Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

09 лютого 2022 року позивач звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Бахмутської міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що з відповідачем [PERSON] , [INFO] , вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з лютого 2015 року до грудень 2017 року. Від цих відносин у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, а між ними виникали численні непорозуміння, то вони вирішили припинити вказані відносини. У той же час, відповідач, як батько [PERSON] , взагалі не приймав та не приймає участі її житті. Він не спілкується з дочкою та не приділяє їй жодної уваги, хоча вона ніколи йому не забороняла спілкуватися з дитиною. Відповідач також не приймає участі і у вихованні дочки, не приходить на батьківські збори, не приходить до дитячого садка, не цікавиться у вихователя життям [PERSON] . Також батько і не цікавиться питанням щодо стану здоров`я [PERSON] , що підтверджується довідкою КНП «Центр первинної допомоги м. Бахмута» від 31.01.2022 № 152. Тобто фактично вихованням дитини та опікуванням стану її здоров`я займається тільки вона. Її численні звернення до відповідача з цього приводу про зміну такого відношення до дитини не дали жодних результатів. Відповідач не має бажання займатись вихованням дочки, а також приймати участь в її житті. Фактично батька [PERSON] замінив її чоловік - [PERSON] , [INFO] , з яким вона зареєструвала шлюб 17.07.2020 року, який повністю займається вихованням дитини та її матеріальним забезпеченням. Одночасно від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 10.03.2016 року. В усній формі вона звернулася до Органів опіки та піклування в особі виконавчого комітету Бахмутської міської ради Донецької області щодо отримання письмового висновку з питання позбавлення відповідача батьківських прав, проте їй повідомили, що такий висновок надається на вимогу суду під час судового розгляду справи. Вказані обставини і змусили її звернутись до суду із даним позовом. Позивачка вказує, що нею створено всі необхідні умови для виховання, проживання та навчання дочки. За місцем проживання вона характеризується позитивно, що підтверджується побутовою характеристикою від 21.01.2022, яка видана ОСББ «Ювілейна, 91». Наразі вона перебуває у декретній відпустці та займається доглядом за дітьми. Матеріально їх сім`ю забезпечує її чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою про його доходи від 21.01.2022 № 15/10, яка видана ТУ СБУ в Донецькій та Луганській областях. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 27 березня 2023 року вказану цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Зазначену справу передано у провадження судді Шамотайлу О.В. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Шамотайла О.В. від 26.04.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 24 травня 2023 року до участі в справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. Згідно розпорядження заступника керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 116 від 24.07.2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 року, згідно наказу №573 від 18.07.2023 року суддя Олег Шамотайло увільнений від роботи (виконання посадових обов`язків) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 19.07.2023 року. Вказана справа передана у провадження судді Антоняку Т.М. Відповідно до ухвали суду від 19 березня 2024 року, за заявою позивачки, справу залишено без розгляду, в частині вимог про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали у повному обсязі, просять позбавити відповідача батьківських прав відносно їх малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не прибув у судове засідання, надавши суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як слідує з матеріалів справи, позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5, 6). Відповідно до довідки від 11.08.2020 № 1419-5000297081, позивачку взято на облік як внутрішньо переміщену особу (а.с. 7). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.03.2016 року, [PERSON] народилась [INFO] . У графі "Батьки" зазначено: батько - [PERSON] , громадянин України, мати - [PERSON] , громадянка України. 17.07.2020 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Дитина [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до довідки від 11.08.2020 № 1419-5000297086, [PERSON] взято на облік як внутрішньо переміщену особу (а.с. 12). Як слідує з матеріалів справи, до повномасштабного вторгнення позивачка, її чоловік з [PERSON] , а також діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживали у [ADDRESS] , що підтверджується актом від 21.10.2022 та довідкою про склад сім`ї № 153 від 31.01.2022 (а.с. 13, 14). Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби 23.10.2023 року, відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 12.10.2023 року, надано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України [PERSON] , 1990 року народження. Відповідно до наданої інформації, відповідач в період 2019-2020 року перетинав лінію розмежування (в`їжджав та виїжджав) з тимчасово окупованою територією України, а 27.02.2020 року о 16.43 год виїхав та станом на 23.10.2023 року не повернувся. Висновком виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] , вказано про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його дочки. Як зазначається у висновку, службою у справах дітей обстежено умови проживання дитини [PERSON] та складено відповідний акт згідно якого у помешканні створені належні умови для проживання та розвитку дітей. Дівчинка є ученицею Ліцею № 13 Івано-Франківської міської ради. Відповідно до характеристики з навчального закладу на [PERSON] відомо, що вона навчається у ліцеї з першого класу (2022-2023 н.р.). Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, уважна учениця. Мати дитини - [PERSON] , цікавиться навчанням та вихованням доньки, відвідує батьківські збори, бере активну участь у дитячих відкритих заходах, завжди йде на контакт з класним керівником, вчителями предметниками, практичним психологом. Допомагає доньці у навчанні офлайн та під час дистанційної роботи. [PERSON] , вітчим, також допомагає у навчанні та вихованні [PERSON] . Брав активну участь у підготовці навчальної екскурсії для учнів класу, був присутній разом з дружиною на батьківських зборах. Відвідував урочисті лінійки, цікавився успіхами, досягненнями та психоемоційним станом дівчинки. Про батька учениці - [PERSON] , інформація у класного керівника відсутня. Питання про надання відповідного висновку у справі розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 21.12.2023 року у присутності позивачки. Прийняття рішення було відкладено у зв`язку з відсутністю відповідача на засіданні комісії. Позивачці було рекомендовано надати відомі їй контакти відповідача з метою його належного повідомлення про розгляд справи. Повторно питання було розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 24.01.2023 року. З огляду на вище встановлені обставини, виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена у статті 164 Сімейного кодексу України є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно з нормами статті 155 Сімейного кодексу України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як зазначено пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої, малолітньої дитини. Суд зазначає, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавленні батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи. Поведінка відповідача відносно його доньки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved