Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування житловим приміщення шляхом примусового виселення. На обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідно до свідоцтва про право па спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявським О. В. від 11 жовтня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №2587, позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок раніше належав спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23 серпня 2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є. А. взамін втраченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є. А. 18 листопада 2020 року. Вищезазначене будинковолодіння належало на праві приватної власності покійній матері позивача [PERSON] . Після її смерті вказаний житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами у встановленому порядку успадкувала рідна сестра позивача [PERSON] , яка постійно проживала у цьому помешканні і там же [INFO] померла теж. Починаючи з 17 серпня 2018 року разом із покійною сестрою позивача та її сином [PERSON] , проживала відповідач [PERSON] , разом зі своїми неповнолітніми дітьми, яка у встановленому порядку в період з 17 серпня 2018 року була зареєстрована на постійне проживання в даному помешканні, як співмешканка племінника позивача [PERSON] . Починаючи з квітня 2022 року по день смерті [PERSON] . 29.12.2022 року, [PERSON] в помешканні по [ADDRESS] вже не проживала, позаяк між ними на той час фактичні шлюбні стосунки були остаточно припинені. Після смерті [PERSON] 29.12.2022 року [PERSON] знову повернулась в помешкання по [ADDRESS] , куди самоправно вселилась і мешкає там по теперішній час без реєстрації і будь-яких правових підстав. Відповідач самовільно замінила замки на вхідних дверях житлового будинку і господарських будівлях, не допускає позивача до садиби, вигонить, погрожує фізичною розправою, тим самим позбавляє позивача права на майно. Відповідачка продовжує чинити позивачу, як єдиному власнику зазначеного будинковолодіння, перешкоди на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджається своїм майном. Позивач вказує, що будь-яких домовленостей між нею [PERSON] про користування житловим будинком, не було, дозволу на володіння та користування ним позивач їй не надавала, тому, проживаючи в помешканні без дозволу позивача остання порушує конституційне право позивача на володіння, користування та розпорядження власністю. Позивач просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні шляхом її виселення з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач та її представник позов підтримали. Відповідач позов не визнала та пояснила, що вона з дітьми більше семи років проживає за адресою: [ADDRESS] . До вказаного будинку вона вселилася зі згоди власника [PERSON] оскільки проживала з її сином [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу. З [PERSON] вона проживала, за його згодою, і після смерті [PERSON] . З квітня 2022 року по день смерті [PERSON] в даному будинку вона не проживала, оскільки посварилася з [PERSON] . На даний час їй немає де жити. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право па спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Хмельницької області Пилявським О. В. від 11 жовтня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №2587, позивачу належить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача на вказаний житловий будинок також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, від 11.10.2023 року. Вказаний житловий будинок раніше належав спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23 серпня 2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є. А. взамін втраченого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є. А. 18 листопада 2020 року. З 17 серпня 2018 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , проживала відповідач [PERSON] , разом зі своїми неповнолітніми дітьми, яка вселилася за згодою колишнього власника [PERSON] , яка померла [INFO] , як співмешканка сина [PERSON] - [PERSON] . За вказаною адресою також було зареєстроване місце проживання відповідача та її дітей. З квітня 2022 року по день смерті [PERSON] . 29.12.2022 року, [PERSON] в помешканні по [ADDRESS] не проживала, але повернулася до нього після смерті [PERSON] та продовжує проживати по теперішній час. Вказане підтверджується випискою з погосподарської книги від 11.12.2023, довідками Наркевицької селищної ради від 13.01.2023 року, від 08.06.2023 року, від 11.12.2023 № 423 та № 422, актом обстеження від 11.12.2023, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] . 18.10.2023 року відповідача [PERSON] та її дітей знято з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що будь-яких домовленостей між позивачем та [PERSON] про користування житловим будинком, не було, дозволу на володіння та користування ним позивач не надавала. На даний час відповідач [PERSON] не бажає добровільно звільнити належне позивачеві житлове приміщення. Статтями 317,\~319 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до\~частин першої,\~другої статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У\~статті 391 ЦК України\~визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.08.2018 у справі № 595/1271/16-ц підтвердив правовий висновок, викладений у постанові ВСУ від 05.11.2014 у справі № 6-158цс14. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14 зроблено висновок, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Отже, оскільки право власності [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , членом сім`ї якого була відповідач, припинилося після його смерті та перейшло до позивача в порядку спадкування, відповідач, як член сім`ї колишнього власника, втратила право користування вказаним будинком. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач без законних підстав проживає в належному позивачеві будинку, а тому позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном шляхом виселення відповідача із спірного житлового приміщення. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що остання тривалий час проживала у спірному житловому приміщенні, про відсутність іншого житла, так як вказані доводи висновків суду не спростовують. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України згідно з якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved