Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

У грудні 2023 року Заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до [PERSON] про витребування земельної ділянки. В обґрунтування позову зазначив, що державним реєстратором речових прав на нерухоме майно Хмельницькою міською радою Андрієвською М.В.20.07.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6825089300:03:003:093 площею 1,7501 га та розташованої території колишньої Олешинської сільської ради. Підставою для реєстрації права власності на земельну ділянку став витяг з рішення ХХУІІІ чергової сесії УІІ скликання №24 від 18.12.2019 відповідно до якого прийнято рішення про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки натурі (на місцевості) за рахунок земель комунальної власності загальною площею 1, 7501 га та цільове призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Олешинської сільської ради Хмельницького району та передачі її власність відповідно до сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ з кадастровим номером 6825089300:03:003:093. Вказану земельну ділянку [PERSON] 26.08.2021 передав в оренду ТОВ «Компанія Агро-Груп». Разом із тим, реєстрація права власності за [PERSON] означеної земельної ділянки проведена на підставі неіснуючого рішення, що потягло за собою незаконне вибуття з розпорядження територіальної громади земельної ділянки. Підставою формування земельної ділянки з кадастровим номером 6825089300:03:003:093 площею 1,7501 га, як об`єкта цивільних прав відповідно до вимог ст. 79-1 ЗК України. стала технічна документація землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення колективної власності КСП «Черепівка». КСП «Черепівка» рішенням правління від 26.11.1999 (протокол № 11) реорганізовано в СТОВ «Черепівка», 02.11.2007 припинило свою діяльність, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, рішенням сесії Олешинської сільської ради Хмельницького району за № 34 від 18.12.2019 року, земельну ділянку з кадастровим номером 6825089300:03:0030933 площею 1.7501 передано в користування [PERSON] на умовах оренди за межами населеного пункту як не витребуваної земельної частки (паю). Водночас, встановлено, що рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] органом місцевого самоврядування не приймалося, таке питання на розгляд сесії не виносилося і не розглядалося. Вказані обставини підтверджуються архівними копіями порядку денного чергової сесії Олешинської сільської ради Хмельницького району УІІ скликання від 18.12.2019. Рішенням сесії Олешинської сільської ради від 18.12.2019 під номером 24 надано дозвіл на зміну конфігурації координат та промірів земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] членом КСП «Черепівка» не був, йому не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Орган місцевого самоврядування Олешинської сільської ради. як розпорядник земель колективної власності волі на відчуження цієї земельної ділянки не виявив, вона вибула із розпорядження територіальної громади поза її волею. Просить витребувати у [PERSON] вказану земельну ділянку. В судовому засідання прокурор позовні вимоги стосовно витребування земельної ділянки з незаконного володіння відповідача [PERSON] підтримали, наполягають на його задоволенні із вказаних у заяві підстав.. Представник Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, із вирішенням даного спору покладається на думку суду. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27.01.2024 року підготовче провадження завершене, справи призначено до розгляду по суті. 21.03.2024 року ухвалено рішення у справі. Суд, заслухавши доводи прокурора, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом достовірно установлено, що рішенням Черепівківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області від 17 березня 1995 року б/н передано КСП «Черепівка» у колективну власність 984,5 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі цього рішення КСП «Черепівка» одержало Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ від 26 грудня 1995 року. Означений Державний акт на право колективної власності на землю зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право колективної власності на землю Хмельницької районної ради під реєстровим номером 6. Загальні збори власників земельних часток (паїв) на території Черепівківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області рішенням від 27 вересня 1996 року затвердили проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) колишнього КСП «Черепівка» та провели розподіл земельних ділянок між співвласниками методом жеребкування. Цим же рішенням земельні ділянки №№ 253-263, 271-277, 530-540, 548-554 не включені у жеребкування та залишені для не витребуваних паїв. На підставі виготовленої документації із землеустрою 15.11.2019 до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 6825089300:03:003:093 площею 1,7501 га зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право комунальної власності на неї за Олешинською сільською радою Хмельницького району, правовстановлюючим документом вказано Державний акт на право колективної власності с. Черепівка Хмельницького району. Рішенням сесії Олешинської сільської ради від 18.12.2019 № 34 на підставі ст.. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» означену земельну ділянку з цим 6825089300:03:003:093 та площею 1,7501 га передано в користування [PERSON] на умовах оренди за межами населеного пункту , як не витребуваної земельної частки (паю) строком на 49 років. В подальшому, 06.02.2020 між органом місцевого самоврядування та орендарем укладено договір оренди № 28, відомості про право оренди внесено 25.03.2020 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Олешинської сільської ради Хмельницького району Андрієвською М.В. (номер запису про інше речове право 43123991). Водночас, встановлено, що [PERSON] 20 липня 2021 зареєстрував право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825089300:03:003:093 площею 1,7501 га на підставі поданої ним заяви державному реєстратору та витягу з рішення ХХУІІІ чергової сесії Олешинської сільської ради УІІ скликання від 18.12.2019 за № 24. Однак, означене рішення органом місцевого самоврядування не приймалося, питання щодо передачі земельної ділянки у приватну власність відповідача на розгляд колегіального органу не виносилось. Рішенням під номером 24 від 18.12.2019 надано дозвіл надано дозвіл на зміну конфігурації, координат та промірів земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] . Разом із тим, що рішенням під номером 34 від 18.12.2019 року яким передано в оренду спірну земельну ділянку [PERSON] , натомість рішення про передачу означеної земельної відповідачу [PERSON] . Право приватної власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку зареєстровано 20.07.2021 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстратором Хмельницької міської ради Андрієвською М.