Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач через свого представника адвоката Скибу Віталія Володимировича звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона посилається на те, що 13.10.2015 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Однак шлюбні відносини позивачки з відповідачем фактично припинилися з 2022 року, сторони припинили вести спільне господарство, їх більше не пов`язує спільний побут. Сім`я фактично розпалася та її відновлення неможливе, оскільки подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивачки, оскільки шлюбні відносини припинені та на її глибоке переконання не можуть бути відновлені. Рішення розірвати шлюб є стійким та усвідомленим. Строк на примирення призведе до ігнорування інтересам позивачки. Спір щодо поділу майна подружжя між сторонами відсутній, спільна донька проживає з позивачкою. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, направили заяву, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримували в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду нотаріально засвідчену заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] виданого 13 жовтня 2015 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 966, [PERSON] та [PERSON] 13 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивачка не змінювала своє дошлюбне прізвище. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. За положеннями ст. 24СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ч.\~2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 114, 115\~СК України та

Outcome: approved