Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

29.01.2024\~року на\~адресу Бабушкінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02.09.2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1126. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, причиною цього стало непорозуміння у відносинах, що привело до втрати почуттів один до одного. З березня 2022 року сторони не мешкають, як подружжя. Сімейне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ спільного майна немає. Як вказує позивач, дитина мешкає разом з позивачем, допомогу на дитину відповідач планує надати добровільно. Позивач прохає не надавати строк на примирення, оскільки наміру зберегти сім`ю сторони не мають. Ухвалою суду від 02.02.2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 20.03.2024 року представник позивачки надав заяву про проведення судового засідання без його участі, додатково зазначив, що підтримує позовні вимоги. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, проте 15.03.2024 року представник відповідача надав до заяву, в якій прохав винести ухвалу про відмову у відкритті провадження, у зв`язку із тим, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вже перебуває цивільна справа № 932/864/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 02.09.2016 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Красногвардійським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1126. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, з березня 2022 року сторони не мешкають, як подружжя. Причиною цього стало непорозуміння у відносинах. Сімейне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ спільного майна немає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки, як встановлено судом, примирення між сторонами не можливе, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, понесений позивачем при поданні позову до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача. Щодо заяви представника відповідача, у якій він прохав винести ухвалу про відмову у відкритті провадження, у зв`язку із тим, що в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська вже перебуває цивільна справа № 932/864/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2024\~року на\~адресу Бабушкінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2024 року дану справу передано в провадження судді Куцевола В.В. та ухвалою від 02.02.2024 року відкрито провадження. Також судом встановлено, що згідно даних АСДС в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікової О.С. перебуває справа № 932/864/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюб. Дана справа надійшла до суду 02.02.2024 року, судове засідання призначено на 30.04.2024 року. Оскільки позовна заява [PERSON] про розірвання\~шлюбу надійшла до суду раніше ніж позовна [PERSON] про розірвання шлюбу, яка перебуває у провадженні судді Овчиннікової О.С., підстави для закриття провадження чи залишення позову без розгляду відсутні. Також відсутні підстави для відмови у відкритті провадження, оскільки провадження у справи вже відкрито. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved