Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що 22.11.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 99 від 22.11.2013 року Від шлюбу є донька [PERSON] [INFO] . Позивачка зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач покинув сім`ю, проживає десь за кордоном, жодної ваги сім`ї, дитині не приділяє, матеріально сім`ю не підтримує. Вважає, що їх сім`ю не зберегти та просить суд не встановлювати час для примирення. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача і дитини. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на повному її матеріальному утриманні. Майнових спорів між сторонами немає. Відповідач батьківство не оспорює. Позивачка у судове засідання не з`явилася, разом з позовною заявою надала заяву про розгляд справи без участі, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позовну заяву не подавав. Копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками відповідач отримав, оскільки на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням з позначкою «отримано за довіреністю». Судове засідання відкладалось в зв`язку з неявкою відповідача, без повідомлення причин неявки, тобто з неповажних причин. Судом здійснено оголошення про виклик до суду [PERSON] на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання відповідач повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв клопотань не надавав. Відповідно до п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. Отже судом було вжито всі можливі заходи, щодо виклику відповідача по справі до суду. Вважається, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 22.11.2013 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 99 від 22.11.2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу є донька [PERSON] [INFO] , на підтвердження чого позивачка надала завірену належним чином копію свідоцтва про народження дитини. Позивачка зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач покинув сім`ю, проживає десь за кордоном, жодної ваги сім`ї, дитині не приділяє, матеріально сім`ю не підтримує. Вважає, що їх сім`ю не зберегти та просить суд не встановлювати час для примирення. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача і дитини. Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Обставини на які посилається позивачка є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Докази, які б спростовували обґрунтованість цього висновку, в матеріалах цивільної справи відсутні. На підставі наведеного, враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є неможливим, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved