Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" - Костюшок П.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача на користь Товариства суму заборгованості за Кредитним договором №336850686 від 24 квітня 2021 року в загальному розмірі 76 010 гривень, з яких: 22 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54 010 гривень - сума заборгованості за відсотками. Також, позивач просить стягнути з відповідача 2 684 гривень судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав в заяві, що на підставі договору факторингу ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №336850686, укладеним 24\~квітня 2021 року\~між ТОВ\~"Манівео\~швидка фінансова\~допомога"\~та [PERSON] , в сумі 76 010 гривень. Взяті на себе зобов`язання відповідачем не виконано в повному обсязі, а тому має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №336850686 в сумі 76 010 гривень, з яких: 22 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54 010 гривень - сума заборгованості за відсотками. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 76 010 гривень. Представник позивача ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у судове засідання не з`явився, проте в прохальній частині позову просить розгляд даної цивільної справи проводити без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судових засідань, в жодне судове засідання по даній цивільній справі не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань, а також відзиву на позовну заяву, від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов такого висновку. Судом встановлено,\~що 24\~квітня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено кредитний договір №336850686, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього, про що свідчить п.5 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 22 000 гривень строком на 24 днів, зі сплатою процентів визначених п. 1.4 договору. Згідно п. 1.7 Сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідком продовження строку користування кредитом, при цьому згідно п. 1.7.2 договору проценти нараховуються у розмірі 839,50 % річних. Згідно п. 4.2 строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного п. 1.2 договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3 та 1.7 Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору діють до повного їх виконання. Відповідно додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, положення договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, він укладений між ТОВ "Таліон Плюс" (Фактор) та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (Клієнт), Клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ "Таліон Плюс" (Клієнт) та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (Фактор), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року боржник [PERSON] , номер кредитного договору 336850686, має заборгованість за основною сумою боргу 22 000 гривень, сума заборгованості за відсотками становить 54 010 гривень, загальна сума заборгованості 76 010 гривень. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" за кредитним договором №336850686 від 24 квітня 2021 року заборгованісь [PERSON] за період з 06 березня 2023 року по 31 серпня 2023 року становить 76 010 гривень, з яких: 22 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 54 010 гривень - сума заборгованості за відсотками Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Звертаючись з позовом, ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" посилається на те, що через невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №336850686 від 24 квітня 2021 року утворилась заборгованість, яку позивач просив стягнути як правонаступник кредитора у спірних правовідносинах. На підтвердження позовних вимог позивачем було долучено копію кредитного договору, копію Паспорту споживчого продукту "Смарт" до договору №336850686 від 24 квітня 2021 року, копію Додаткової угоди № 26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, копію Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, Витяг з Реєстру прав вимоги № 2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, розрахунок суми заборгованості за період з 06 березня 2023 року по 31 серпня 2023 року. Отже надані позивачем докази підтверджують укладення кредитного договору №336850686 від 24 квітня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомга" та [PERSON] . Як вбачається із матералів справи, 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу 28/1118-01, проте, в матеріалах справи відсутній примірник вказаного договору. 31 грудня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" була укладена Додаткова Угода № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно умов якої, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Пунктом 4.1 Додаткової Угоди № 26 сторони визначили порядок відступлення права вимоги, зокрема, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру права вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі за відповідним Реєстром права вимоги. Отже на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 (28 листопада 2018 року) кредитного договору між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] (укладеного 24 квітня 2021 року) ще не існувало. Позивачем не надано суду також Реєстру прав вимоги, як невід`ємної частини договору факторингу від 28 листопада 2018 року, хоча в позовній заяві позивач послається на витяг з реєстру боржників № 139 від 22 червня 2021 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс". Із наведеного слідує, що у ТОВ "Таліон Плюс" не виникло право вимоги до відповідача. Так, 20 жовтня 2022 року між ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (Фактор) та ТОВ "Таліон Плюс" (Клієнт) укладено договір факторингу № 20102022, відповідно умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимог, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах , визначених цим договором (п. 2.1). Згідно умов договору факторингу право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього договору (п. 4.1.). Згідно витягу з Реєстру прав вимоги №2 від 06 березня 2023 року до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року вбачається, що заборгованість [PERSON] становить згідно кредитного договору 76 010 гривень, разом з тим, згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість у заявленій Товариством сумі 76 010 гривень розрахована за період з 06 березня 2023 року по 31 серпня 2023 року, що може свідчити про те, що на час підписання реєстру прав вимоги № 2 за [PERSON] не може рахуватися заборгованість у вказаній сумі. Отже, із умов договору вбачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги від Клієнта до Фактора, проте, позивачем не надано доказів щодо набуття права грошової вимоги за зобов`язаннями [PERSON] за договором №336850686 від 24 квітня 2021 року перед ТОВ "Таліон Плюс" у зв`язку з укладенням договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов`язком, на підтвердження права грошової вимоги позивача до відповідача та щодо визначеного ним у позовній заяві розміру заборгованості за договором №336850686 від 24 квітня 2021 року. В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд враховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed