Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представниця позивача в інтересах позивача 18.01.2024 звернулася до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по оплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку ОСББ «Іскра-2020» за період з листопада 2020 по грудень 2023 року включно у сумі 11\~784,68 гривні. В обґрунтування позовної заяви представниця позивача зазначає, що відповідачка є власницею квартири [ADDRESS] загальною площею 64,93 кв.м. Відповідно до Статуту, затвердженого установчими зборами об?єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (Протокол від 08.07.2020\~), створено об?єднання співвласників багатоквартирного будинку «ІСКРА-2020». Державна реєстрація юридичної особи - ОСББ «ІСКРА-2020» проведена 21.07.2020, основний вид діяльності ОСББ - комплексне обслуговування об?єктів. Керівником, тобто особою, яка уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами або має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, в ОСББ «ІСКРА-2020» обрано [PERSON] (Виписка 3 ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, копія Протоколу N? 1 засідання правління ОСББ «ІСКРА-2020» від 07.12.2020\~року, копія наказу від 08.12.2020\~року додані до позовної заяви). Так, голова правління зазначає, що 29.11.2020 на загальних зборах членів ОСББ «ІСКРА-2020» прийняті рішення про затвердження розміру внесків на утримання будинку та території і управління багатоквартирним будинком ОСББ «ІСКРА-2020», який з 01.11.2020 складає 5,50 гривень за 1 кв.м., з 01. 03.2022 складає 6,00 гривень за 1 кв.м. Представниця позивача стверджує, що за період з листопада\~2020\~року по грудень\~2023\~року включно ОСББ «ІСКРА-2020» відповідачці, як власнику квартири [ADDRESS] , нараховувались внески з управління будинком, та виставлялись відповідні рахунки, які за вказаний період становлять загальну суму 14 284,68 гривні. Відповідачем частково здійснено оплату в лютому\~2021\~року, жовтні 2021року, серпні\~2023 року на загальну суму\~2500,00 гривень, у зв?язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 11 784,68 гривні. Крім того, за змістом позовної заяви вказано, що згідно кошторисів на утримання будинку та території, затверджених загальними зборами ОСББ «ІСКРА-2020», всі доходи та видатки чітко розраховані, з якого видно цільове призначення внесків, які нараховуються власникам квартир та нежитлових приміщень ОСББ «ІСКРА-2020». У відповідності до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Сторона позивача зауважує, що в свою чергу [PERSON] , будучи власником вищевказаної квартири, свої зобов?язання по сплаті внесків на управління багатоквартирним будинком виконувала неналежним чином, оскільки оплати проводила частково, внаслідок чого у неї станом на 31.12.2023\~ наявна заборгованість у сумі 11 784,68 гривні, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідачка попереджалася про необхідність добровільної сплати заборгованості шляхом направлення їй претензій 04.01.2024\~, що підтверджується копією поштового повідомлення, описом вкладення, проте листи вона не отримує, у зв?язку із чим листи повернулися із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». До теперішнього часу заборгованість не сплачена відповідачем (копії вимог та поштових повідомлень. опису вкладення до листа додані до позовної заяви). Враховуючи вищевикладене, через невиконання відповідачем зобов?язання по оплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку позивач звертається до суду із даним позовом та на підставі ст. 319, 526, 615, 625 ЦК України, Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 193 ГК України, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 05.02.2024 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ухвалою відповідачам визначено строк на подання відзиву та роз`яснено, що відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі його ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представниця позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, за змістом заяви від 29.02.2024 (вх.№7225/24) просить розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимги підтримує в повному обсязі, підтверджує обставини, викладені у поовній заяві, наполягає на задоволенні позову. Разом цим, представниця зауважила, що у разі відсутності належним чином повідомленого відповідача просить винести заочне рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 01.04.2024 повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, викликалася до суду шляхом надіслання судової повістки за адресою реєстрації особи, підтвердженою на запит суду, та шляхом надіслання смс-сповіщень. В матеріалах справи наявні поштове повідомлення, про підтвердження отримання [PERSON] судової повістки на судове засідання, яке призначене на 01.04.2024 на 08-15 годину та довідка про доставку смсм повідомлення. Ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заяв та клопотань до матеріалів справи відповідачкою не надано, про причини своєї неявки [PERSON] суд не повідомила, заяв по суті справи (відзиву) не подала. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме, ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами. Судом встановлено, що 22.07.2020 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Іскра-2020» було зареєстровано як юридичну особу з організаційно-правовою формою - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та присвоєно код ЄДРПОУ 43719012. Згідно із пунктом 1 розділу І Статуту ОСББ «Іскра-2020», Об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до розділу ІІ Статуту метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Завданням та предметом діяльності Об`єднання є, серед іншого, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (п.3 розділу ІІ Статуту). Згідно із пунктами 1, 2 розділу ІV Статуту джерелами фінансування є кошти Об`єднання, які складаються, в тому числі, з внесків і платежів співвласників. Сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів є обов`яковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання встановлюється виключно пропорційно до загальної площі будинків, квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників встановлюється загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту. При цьому співвласники Об`єднання зобов`язані своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (пункт 2 розділу V Статуту) згідно з наведеним переліком. Встановлено, що відповідачка [PERSON] відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №360741131 від 03.01.2024 на праві приватної власності є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, р.№18354 від 06.03.2006, видавник Шевченківська районна адміністрація Запорізької міської ради, реєстровий номер майна у реєстрі прав власності на нерухоме майно №14236382. За даними витягу з реєстру територіальної громади м.Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 02.02.2024 (на електронний запит суду) [PERSON] , [INFO] , зареєстрована у зазначеній вище квартирі. Згідно з наявним розрахунком заборгованості за період з листопада 2020 року по грудень 2023 року за управління будинком у відповідачів утворилась заборгованість у сумі 11\~784,68 гривень, із врахуванням зміни тарифів з листопада 2020 року - 5,50 гривень за кв.м., з березня 2022 року - 6,00 гривень за кв.м. На підтвердження зміни тарифів позивачем надано в якості доказів протокол установчих зборів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Іскра-2020» від 29.11.2020, витяг з протоклу 1/22 загальних зборів обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Іскра-2020» від 05.02.2022. Разом з цим, судом встановлено, що відповідно до рішення Шевченіквського районного суду м. Запоріжжя від 18.01.2024 у цивільній справі №336/12009/23 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати спожитих послуг, ухвалено стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , за період з 01\~липня 2019\~року по\~31\~грудня 2020\~року, в розмірі 6275,52 грн. За змістом вказаного рішення, судом встановлено, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від ім`я яких діє заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М., який уповноважений на укладення цього договору рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520, згідно з Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (замовник) та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» (управитель) уклали договір № К-509 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) №1. 31 грудня 2020 року між співвласниками будинку та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № 509/Р про розірвання договору надання послуг з управління будинком [ADDRESS] . Вказане судове рішення набрало законної сили 20.02.2024. Так, позивачем заявлено позовні вимоги за період який, охоплює попередній (листопад-грудень 2020 року), за який вже стягнуто заборгованість з оплати спожитих послуг вказаним вище рішенням суду за тотожні послуги, але іншому надавачу послуг, тому у цій частині позових вимог необхідно відмовити. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з такого нормативного обґрунтування. Так, згідно з ч. 1, 3, 4 ст.\~11\~ЦК\~України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади АР Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Правовідносини щодо взаємних прав та обов`язків виконавця з надання послуг з управління багатоквартирним будинком та споживача, порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обов`язків регулюються нормами ЦК та ЖК України, Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про захист прав споживачів», положеннями Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. Згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Частиною 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості; на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Згідно з ч.1-3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. За приписами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Разом з цим, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Крім того, ч.1 ст.385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. У ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За змістом ч.1,2 ст.16 вказаного вище нормативно-правового акта (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку. Загальні збори об`єднання мають право делегувати асоціації, до якої входить об`єднання, частину повноважень своїх органів управління. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів; виступати засновником (учасником) інших юридичних осіб. Реалізація прав об`єднання, визначених цією статтею, здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання. Крім того, за нормою статей 10, 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Положеннями ст.7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів, а також сплачувати вартість інших комунальних послуг. Отже, співвласник житлового приміщення у житловому комплексі, в якому створене Об`єднання, має обов`язок зі сплати внесків відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, а також з оплати інших платежів за спожиті житлові або комунальні послуги. Відповідно, ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з цим, положення ст.526 ЦК України є застосовними як щодо виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За приписами статей 530, 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, яке кореспондується із правом вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) про сплату грошей за надані послуги. Так, судом встановлено, що відповідачкою неналежним чином не виконувались зобов`язання як власницею житлового приміщення, покладені на неї Статутом Об`єднання та Законом, а саме, щодо своєчасної та у повному обсязі сплати обов`язкових внесків співвласників, внаслідок чого за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 виникла заборгованість у сумі 10\~713,32 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком, дослідженим судом під час розгляду справи та є належним, достовірним й допустимим доказом у даній справі. За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ч.1 ст.81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. За вимогами ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Отже, встановивши, що ОСББ «Іскра-2020» на законних підставах забезпечує надання послуг відповідачці, яка є членом цього Об`єднання та власниками житлового приміщення, проте не виконує своїх зобов`язань зі щомісячної сплати внесків за отримані та спожиті послуги належним чином, внаслідок чого має заборгованість, не сплачену в позасудовому порядку, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача суми заборгованості за період з 01.01.2021 по 31.12.2023, відповідно, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У задоволенні іншої частини позовних вимог за період з 01.11.2020 по 31.12.2020 суд встановив підстави для відмови. За приписами ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так,\~на користь\~позивача,\~як сторони\~по справі,\~чиї позовні\~вимоги задовольняються\~частково,\~із відповідачки\~слід стягнути\~судові витрати\~у вигляді\~оплати судового\~збору у\~сумі 2\~752,72 гривні, тобто, пропорційно до розміру заборгованості, що підлягає стягненню.

Outcome: partial