Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

03 жовтня 2023 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання. Позовна заява мотивована тим, що відповідач батько позивача, останній є студентом вищого навчального закладу Криворізького фахового коледжу торгівлі та готельно-ресторанного бізнесу, І-го рівня акредитації, денної форми здобуття освіти групи ХТ-20-3. Термін навчання з 01.09.2020 по 31.01.2024. На теперішній час позивача та його сестру, яка теж навчається в університеті, матеріально забезпечує їх мати [PERSON] . Відповідач немає інших утриманців, аліменти не сплачує, працює на посаді складача поїздів станції Мудрьона у Структурному підрозділі «Криворізька дирекція залізничних перевезень РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». Посилаючись на вищевказані обставини позивач просив суд стягувати з відповідача аліменти на його навчання в розмірі 3000 грн, щомісячно. 30 листопада 2023 року відповідач звернувся до суду з відзивом на позов. Як на підставу заперечень посилається на безпідставність та необґрунтованість позову. Заробітна плата відповідача складає від 6500 грн до 9000 грн, а відрахування 3000 грн з його заробітної плати складатиме більше 1/3 частини його доходів, що буде надмірним тягарем для його фінансової спроможності. Позивач навчається за рахунок державного бюджету, не несе витрат на оплату навчання, на теперішній час навчання проводиться в онлайн-форматі, що виключає додаткові витрати, навчальний заклад знаходиться в нашому місці, позивач проживає вдома, що виключає витрати на проживання в гуртожитку, а також має власні додаткові доходи, так з квітня по вересень 2023 року проходив оплатне стажування за кордоном. Крім того, за можливості відповідач надає матеріальну допомогу на навчання синові. Позивач у\~судовезасідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнає, із посиланням на відзив, просив суд відмовити позивачу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено,\~що відповідно\~до свідоцтва\~про народження виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 348, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). [PERSON] є студентом закладу фахової передвищої освіти Криворізького фахового коледжу торгівлі та готельно-ресторанного бізнесу, денної форми здобуття освіти групи ХТ-20-3, курсу ІІІ на основі базової загальної середньої освіти, спеціальності Харчові технології. Наказом № 81-с від 29.07.2020 зарахований на бюджетну форму навчання. Термін навчання з 01.09.2020 по 31.01.2024, що підтверджується довідкою директора коледжу від 14.06.2023 № 296 (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормою статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. [PERSON] працює у АТ «Укрзалізниця»/Виробничий підрозділ «Криворізька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», загальна сума його доходів за період з травня по жовтень 2023 року без урахування аліментів складає 67\~797,93 грн, що встановлено довідкою про доходи від 20.11.2023 № 121. Листом Криворізького фахового коледжу торгівлі та готельно-ресторанного бізнесу від 26.03.2024 № 01-15/193 встановлено, що на підставі наказу № 43-с від 24.04.2023 «Про організацію навчання в дистанційній формі та проходження практики здобувачами за фактичним місцем проживання» [PERSON] в період з кінця квітня 2023 року по кінець вересня 2023 року проходив практику та стажування в Польщі. Відповідно до ст.ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином,\~зібрані у\~справі докази\~та їх\~належна оцінка\~вказують на\~відсутність підстав\~для задоволення\~позову та\~стягнення аліментів\~на навчання\~позивача,\~оскільки останній\~навчався на\~бюджетній формі\~навчання,\~та як\~встановлено судомотримував\~грошові кошти\~від оплатного\~стажування за\~кордоном,\~та не потребував матеріальної допомоги, з огляду на форму та місце навчання. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed