Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (ТОВ «Росвен Інвест Україна»), звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 05.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 04372-09/2022 (кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 05.09.2022 ТОВ «ФК «Інвеструм» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту № 04372-09/2022, після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет. 05.09.2022 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 04372-09/2022, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W9623, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 04372-09/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого їй кредиту і процентів, нарахованих в строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором, ТОВ «ФК «Інвеструм» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. 14.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 14042023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 04372-09/2022 від 05.09.2022 року становить: 11300,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 34182,50 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - пеня, загальна заборгованість становить - 45482,50 грн. Також 12.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 11196-09/2022 (кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 12.09.2022 ТОВ «ФК «Інвеструм» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання фінансового кредиту № 11196-09/2022, після заповнення відповідачем відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті первісного кредитора в мережі інтернет. 12.09.2022 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання договору № 11196-09/2022, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «ФК «Інвеструм» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор W4537, котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 12.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 11196-09/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 25.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 25042023, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Позичальник на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснювала, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 11196-09/2022 від 12.09.2022 року становить: 15000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 43500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - пеня, загальна заборгованість становить -58500,00 грн. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу за договорами та судові витрати по справі. Ухвалою від 28.02.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, розглянуто клопотання позивача. До канцелярії суду відповідачем подано відзив, у якому остання просила у задоволенні вимог позивача відмовити. Посилалась на те, що в реєстрах боржників до договорів факторингу відомості по кредитним договорам № 11196-09/2022 від 12.09.2022 та № 04372-09/2022 від 05.09.2022 відсутні, посилалася також на те, що позивач та первісні кредитори не повідомляли її про відступлення права вимоги, відсутні докази на підтвердження отримання відповідачем коштів, первинні бухгалтерські документи відсутні, відсоткі нараховано неправомірно і вони не співмірні із сумою боргу. Судом поновлено строк на подання відзиву на позовну заяву за клопотанням відповідача. Представник позивача просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Просить в позові відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 04372-09/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 11300,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 30 днів, тобто до 04.10.2022, дата надання кредиту 05.09.2022. Згідно п. 2.3. договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2.5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього договору продовжуються нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (сто восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п. 4.3.) (а.с. 6,7). Згідно додатку «Графік платежів», який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту № 04372-09/2022 від 05.09.2022 сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту - 05.09.2022, кількість днів у розрахунковому періоді - 30 (а.с. 8). Крім того, до позовної заяви долучена Інформація та контактні дані кредитодавця ТОВ «ФК «Інвеструм», згідно яких сума-ліміт кредиту становить 11300,00 грн., строк кредитування - 30. Процентна ставка, яка засосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 3.2% в день з першого дня прострочення зобов`язання (а.с. 9, 10). Вказані документи підписані електронним підписом відповідача W9623. До матеріалів справи долучено довідку iPAY вих. № 3767 від 11.12.2023 на підтвердження перерахування коштів на картку [NUMBER] 05.09.2022 на ім`я відповідача за кредитним договором № 04372-09/22 в сумі 11300 грн. (а.с. 11). На запит ТОВ «Росвен Інвест Україна» директором ТОВ «ФК «Інвеструм» надано лист «Про детальний опис дій, вчинених сторонами для укладення договору № 04372-09/2022 від 05.09.2022, відповідно до якого 05.09.2022 [PERSON] здійснила перехід до інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - веб-сайт) ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» за посиланням мережі Інтернет. Надалі позичальник здійснив заповнення у відповідні поля сайту анкету з своїми особистими даними, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення (ПІБ, номер телефону, паспортні дані, адреса проживання, адреса електронної пошти, інформація про наявність роботи і доходів, сімейний стан тощо). Також позичальником було обрано персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет, який є захищеним розділом інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, до якого після створення має доступ лише клієнт. Надалі позичальником самостійно було внесено до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку він бажав отримати кредит. З метою впевненості, що клієнт є власником вказаної банківської платіжної карти, Товариство, здійснило верифікацію зазначеної карти. Після завершення процедури верифікації протягом 2 (двох) годин в автоматичному режимі відбулося розблокування вищезазначеної суми. Після вчинення вищенаведених дій позичальник здійснив натискання на відповідне посилання (кнопку отримати кредит) на сторінці сайту і направив «Заявку на отримання Кредиту» Товариству. У відповідь товариство направило позичальнику на номер телефону [NUMBER] повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт ввів на веб-сторінці (далі - «електронний підпис одноразовим ідентифікатором») у відповідне поле сайту товариства. Після проведення відповідного аналізу товариство проінформувало клієнта про прийняття позитивного рішення про видачу кредиту через SMS-повідомлення на телефонний номер [NUMBER] . В подальшому клієнту було наділано SMS- повідомлення на вказаний номер з одноразовим ідентифікатором W9623 (а.с. 12). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 04372-09/2022 від 05.09.2022 затвердженим ТОВ «Росвен Інвест Україна» за період 05.09.2022 по 13.04.2023, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 45482,50 грн., в тому числі: 11300,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 34182,50 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - пеня. Новий кедитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, всі нарахування були здійснені ТОВ «ФК «Інвеструм» (первісний кредитор) до відступлення права вимоги новому кредитору згідно з умовами укладеного з позичальником (боржником) договору (а.с. 13, 14). 14.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладений Договір факторингу № 14042023 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (долучено першу та останню сторінки). Відповідно до платіжної інструкції № 9081 від 14.04.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатила ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу у розмірі 828346,67 грн. (а.с. 15-19). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 14042023 від 14.04.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 45482,50 грн., в тому числі: 11300,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 34182,50 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - пеня. Номер запису в реєстрі 2601 (а.с. 20). 12.09.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 11196-09/2022 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до п. 1.1 договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 1.2. договору тип кредиту: кредит, мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта; кредит надається строком на 25 днів, тобто до 06.10.2022, дата надання кредиту 12.09.2022. Згідно п. 2.3. договору у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений п. 1.2. цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною (2.5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору. У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в додатках до цього договору, проценти передбачені в п. 2.3. цього договору продовжуються нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 (сто восьмидесяти) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п. 4.3.) (а.с. 21, 22). Згідно додатку «Графік платежів», який є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту № 11196-09/2022 від 12.09.2022 сторони погодили графік платежів, згідно якого дата видачі кредиту - 12.09.2022, кількість днів у розрахунковому періоді - 25 (а.с. 23). Крім того, до позовної заяви долучена Інформація та контактні дані кредитодавця ТОВ «ФК «Інвеструм», згідно яких сума-ліміт кредиту становить 15000,00 грн., строк кредитування - 25. Процентна ставка, яка засосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту становить 3.2% в день з першого дня прострочення зобов`язання (а.с. 24, 25). Вказані документи підписані електронним підписом відповідача W4537. До матеріалів справи долучено довідку iPAY вих. № 3767 від 11.12.2023 на підтвердження перерахування коштів на картку [NUMBER] 12.09.2022 року на ім`я відповідача за кредитним договором № 11196-09/2022 в сумі 15000 грн. (а.с. 26). На запит ТОВ «Росвен Інвест Україна» директором ТОВ «ФК «Інвеструм» надано лист «Про детальний опис дій, вчинених сторонами для укладення договору № 11196-09/2022 від 12.09.2022, відповідно до якого 12.09.2022 [PERSON] здійснила перехід до інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - веб-сайт) ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» за посиланням мережі Інтернет. Надалі позичальник здійснив заповнення у відповідні поля сайту анкету з своїми особистими даними, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення (ПІБ, номер телефону, паспортні дані, адреса проживання, адреса електронної пошти, інформація про наявність роботи і доходів, сімейний стан тощо). Також позичальником було обрано персональний логін і пароль для входу в особистий кабінет, який є захищеним розділом інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, до якого після створення має доступ лише клієнт. Надалі позичальником самостійно було внесено до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку він бажав отримати кредит. З метою впевненості, що клієнт є власником вказаної банківської платіжної карти, Товариство, здійснило верифікацію зазначеної карти. Після завершення процедури верифікації протягом 2 (двох) годин в автоматичному режимі відбулося розблокування вищезазначеної суми. Після вчинення вищенаведених дій позичальник здійснив натискання на відповідне посилання (кнопку отримати кредит) на сторінці сайту і направив «Заявку на отримання Кредиту» Товариству. У відповідь товариство направило позичальнику на номер телефону [NUMBER] повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який клієнт ввів на веб-сторінці (далі - «електронний підпис одноразовим ідентифікатором») у відповідне поле сайту товариства. Після проведення відповідного аналізу товариство проінформувало клієнта про прийняття позитивного рішення про видачу кредиту через SMS-повідомлення на телефонний номер [NUMBER]. В подальшому клієнту було наділано SMS- повідомлення на вказаний номер з одноразовим ідентифікатором W4537 (а.с. 27). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 11196-09/2022 від 12.09.2022 затвердженим ТОВ «Росвен Інвест Україна» за період 12.09.2022 по 24.04.2023, за відповідачем наявна заборгованість в сумі 58500,00 грн., в тому числі: 15000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 43500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - пеня. Новий кедитор жодних додаткових нарахувань не здійснював, всі нарахування були здійснені ТОВ «ФК «Інвеструм» (первісний кредитор) до відступлення права вимоги новому кредитору згідно з умовами укладеного з позичальником (боржником) договору (а.с. 28, 29). 25.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладений Договір факторингу № 25042023 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передало (відступило) ТОВ «Росвен Інвест Україна» за плату права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (долучено першу та останню сторінки). Відповідно до платіжної інструкції № 9098 від 26.04.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатила ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу у розмірі 701647,51 грн. (а.с. 30-35). