Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», в особі представника адвоката Мартиненко В.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24.07.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачкою укладено кредитний договір №Z73.423.70253, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти у розмірі 49999,00 грн., які зобов`язалась повернути разом з іншими платежами відповідно до графіку платежів згідно з умовами договору. Проте відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого станом на 03.12.2020 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 124363,62 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 44943,73 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 31879,10 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 28644,53 грн., заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 3882,93 грн., заборгованість за інфляційними втратами - 15010,33 грн. Поряд з тим позивач зазначив, що 03 грудня 2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до якого, банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» набуло статусу нового кредитора за кредитним договором №Z73.423.70253 від 24.07.2017 року. А тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором, а також 2684 грн. сплаченого судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 26 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 11.01.2024 року представником відповідачки подано до суду відзив, в якому просив відмовити у позовних вимогах через їх не обґрунтованість. Зазначив, що 24.07.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №Z73.42.3.70253 від 24.07.2017 року із строком повернення кредиту - до 24.07.2018 року. 03.12.2020 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №12/90 відповідно до якого право вимоги перейшло до позивача. Враховуючи те, що строк кредитування в договорі встановлено 12 місяців, тобто договір діє до 24.07.2018 року, то саме з цієї почався перебіг строку позовної давності. Трирічний строк позовної давності закінчився 25.07.2021 року, п`ятирічний строк позовної давності закінчився - 25.07.2023 року. Позивач звернувся до суду із позовом 25.10.2023 року, тобто поза строком позовної давності. 13.02.2024 року ухвалою суду витребувано у ТОВ «ФК «Профіт Капітал» інформацію, за який період здійснено розрахунки заборгованості за відсотками, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями, заборгованості за 3% річних, заборгованості за інфляційними втратами за кредитним договором Z.73.423.70253 укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] . 14.03.2024 року представником позивача на виконання ухвали надано розрахунок заборгованості за кредитним договором (в тому числі за основним боргом, заборгованості за відсотками, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями) за період з 24.07.2017 року (дата видачі коштів) по 03.12.2020 року (дата відступлення права вимоги), та розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 03.12.2020 по 23.02.2022 року. У судове засідання сторони не з`явились, представники подали заяви про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами справи. Судом встановлено, що 24.07.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № №Z73.423.70253. Відповідно до п.1.1 Договору, банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49999,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) згідно з умовами договору. Кредит надається строком на 12 місяців. Згідно п.п. 1.3 Договору, за користування кредитом, позичальник сплачує проценти в розмірі 12,49 % річних від залишкової суми кредиту. Також, відповідно до Договору, за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі 1,59 % від початкової суми кредиту. Згідно з Законом України «Про споживче кредитування» реальна річна процентна ставка складає 120,0000 % (п. 5.5 договору). Відповідно до п.2.1 Договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 12 щомісячних внесках включно до 24 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. Кредитодавцем ПАТ «Ідея Банк» виконано зобов`язання за Кредитним договором № №Z73.423.70253 та надано відповідачу кредит, який разом із страховим внеском складає 49999,00 грн. 03.12.2020 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90 . Відповідно до п. 2.1 договору факторингу AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 договору факторингу, права вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за договором факторингу виконало в повному обсязі та перерахувало суму на користь AT «Ідея Банк». До ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 відповідно до договору факторингу № 12/90 перейшло право за договором №Z73.423.70253 від 24.07.2017, що укладено між AT «Ідея Банком» та [PERSON] . У зв`язку із невиконанням [PERSON] зобов`язань за договором, станом на 03.12.2020 утворилась заборгованість у розмірі 124363,62 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 44943,73 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 31879,10 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 28644,53 грн., заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 3882,93 грн., заборгованість за інфляційними втратами - 15010,33 грн. Так, в силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «Профіт Капітал» до [PERSON] підлягає до задоволення в частині стягнення з останньої в користь позивача заборгованості за Кредитним договором №Z73.423.70253 від 24 липня 2017 року заборгованості за основним боргом - 44943,73 грн. та за нарахованими та несплаченими комісіями - 28644,53 грн. Розрахунок заборгованості за кредитним договором (в тому числі за основним боргом, заборгованості за відсотками, заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями) складений за період з 24.07.2017 року (дата видачі коштів) по 03.12.2020 року (дата відступлення права вимоги), і становить 105470,36 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом - 44946,73 грн., заборгованості за рахованими та несплаченими відсотками - 31879,1 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями - 28644,53 грн. Строк дії договору становить 12 місяців. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Враховуючи зазначене і те, що позивачем надано суму відсотків розрахованих станом на 03.12.2020 року, а іншого періоду не зазначено, суд позбавлений можливості самостійно обрахувати суму відсотків за 12 місяців (строк дії договору), тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Також позивач просив стягнути із відповідачки 3% річних та інфляційні трати за період з 03.12.2020 по 23.02.2022 року, що нараховані на загальну суму заборгованості 105470,36 грн. Однак, так як судом відмовлено у стягненні заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, тому суд самостійно обраховує розмір 3% річних та інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідачки. Так, розмір 3% річних на суму заборгованості 73591,26 (заборгованість за основним боргом 44946,73 грн. + заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 28644,53 грн.) за період з 03.12.2020 року по 23.02.2022 року становить 2709,29 грн. Розмір інфляційних втрат, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача за період з 03.12.2020 року по 23.02.2022 року становить 10485,08 грн. Отже, враховуючи зазначене з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №Z73.423.70253 від 24 липня 2017 року в сумі 86 782,63 грн., з яких: - заборгованість за основним боргом - 44943,73 грн., - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями - 28644,53 грн., - 3% річних за користування кредитом - 2709,29 грн., - інфляційні витрати - 10485,08 грн. Щодо заяви відповідачки про строк позовної давності. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові. Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Частиною першою статті 261 ЦК України встановлена презумпція можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2024 № 3564-ІХ , яким затверджено Указ Президента "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 05.02.2024 № 49/2024 та строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 14.02.2024 на 90 діб, тобто до 14 травня 2024 року За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, враховуючи те, що на всій території України було запроваджено карантин, а під час дії карантину строки, визначені статтею 257 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину, введення на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який діє й на час розгляду, а перебіг позовної давності, визначений ЦК України, зупиняється на строк дії такого стану, то позивач звернувся до суду із позовом 25.10.2023 року, тобто у межах продовженого Законом строку давності, оскільки на час набрання чинності Законом він (строк давності) не сплинув. З огляду на наведене слід дійти висновку, що позивач з урахуванням приписів Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» звернувся до суду з позовом у межах встановленого строку давності, тому, зважаючи на доведеність і обґрунтованість заявлених вимог позов підлягає частковому задоволенню. За змістом ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (69,8%), а саме в сумі 1873 грн 43 коп. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки на користь позивача частину понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.

Outcome: partial