем і було визнано позов у цілому, проте суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до переконання щодо відмови у прийнятті визнання відповідачем позову у вказаній вище частині. З позовної заяви вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 1\~211, 20 грн (а.с. 1, 2). У зв`язку з цим, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного,

Outcome: partial