Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

15.11.2023 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить: - зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини від доходів платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини; - зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини від доходів платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2017 року (справа № 333\\7168\\16-ц) з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1\\4 частки усіх видів доходу (заробітку) на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 15 грудня 2016 року до повноліття дитини. Судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2023 року (справа № 333\\6905\\23) з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1\\4 частки усіх видів доходу (заробітку) на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17 серпня 2023 року до повноліття дитини. При цьому відповідач [PERSON] не повідомила суду про наявність у відповідача ще двох неповнолітніх дітей. Таким чином, на утримання двох дітей з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1\\2 частки усіх видів доходу (заробітку) на користь відповідачів по цій справі, що перевищує встановлений законом розмір аліментів, котрий підлягає стягненню на утримання двох дітей. Крім того, в провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 333\\8866\\23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1\\6 частки всіх видів доходу на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття. У разі задоволення даного позову розмір аліментів на утримання 3-х неповнолітніх дітей складатиме 2\\3 частки усіх видів доходу (заробітку) позивача по цій справі, що значно перевищує встановлений законом розмір аліментів, котрий підлягає стягненню на утримання дітей. 22.11.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 29.11.2023 року на виконання вимог ухвали суду, недоліки усунуто. Ухвалою суду від 07.12.2023 року позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Відзиви на позов не надходили. Ухвалою суду від 22.02.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача адвокат Косякова З.М. позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково зазначила, що з позивача наразі утримуються аліменти на трьох дітей: [PERSON] 1\\4 частина, [PERSON] 1\\4 частина, [PERSON] 1\\6 частина, це ставить його у скрутне матеріальне становище, так як загальний розмір складає 2\\3 його доходу. Відповідач [PERSON] суду зазначила, що вона є колишньою дружиною позивача, вони мають спільну дитину, на яку дійсно стягнуто аліменти в розмірі 1\\4 частини, проте вона не зверталась до виконавчої служби щодо примусового стягнення аліментів і взагалі від позивача кошти на утримання дитини не отримувала. Просить розглянути справу та прийняти рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у суді проти позову заперечувала, вважає, що позивач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини. На даний час вона отримує аліменти, але не у повному обсязі. Гроші перераховуються з банківської карти [PERSON] , це дружина позивача, тому вважає, що між останніми добрі відносини і позивач фактично не сплачує аліментів [PERSON] . Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, судом встановлено, що згідно рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.02.2017 року (справа № 333/7168/16-ц) з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 18-19). 11.09.2023 року Комунарським районним судом винесено судовий наказ (справа № 333/6905/23) за яким з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 20). Згідно розрахунку заборгованості від 05.03.2024 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , станом на 29.02.2024 року у розмірі 9519,33 грн. Заочним рішенням Комунарького районного суду м. Запоріжжя від 15.01.2024 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин. У частині першій статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що загальний розмір утриманих з нього аліментів становить частину його доходів. На даний час позивач [PERSON] не має можливості виплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та на [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1/4 частини кожному від його заробітку, оскільки з нього ще стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Одруження та народження доньки, на яку наразі стягуються аліменти в розмірі 1\\6 частині є зміною сімейного стану позивача, оскільки укладення шлюбу та народження доньки [PERSON] від нового шлюбу відбулось після ухваленого судом рішення про стягнення аліментів з позивача. Крім того, зазначені зміни призвели до неможливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному у 2017 та 2023 роках. Подані позивачем докази дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання синів - [PERSON] , [INFO] та на [PERSON] , [INFO] , у нього як у платника аліментів змінилися умови, визначені ч.1 ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний та майновий стан, оскільки він утримує ще одну дитину доньку [PERSON] від іншого шлюбу. Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання яких сплачуються зазначені аліменти. З урахуванням змін, які були внесені до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що для досягнення балансу між утриманням дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також утриманням доньки [PERSON] , справедливим та достатнім розміром аліментів, з урахуванням змін на боці позивача, буде зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітніх дітей. На думку суду, таке зменшення розміру аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим відносно кожної дитини позивача. За правилами ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Підсумовуючи, суд прийшов до переконання, що зміни, що відбулися у сімейному стані платника аліментів, дійсно є підставами для зменшення розміру аліментів до 1/6 частки заробітку, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації.

Outcome: approved