Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] 23.11.2023 року звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що вона перебувала у зареєстрованому 23.10.1999 року з відповідачем шлюбі, який за рішенням суду 27.03.2012 року розірвано. Від подружніх відносин мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач періодично надає кошти на утримання сина, але їх недостатньо, внаслідок чого змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.11.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Позивачкою подано заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представником відповідача подано заяву про проведення розгляду справи у відсутність, при ухваленні рішення поклався на розсуд суду. За приписами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому 23.10.199 року шлюбі, який за рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона у справі №2114/2-4720/12 від 27.03.2012 року розірвано. Рішення набрало законної сили 06.04.2012 року (арк. справи 7). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.04.2009 року (арк. справи 6). Відповідач є працездатною людиною, відомостей про тяжкий стан здоров`я, перебування на обліку, наявність хронічних захворювань суду та інших утриманців суду не надано. Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ\~(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частин першої, другої\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання доньки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом\~статті 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до частини першої\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто,\~СК України\~визначає можливість стягнення аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів та не пов`язує це з заявою платника аліментів та мінливості його доходу. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідачем не надано відзиву на позов, представник відповідача поклався на розсуд суду, відсутні відомості про місце роботи, отримувані доходи тощо, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки позивачкою заявлено вимоги про стягнення мінімально гарантованого законодавством розміру аліментів. У відповідності зі\~ст. 191 СК України\~аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 23 листопада 2023 р. За приписами\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., з огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору при поданні позовної заяви. На підставі п. 1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 01 квітня 2024 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved