Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

21.11.2023 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. Сторони перебували у шлюбі, який рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 21.09.2011 (справа №2-546/11) було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 08.08.2018 було змінено розмір аліментів, що були стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] та встановлено їх розмір у сумі 1500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. На даний час неповнолітній син [PERSON] потребує значно більших коштів для належного забезпечення його потреб. У зв`язку з цим позивачка просила суд змінити спосіб стягнення аліментів в розмірі 1500 грн, щомісячно, що встановлено рішенням суду, на стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказане стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30.11.2023 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 18.01.2024 було витребувано докази від організацій,\~а саме інформацію про доходи відповідача, наявність зареєстрованих транспортних засобів та нерухомого майна. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку з огляду про таке. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 21.09.2011 (справа №2-546/11) було розірвано (а.с. 7). Від спільного шлюбу у сторін народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). На підставі рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 08.08.2018, яке набрало законної сили 18.09.2018 та виконавчого листа від 08.08.2018 (справа №136/1224/18 присуджено змінити розмір аліментів стягнутих за рішенням суду від 03.05.2012 по справі №213/567/12 та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] ( [INFO] ), в розмірі 1 500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення від дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-10). Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 16.12.2022 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). В подальшому, позивач звернулась до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів. Судом встановлено, що позивач одна несе витрати по утриманню дитини, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб. На виконання ухвали суду від 18.01.2024 від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 31.01.2024 надійшла відповідь щодо надання інформації про наявність земельних ділянок у відповідача, у якій не зазначено такої інформації. 02.02.2024 на адресу суду від Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшла відповідь на запит щодо отримання доходів відповідачем, з якої слідує, що відповідач за період 1 кварталу 2023 року - 3 кварталу 2023 року доходи не отримував (а.с. 33-34). Згідно інформації, яка надійшла на адресу суду 14.02.2024 від ТСЦ МВС №0541 за [PERSON] , [INFO] , транспортні засоби не зареєстровані. Інша запитувана судом інформація, а саме від КП «Вінницьке міське Бюро технічної інвентаризації» м. Вінниця до суду не надходила. Зазначене вказує на те, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, у власності транспортних засобів не має. Як зазначено позивачем в позові, позивач працює, отримує дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі змінами життєвих обставин платник або одержувач аліментів може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів. Разом з тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Разом з тим, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, закон не встановлює обов`язок доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання чи зміну способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру Враховуючи те, що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів на утримання проживаючої з нею неповнолітньої дитини, а тому суд керується ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд враховує, що приписами ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, відсутність заперечень відповідача, який не подав відзиву, та не довів неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, який визначений позивачем, вважає, що є усі підстави для задоволення позовної вимоги та зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів та в подальшому зміненого розміру аліментів. А саме з 1500 грн. щомісячно на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , повноліття. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо зміни способу стягнення аліментів, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання стягнення судових витрат зі сплати судового збору керується нормами глави 8 ЦПК України, а тому оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, його слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved