Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із ним за місцем його фактичного перебування. Мотивуючи свою заяву тим, що з [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. З [PERSON] вони не проживають разом, не ведуть господарство та мешкають окремо за різними адресами. Рішенням суду від 15 вересня 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем розірваний. Відповідач [PERSON] починаючи з лютого місяця 2019 року виїхала до Польщі, наразі постійно проживає у Німеччині, з причини чого згодом залишила сина на нього. За весь час відсутності [PERSON] він піклується про дитину, надає йому увагу та догляд, матеріально забезпечує його, займається вихованням. Так, з відповідачем дійшли згоди щодо порядку участі у вихованні та утриманні сина та остання не заперечує проти визначення фактичного місця проживання дитини разом із ним. Ухвалою суду від 27 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року явка позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] у судове засідання визнана обов`язковою для надання пояснень по суті справи. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Пояснив, що хоче встановити місце проживання сина разом з ним за зареєстрованим місцем проживання, оскільки має намір вирішувати долю сина без участі відповідача. Він проти з`ясування думки сина щодо визначення місця проживання, оскільки це буде травмою для його психіки. До того ж, вказує, що відповідач не проти задоволення позову, вона про це подала відповідну заяву, яка додана до позовної заяви. Відповідач інколи приїздить до України та проживає разом з сином, окрім того вони спілкуються та підтримують зв`язок. Відповідач в судове засідання не з`явилася, вважається належним чином повідомленою про день час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, будь - яких клопотань на адресу суду від неї не надходило, правом подання відзиву не скористалася. Представник третьої особи Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, будь - яких клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до частини 1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2023 року зареєстрували шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 272. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . (а. с. 26) Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а. с. 27) Судовим наказом Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] а стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.12.2019 року, на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , до його повноліття. (а. с. 30) Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 вересня 2021 року шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] , розірваний. (а. с. 32) Актами від 13.12.2019 року та від 29.05.2023 року засвідчено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований і постійно проживає дитина - [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , [INFO] , дитина знаходиться на вихованні та утриманні останнього. (а. с. 37, 47) За довідками Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради № 13148 від 15.11.2019 та № 14281 від 13.12.2019, відповідно до відомостей реєстру територіальної громади міста Кривий Ріг за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: з 27.08.2010 [PERSON] , [INFO] , та з 08.07.2015 [PERSON] , [INFO] . (а. с. 39-40) За довідками Криворізької об`єднаної міської довідково - інформаційної служби «Нова Ком» № 116 від 15.11.2019, № 72 від 06.12.2019, № 30 від 30.05.2023, № 31 від 30.05.202, сім`я [PERSON] , [INFO] , складається з 2 чоловік та за якими він та його син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 41-44). Відповідно до Витягів з Реєстру Криворізької територіальної громади № 2023/004070789 від 30.05.2023 та № 2023/004288442 від 07.06.2023, [PERSON] , [INFO] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 45-46) [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 335245584 від 10.06.2023. (а. с. 33-35) Відповідно до довідок № 01-27/284 від 03.11.2021, № 142 від 03.10.2022, № 67 від 29.05.2023, виданих директором Криворізької гімназії № 45 Криворізької міської ради (Криворізької загальноосвітньої школи I-III ступенів № 45) Відділу освіти Виконкому Тернівської районної у місті ради [PERSON], батькові учня [PERSON] , протягом 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023 навчальних років мати, [PERSON] , не брала участі у вихованні сина (з сім`єю не проживала, батьківські збори не відвідувала, з класним керівником та вчителем не спілкувалася). (а. с. 48-50) 29.05.2023 складена характеристика за підписом директора та класного керівника КГ № 45 КМР на учня 3-А класу [PERSON] , зі змісту якої вбачається, що матеріально-житлові умови проживання задовільні, житлове приміщення відповідає санітарно-гігієнічним нормам, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного життя. [PERSON] має кімнату, де є постійне місце для навчання і відпочинку, окреме спальне місце та інші необхідні меблі. Хлопчик достатньо забезпечений якісною їжею, одягом та взуттям, відповідно до сезонів. Стан речей - новий. [PERSON] в повній мірі забезпечений шкільним приладдям, технічними засобами для дистанційного навчання. Функцію виховання та матеріального забезпечення сина виконує батько. [PERSON] (батько) активно цікавиться життям сина в КГ № 45 КМР, допомагає йому із заняттями, виконує функцію моральної підтримки. Тактовно і терпляче, вміє знаходити компромісні рішення і вчить цього дитину. Батько відвідує батьківські збори, постійно знаходиться в контакті з класним керівником, систематично контролює навчальну діяльність сина, допомагає в умовах дистанційного навчання. За час навчання дитини проявив себе як відповідальний батько, який займається вихованням та всебічним розвитком [PERSON] . Фактичне місце реєстрації проживання матері - [PERSON] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За наявною інформацією, мати дитини, починаючи з лютого місяця 2019 р. перебуває за межами країни та періодично на невеликий термін приїздить до України. [PERSON] комунікабельна, здорова, охайна, вихована дитина, який відмінно орієнтується в повсякденному житті серед однокласників, адже зразок для наслідування у дитини це - батько, а отже роль у вихованні та утримані сина фактично належить батькові, який відповідально виконує батьківські обов`язки. (а. с. 51-52) У відповідності до Декларації № 0001-Е0А8-Т5А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, [PERSON] (син, дитина), в особі свого законного представника - [PERSON] (батька), реалізував своє право на вибір лікаря, котрий надає первину медичну допомогу дитині ([PERSON]), а саме сімейного лікар - [PERSON] , який перебуває у трудових відносинах із надавачем медичних послуг/суб`єктом господарювання - Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Первинка 2». (а. с. 53) За наданою інформацією лікарем Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Первинка 2» [PERSON] підтверджується, що законний представник дитини, його батько особисто і ніхто інший, неодноразово звертався до сімейного лікаря для надання первинної медичної допомоги, відносно свого сина. у тому числі але не за виключенням: надання консультацій (усних, письмових, за допомогою засобів зв`язку і іншої комунікації); проведення діагностики і подальшого лікування: направлення відповідно до медичних показань для надання спеціалізованої медичної потреби (уразі такої необхідності) та наданні й інших медичних послуг на безоплатній основі, з метою профілактики, діагностики, лікуванням у зв`язку з захворюваннями дитини та прийняття заходів спрямованих на збереження і відновлення фізіологічних функцій, оптимальної працездатності умов навчання та соціальній активності [PERSON]. (а. с. 54-55) Позивач [PERSON] працює з 01 вересня 2020 року по теперішній час на посаді провідного юрисконсульта в структурному підрозділі Юридичний центр обслуговування/Управління супроводу договірної роботи/Відділу супроводу торговельних операцій підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Бізнес Сервіс», що підтверджується довідкою № 42-ГНРП від 23 травня 2023 р. ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс» та копією трудової книжки серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а. с. 69-74) та його заробітна плата за період з 01.02.2023 по 30.04.2023 складає: 69421,00 гривень, середньомісячний заробіток: 23140,33 гривень, що підтверджується довідкою № 82 від 22.05.2023 р., виданої керівником ТОВ «Метінвест Бізнес Сервіс». (а. с. 77) Комісією з числа представників керівництва ТОВ «МБС» проводилися обстеження житлово-побутових умов за місцем реєстрації і проживання позивача [PERSON] , за результатами обстеження житлово-побутових умов було встановлено їх повну придатність, про що складений відповідний Акт від 28.09.2020 р. (а. с. 84) Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 13.09.2023, складеного комісією в складі головного спеціаліста ССД виконкому Тернівської районної у місті ради та фахівця із соціальної роботи КМЦСС, за адресою проживання і реєстрації: [ADDRESS] батька [PERSON] та сина [PERSON] , [INFO] , санітарно - гігієнічний стан житла задовільний, наявне електро -, газо-, водопостачання. Для дитини облаштоване окреме спальне місце, стіл для занять, шафа, комод для одягу, який забезпечений одягом та взуттям відповідно до сезону, іграшками згідно віку, планшетом та ноутбуком для онлайн навчання. В сім'ї теплі, дружні стосунки, батько самостійно виховує сина, турбується про нього та утримує його. Мати перебуває за кордоном, не сплачує аліменти, але допомагає одягом, подарунками. Батьком створені належні умови для проживання та виховання сина. (а. с. 103) Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради в особі органу опіки та піклування надали висновок про визначення місця проживання дитини від 15.09.2023, де просять прийняти рішення у даній справі з урахуванням найкращих інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та при прийнятті якого покладаються на розсуд суду. Так, у висновку зазначено, що під час телефонного спілкування зі спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради [PERSON] повідомила, що проживає і працює межами України, але підтримує постійний зв`язок із сином, цікавиться його життям та здоров`ям, купує йому необхідні речі та подарунки. Періодично на короткий термін приїздить до України і під час приїзду забирає сина до себе на кілька днів. Також зазначила, що син сам виявив бажання проживати з батьком в Україні, тому на теперішній час вона не має наміру забирати хлопчика з собою за кордон. (а. с. 106-108) Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини). Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питання про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. За практикою ЄСПЛ врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу («Ельшольц проти Німеччини»). Наразі існує широкий консенсус на підтримку ідеї того, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси («Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії»). При визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два фактори: по-перше, збереження її зв`язків з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, забезпечення її розвитку в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним («Мамчур проти України»). Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а у такій категорії справ як визначення місця проживання дитини з одним з батьків узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки проживання дитини з одним з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Частина 2 ст. 160 СК України, вказує що місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, та самої дитини, з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16535/19 (провадження № 61-14623св21) вказано, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У статті 124 Конституції України та статті 15 ЦК України закріплено: юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Сімейним кодексом України врегульовано процедуру визначення місця проживання дитини державними органами (зокрема судом) лише в разі наявності спору між батьками. Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом (постанова ВС від 15 жовтня 2020 року у справі № 922/1174/20). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач посилається на наявність спору щодо місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , тобто за їхнім зареєстрованим місцем проживання. Суд встановив, що дитина проживає разом з батьком, який піклується про нього, забезпечує його всіма необхідними умовами для виховання, розвитку і навчання. У даному випадку спір щодо місця проживання дитини ініційований батьком дитини з яким син фактично проживає і від якого мати дитини не вимагає змінити його місця проживання. Відповідач подала заяву до суду, до відкриття провадження у справі, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, що свідчить про те, що дитина залишилася проживати разом із батьком за її згоди. Також матеріали справи не містять доказів того, що відповідач вчиняє дії, які б свідчили про порушення прав позивача, не визнає чи оспорює право дитини проживати разом з батьком, оскільки добровільно залишила дитину з батьком. Той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір і вказані обставини підлягають перевірці судом. Судом встановлено, що за згодою матері та за бажанням самого сина, якому виповнилося десять років, дитина проживає з батьком, у зв`язку із чим, суд не вбачає спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини. Тому, за відсутності між сторонами спору суд позбавлений можливості вирішувати такі питання в судовому порядку, оскільки завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних чи оспорюваних прав особи. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а понесені судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України слід покласти на позивача. На підставі ст.ст. 19, 141, 150, 153, 155, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: dismissed