В., номер запису про право власності 2415647668250 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 01.07.2019 року, індексний номер 59434746 від 23.07.2021).. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Частинами першою, четвертою статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу кореспондуються із нормами статей 317, 319, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом частини першої статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. В силу частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом. Названі норми чинного законодавства визначають право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога власника про витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов). Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза її волею. При цьому між власником і володільцем майна (добросовісним набувачем) не повинно існувати жодних юридичних відносин. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1, 7501 га кадастровий номер 6825089300:03:003:093 на підставі незаконного рішення, яке не приймалось Олешинською сільською радою. На підставі цього наказу 20 липня 2021 року державним реєстратором Хмельницької міської ради Андрієвською М.В. зареєстровано право власності [PERSON] на спірну земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 3 ЗК України в редакції, чинній на час видачі державного акта на право колективної власності на землю (далі - ЗК України 1990 року), власність на землю в Україні мала такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності визнавались рівноправними. Власник землі міг вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею. Статтею 5 ЗК України, в редакції 1990 року, передбачено, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Відповідно до статей 22, 23 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. Згідно з пунктом 3.2. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди, що затверджена України Наказом Держкомітету по земельних ресурсах від 15.04.1993 за №28, що була чинна на дату отримання КСП «Відродження» державного акту, слідує, що державні акти на право колективної власності на землю реєструються відповідно: у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю згідно з Додатком №1. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зазначені висновки узгоджуються із правовими висновками, що викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 823/1984/16 і від 06.07.2021 у справі № 903/704/20 та у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 299/1719/19. доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд вважає. що позивачем доведений факт незаконного надання у власність відповідачеві земельної ділянки у власність та підтверджується належними та допустимими доказами: зокрема інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності земельна ділянка з кадастровим номером 6825089300:03:003:093 площею 1,7501 га зареєстрована 20.07.2021, власником якої є [PERSON] , рішенням № 34 ХХУІІІ чергової сесії УІІ скликання від 18.12.2019 року Олешинської сільська рада надано в оренду ФОП [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6825089300:03:003:093 площею 1,7501 га, (а.с.27), що спростовує рішення Олешинської сільської ради за № 18.12.2019 № 24 про затвердження технічної документації із землеустрою та встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості та передачі у власність [PERSON] відповідно до сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ площею 1, 7501 га. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Черепівка» [PERSON] не значився членом КСП «Черепівка», а відтак і права на земельну частку (пай) не набув. Повернення у державну власність земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом державної влади, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель сільськогосподарського призначення. При розгляді справи відповідно характеру спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не встановлено невідповідності заходу втручання держави в право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ. Відповідно до положень пункту 21 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Згідно розпорядження Кабміну №727-р від 12.06.2020 територія населеного пункту Черепівка увійшла до складу території Хмельницької територіальної громади (адміністративний центр територіальної громади м. Хмельницький); рішенням сесії Хмельницької міської ради №11 від 08.12.2020 на території Хмельницької міської територіальної громади утворено 6 старостинських округів в тому числі з центром у с. Олешин; розпочато процедуру реорганізації Олешинської сільської ради шляхом приєднання до Хмельницької міської ради. За таких обставин суд вважає доведеним порушення прав територіальної громади Хмельницької міської ради та її права на витребування спірної земельної ділянки. Аналогічні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду уточнила свої висновки, зроблені в постанові від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18 та у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 року у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 квітня 2019 року у справі № 923/560/18, від 18 квітня 2019 року у справі № 913/299/18, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 440/6738/18, вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Відповідно до інформації Хмельницької міської ради від 31.10.2023 №5365-02-24-23 заходів представницького характеру спрямованих на усунення виявлених порушень та поновлення інтересів територіальної громади шляхом звернення до суду не вжито . Враховуючи, що Олешинською сільською радою Хмельницького району та Хмельницькою міською радою упродовж тривалого часу з надіслання відповідної інформації прокуратурою про виявлене порушення не вжили відповідних заходів реагування щодо витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння; наявності неналежного здійснення міською радою своїх повноважень з цього питання, тому суд вважає наявними підстави, що визначені частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» для пред`явлення цього позову прокурором. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в сумі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved