Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Миколаївська міська рада, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою [ADDRESS] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2023 року відкрито провадження у справі. У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Позивачем до суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач станом на час розгляду справи до суду не з`явився, бажання брати участь у судових засіданнях не виявив, правом на подання відзиву не скористався. Миколаївська міська рада просить справу розглядати без її участі. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та відсутності заперечень проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] 31.05.2011 року отримала ордер на житлове приміщення в гуртожитку №326 серія 001615. На право зайняття з сім`єю з 3-х осіб ( [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] ) житла в гуртожитку по [ADDRESS] . Між [PERSON] та [PERSON] 29.06.2011 року укладено шлюб, на підставі чого позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] ). Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.09.2023 року у справі №490/5585/23 зареєстрований шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з витягу із реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 14.12.2023 року сторони у справі: місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . В акті про не проживання особи за місцем реєстрації, який 07.12.2023 року складеного [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) та [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ) зазначено, що за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] з 8 грудня 2022 року по теперішній час не проживає. Підпис вказаних осіб засвідчено печаткою Миколаївської управляючої компанії. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Частиною четвертою\~статті 9 ЖК УРСР\~передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки (частина друга\~статті 64 ЖК України). За змістом\~статті 396 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень\~глави 29 цього Кодексу. У\~статті 379 ЦК України\~зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Стаття 71 ЖК УРСР\~встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до\~статті 72 ЖК УРСР\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей\~71,\~72 ЖК УРСР\~дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Відповідно до приписів статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами зазначеними у частинах 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З акту від 07.12.2023 року слідує, що відповідач у справі за адресою [ADDRESS] не проживає з 08 грудня 2022 року. Зазначене підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , вказавши що речей відповідача за вказаною адресою не має. Отже, судом встановлено, що відповідач починаючи з 08 грудня 2022 року (більше року) не проживає адресою [ADDRESS] . У судове засідання відповідач не з`явився, будь-яких пояснень щодо позовних вимог не надав. За такого, суд дійшов висновку, що за вказаною адресою відповідач не проживає без поважних на те причин. Підсумовуючи викладене, суд дійшов всиновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задовольнити у повному обсязі. Відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 1073 грн 00 коп. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved