Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, в якому просить: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12 вересня 2017 року Виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 50. Свої вимоги мотивує тим, що 12 вересня 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, зроблено актовий запис № 50. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] .. Сімейне життя між сторонами не склалося, постійно виникають сварки через несумісність характерів та непорозумінь на грунті побутових та життєвих ситуацій . Подружжя сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарство не мають, також не мають спільного бюджету. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримав, прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, прохав їх задовольнити, прохав не надавати строк на примирення, оскільки, з позивачем проживають окремо близько року. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до слідчого. Судом встановлено, що 12 вересня 2017 року виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 вересня 2017 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 січня 2019 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 02 встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] є сторони по справі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги той факт, що відповідач позов визнав, подружжя близько року проживає окремо, не веде спільний побут та спільний сімейний бюджет,за час перебування справи в провадженні суду не примирились, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а надання строку на примирення суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211 грн. 20 коп., сплачений при подачі позову до суду. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved