Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

[PERSON] , представником якої є адвокат Данілова Анна Андріївна, звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 травня 2023 року Рахівським районним судом Закарпатської області винесено рішення по справі № 305/577/23 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , стягнення аліментів з Відповідача. Сторони спору мають спільну неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, донька - [PERSON] , проживає з Позивачем та знаходиться на повному утриманні матері. Відповідно до судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2023 по справі № 305/576/23, Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто 07 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 26.06.2023 року державним виконавцем Токарюк В.В. Рахівського відділу державної виконавчої служби у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 72116050. Відповідач тривалий час офіційно не працює і будь-якої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Внаслідок невиконання Відповідачем судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2023 по справі № 305/576/23 за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання доньки за період з березня по грудень 2023 року в розмірі 27112 грн 02 коп., що підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 72116050 від 26.06.2023 року. Розмір заборгованості зі сплати аліментів, нарахований державним виконавцем, Відповідачем в судовому порядку не оскаржувався. Відповідно до норм Сімейного кодексу України Позивачка вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка за несвоєчасну сплату аліментів Відповідача на утримання доньки [PERSON] становить: березень 2023 року - 2121,01 х 31 х 1% = 657,51; квітень 2023 року - 2858,75 х 30 х 1% = 857,62; травень 2023 року - 2858,75 х 31 х 1% = 886,21; червень 2023 року - 2858,75 х 30 х 1% = 857,62; липень 2023 року - 2121,01 х 31 х 1% = 657,51; серпень 2023 року - 2858,75 х 31 х 1% = 886,21; вересень 2023 року - 2858,75 х 30 х 1% = 857,62; листопад 2023 року - 2858,75 х 30 х 1% = 857,62; грудень 2023 року - 2858,75 х 31 х 1% = 886,21. Таким чином, за проведеними Позивачем розрахунками, за період з березня 2023 року по грудень 2023 року, неустойка за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки [PERSON] становить: 7404,13 грн. (Сім тисяч чотириста чотири гривні 13 копійок). Орієнтовний розрахунок судових витрат складає 8600, 00 грн, тобто витрати на професійну допомогу адвоката, які Позивач планує понести згідно з договором про надання правничої допомоги. З огляду на викладене просить Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 7404,13 грн. Також просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 8600,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 23.01.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано\~відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання, що було призначене на 09:00 год 20 лютого 2024 року та 09:00 год 18.03.2024, не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом отримання судових повісток. Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Спірні правовідносини регулюються нормами СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Згідно зі ст. 3 ч. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 (Конвенція про права дитини), ст. 7 ч.ч. 7, 8 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Особа діє у цивільних, у тому числі, в сімейних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст. 11, ст. 12 ч. 1, ст.ст. 13, 14, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 7, 8 СК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-81 ЦПК України). Судом встановлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) області 23 грудня 2020 року. Відповідно до судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.03.2023 по справі № 305/576/23 [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто 07 березня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Виконавче провадження з виконання судового наказу №305/576/23 від 30.03.2023 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , відкрито заступником начальника відділу Рахівського відділу ДВС МЮ Токарюком В.В. 26.06.2023, номер виконавчого провадження ВП №72116050. Згідно з розрахунком заборгованості з виплати аліментів, виконаним заступником начальника Рахівського відділу\~ДВС МЮ\~ [PERSON] \~ станом на 01.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів складає 27112,02 (двадцять сім тисяч сто дванадцять гривень 02 копійок) грн. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: р = (А1 х 1% х Q1) + (А2 х 1% х Q2) +(An х 1% х Qn), де: р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з наданим Позивачкою розрахунком неустойки (пеня) за несплату аліментів за період з березня 2023 року по грудень 2023 року така складає 7404,13 грн. Суд погоджується з цим розрахунком, адже він розрахований від суми заборгованості перемноженої на кількість днів у місяці й на 1 відсоток по кожному місяцю окремо, тобто за правилами стягнення неустойки (пені) передбаченому ст. 196 Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України розмір пені, що підлягає стягненню з боржника, не може перевищувати 100 відсотків заборгованості аліментів, в даному випадку сума не перевищує заборгованість по аліментах. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Враховуючи, що Відповідач допустив прострочення сплати аліментів на утримання дитини, беручи до уваги, що Відповідач не надав суду жодних доказів того, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, адже він є особою молодого віку, працездатний, даних про те, що він являється особою з інвалідністю у суду немає, тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про стягнення пені. Стаття 141 передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. З огляду на те, що Позивачка була звільнена від сплати судового збору, отже судовий збір в сумі 1211,20 грн слід стягнути в користь держави з [PERSON] . У позовній заяві [PERSON] просила стягнути з [PERSON] в її користь витрати на професійну правничу допомогу, однак на день розгляду даної справи належних доказів понесення цих витрат суду не надала, тому наразі правових підстав для їх стягнення немає.

Outcome: approved