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 25042023 від 25.04.2023 ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на суму 58500,00 грн., в тому числі: 15000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 43500,00 грн. - заборгованість за відсотками; 0,00 грн. - пеня. Номер запису в реєстрі 640 (а.с. 36). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац другий частини другої ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Крім того, ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Згідно з ч. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» в редакції чинній на момент укладення кредитного договору передбачала, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Щодо відступлення прав вимоги новому кредитору. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні. За приписами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`зується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У таких випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Згідно зі ст. 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. За правилом ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. Отже, за змістом наведених положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора. За встановленими у цій справі обставинами кредитні договори між [PERSON] та первісним кредитором укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронних підписів. При цьому, відповідач через особистий кабінет на вебсайті відповідного первісного кредитора подавала заявки на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «ФК «Інвеструм» надіслало їй за допомогою засобів зв`язку одноразові ідентифікатори у вигляді SMS-коду, який відповідач і використала для підтвердження підписання кредитних договорів. У пункті 7 кредитних договорів «Реквізити та підписи сторін» та додатках до нього зазначено електронний підпис фізичної особи [PERSON] W9623 (а.с. 7, 8, 10) та W4537 (а.с. 22, 23, 25), які було направлено на номер мобільного телефону, який відповідач вказала, як контактний у відзиві на позовну заяву. Отже без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитні договори між первісним кредитором та відповідачем не було б укладено, відтак суд вважає, що [PERSON] уклала кредитні договори, факт укладення яких вона заперечує. Встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не було б укладено сторонами, суд доходить висновку, що цей правочин відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що спірні договори укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» у наведеній вище редакції, при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів ст. 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Окрім цього, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Росвен Інвест Україна» надала належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитними договорами, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Аргументи [PERSON] щодо відсутності доказів виникнення між нею та первісним кредитором зобов`язальних правовідносин суд не бере до уваги, оскільки відповідач не надала доказів укладенню договору не нею. При цьому, позиція відповідача будується на концепції «негативного доказу». Відповідно до постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі № 2-879/13 (провадження №61-10802cв18) сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видасться вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом і у постановах від 20 лютого 2019 року по справі № 666/4957/15, від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та інш. Суд не бере до уваги також заперечення [PERSON] щодо не отримання кредитних коштів та ненадання позивачем документів первинного бухгалтерського обліку, оскільки ТОВ «Росвен Інвест Україна» надало суду докази перерахування на рахунок відповідача відповідних кредитних коштів, а саме, довідку iPAY вих. № 3767 від 11.12.2023 (а.с. 11) та довідку iPAY вих. № 3767 від 11.12.2023 (а.с. 26). Натомість, [PERSON] не спростувала доводів сторони позивача про належність рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, саме їй, при тому вкотре використала концепцію «негативного доказу». Доводи [PERSON] щодо ненадання первинних документів суд вважає безпідставними. Наданий розрахунок та довідки містять всі ознаки первинного документу (реквізити організації, зміст операції, номер договору), вказані документи завірені печатками та підписом матеріально-відповідальної особи - директора (а.с. 11, 13, 26, 28). Заперечуючи проти укладення кредитних договорів та отримання кредитних коштів, відповідач не надала витяг з особового рахунку про рух коштів за період з 05.09.2022 року по день пред`явлення позову до суду, тим самим не спростувала доводи позовної заяви про отримання нею коштів. Щодо доводу відповідача про те, що нараховані відсотки за договором є явно завищеними, що не відповідає засадам добросовісності, розумності, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, цивільним законодавством закріплений принцип презумпції дійсності договорів, що означає, що всі правочини є дійсними допоки протилежне не буде визнано судом. За таких висновків суд вважає, що аргументи відповідача є необґрунтованими. Також, суд погоджується з розрахунками заборгованостей, наданими ТОВ «Росвен Інвест Україна», з огляду на відсутність жодних заперечень зі сторони [PERSON] щодо правильності та підставності саме арифметичних обчислень. Щодо відступлення права вимоги, суд, дослідивши договори факторингу, встановив, що сторонами даних договорів є первісний кредитор та ТОВ «Росвен Інвест Україна», відповідач стороною даних договорів не є. Суд приймає як належні, достатні та допустимі докази витяги з реєстру боржників, долучені до позовної заяви, самі реєстри долучені у вигляді першої та останньої сторінок, що не протирічить положенням ч. 2 ст. 95 ЦПК України. Будь-яких клопотань про витребування доказів відповідач суду не заявляла, хоча не була позбавлена можливості це зробити. Також, у відзиві відповідач посилалася на те, що позивач та первісний кредитор не повідомляли її про відступлення права вимоги. Проте, навіть, якщо відповідач не була обізнана про відступлення права вимоги до ТОВ «Росвен Інвест Україна», має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які зазначені в кредитному договорі. Таким чином, суд відхиляє зазначені у відзиви на позовну заяву доводи, оскільки неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання. Аналізуючи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що вимоги позивача є підставними, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 04372-09/2022 від 05.09.2022 у розмірі 45482,50 грн. та заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 11196-09/2022 від 12.09.2022 у розмірі 58500,00 грн. Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved