Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

20 лютого 2024 року [PERSON] (дал позивач) звернулась до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що за період перебування у шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача і на даний час навчається на денній формі навчання в Університеті економіки у м. Бидгощ (Республіка Польща). Відповідач на утримання сина належної матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те що згідно законодавства зобов`язаний це робити. Зазначає, що вона не в змозі самостійно повноцінно утримувати дитину, у зв`язку з тим, що дитині необхідні кошти на навчання, інші потреби та витрати, тощо. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. Позивач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народився син [PERSON] . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 грудня 2012 року. На сьогоднішній день син сторін по справі [PERSON] досяг повноліття і навчається на першому курсі в Університеті економіки у м. Бидгощ (Республіка Польща) з 14.09.2023 по 31.03.2027. Форма навчання денна, що підтверджується засвідченням з навчального закладу. Відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги сину на період навчання не надає, протилежного суду не доведено. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відтак, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] досягнув повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, відтак суд приходить до висновку, що відповідач, який є батьком [PERSON] , зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років та може її надавати. Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача, стан здоров`я сторін, потреби позивача, матеріальне становище відповідача, який перебуває у працездатному віці, а також враховує відсутність даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на користь позивача в розмірі 1 500 грн., щомісячно, і до досягнення дитини двадцяти трьох років або закінчення нею навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 20.02.2024 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. З огляду на викладене, судовий збір в сумі 1 211, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved