Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 05.12.2023 року представник [PERSON] [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицький Володимир Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову вказує, що 22.01.2021 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] укладено кредитний договір №0603-8719 на суму 18\~000 грн., строком до 11.02.2021 року. 10.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального\~округу Бригідою\~В.О.\~вчинено виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 10209\~про стягнення\~з [PERSON] ,\~ [INFO] заборгованості за вказаним кредитним договором, загальна сума заборгованості за яким зазначена 54\~000 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66886920 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису. Вважає виконавчий напис незаконним, оскільки вчинений на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, окрім цього заборгованість не являється безспірною, оскільки нарахування процентів за кредитним договором відбувалося поза межами строку дії договору, просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи в визначеному законом порядку. Його представник адвокат Тарновський Г.М. подав до суду заяву в якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника, вимоги позовної заяви підтримав, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у через систему «Електронний суд». Правом на подання відзиву не скористався. Жодних заяв на адресу суду від відповідача не надходило. Третя особа приватний нотаріус Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте поштове відправлення з рекомендованим повідомленням про вручення повернулось до суду, як не вручене, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Третя особа приватний виконавець\~виконавчого округу\~Івано-Франківської\~області Витвицький\~В.В.в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у через систему «Електронний суд», про причини неявки суд не повідомили. Заперечень на позов та жодних клопотань, заяв до суду не подавав. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Мелещенко Л.В. від 07.12.2023 року вирішено цивільну справу за вказаним позовом передати на розгляд до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за територіальною підсудністю. 09.02.2024 року до Тисменицького районного суду надійшла справа № 344/23066/23. Ухвалою судді Гриньків Д.В. від 12.02.2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків. 15.02.2024 року недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі було усунуто. Ухвалою судді від 16.02.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 20.03.2024 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 10.06.2021 року приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда Володимир\~Олександровичвчинив виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 10209 про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №0603-8719 від 22.01.2021 року укладеним з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором №0603-8719 від 22.01.2021 року (а.с.4). Строк платежу за кредитним договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.02.2021 по 04.06.2021 року. Сума заборгованості складає 54 000 грн., в тому числі - прострочена заборгованість за сумою кредиту 18 000 грн; - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом 36000 грн. грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто з стягувача 350 грн, які підлягають стягненню з боржника. Загальна сума, що підлягає стягненню 54 350 грн. 20.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицьким В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66886920 з примусового виконання оскаржуваного виконавчого напису №10209 від 10.06.2021 року. Крім того, п.3 постанови виконавцем вирішено стягнути з боржника 5 435 грн основної винагороди приватного виконавця(а.с.8). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та Законам України «Про нотаріат». Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~(далі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України\~22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований за\~№ 282/20595 зі змінами та доповненнями на час вчинення виконавчого напису (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5\~зі змінами визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, із моменту прийняття цієї\~постанови\~і до 10 грудня 2014р. була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014р. набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Втім, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню\~постанова Кабінету\~міністрів України\~"Про\~затвердження переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів"\~№ 1172 в редакції до 10.12.2014 року, яка і була чинна на момент вчинення виконавчого напису за №5680 від 04.02.2021 року. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19). З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними в постановах від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15, від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц, від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Так, як встановлено судом кредитний договір №0603-8719 від 22.01.2021 року укладений позивачем з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на стягнення заборгованості за яким вчинено оскаржений виконавчий напис не є нотаріально посвідченим. Відтак, серед документів, наданих Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Укр Кредит\~Фінанс»приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису був відсутній оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору. При цьому, нотаріусом не перевірено, коли настав строк платежу за відповідним кредитним договором, та не вказано у виконавчому написі. На переконання суду, підтверджуються доводи позивача, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку не можна вважати безспірною. Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини, які були встановлені судом, як і не подав відзиву чи заперечень на позов. За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства у зв`язку із чим, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. VІІ. Судові витрати. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved