Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

свої вимоги\~ позивач\~обґрунтовує тим,\~що у 09.08.2019 році року між\~ним та\~відповідачем укладено\~договір позики,\~відповідно до\~якого відповідач\~отримав від\~позивача \~у \~позику грошові\~кошти у\~розмірі 1\~000\~доларів США\~зі сплатою 2,5% щомісячно, про що вказаним позичальником надано того дня відповідну розписку. Відповідач зобов`язався повернути позику за вимогою, однак, взяті на себе зобов`язання він не виконує, предмет позики та проценти не повертає, незважаючи на пропозицію позивача про добровільну сплату боргу, а також відповідач уникає зустрічі з позивачем. Крім того. починаючи з грудня 2020 року, відповідач не сплачував відсотки за позикою, окремі їх сплати були зараховані за попередні місяці заборгованості. Тому позивач змушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача вказану заборгованість за період з 09.12.2020 р. по 09.11.2023 року, яка станом на 09.11.2023 року складала 900 доларів США, а також присудити всі понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Атаманюк В.М. в позовній заяві просить справу розглянути в його та позивача відсутності. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.). Таким чином, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви. Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не вказав про будь-які заперечення проти такого вирішення справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які досліджені в судовому засіданні, дійшов наступних висновків. Відповіднодо\~ст.\~1046\~ЦК\~України\~ за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. ст. 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з положеннями ч.2 ст.\~1047\~ цього Кодексу\~ на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що \~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідно до письмової розписки, даної\~ відповідачем\~ 09.08.2019\~року,\~ він \~ отримав у позику\~ від позивача\~ грошові\~ кошти \~в сумі\~1 000\~доларів\~США зі сплатою 2,5 % щомісячно, які зобов`язався повернути за вимогою позикодавця (а.с.8). Отже, щомісячний розмір відсотків за користування предметом позики, які зобов`язався сплачувати відповідач, становить 25 доларів США ( 1000 х 2,5 %). Період, за який просить сторона позивача стягнути вказані відсотки, складає 35 місяців, а не 36 місяців , як вказано в позові, адже цей період вказано в позові з 09.12.2020 року по 09.11.2023 року. Отже, загальний розмір відсотків за вказаний період складає 875 доларів США. Судом встановлено, що відповідач навіть частково не повернув вказану суму відсотків на час ухвалення даного рішення. Тому зазначену суму відсотків слід стягнути з нього на користь позивача. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Судом також встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1 073 грн., 60 коп. що стверджується відповідною платіжною інструкцією від 05.12.2023 року (а.с.4). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то їх розмір згідно з даними квитанції № 473442 про надання юридичних послуг за договором від 21.11.2023 року складають 8 000 грн. (а.с.12). Згідно з положеннями частин 2 та 3 ст.141 ЦПК України судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи, що дана справа відноситься до категорії тих, які можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, значення її для сторін по справі, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу частково не відповідає вимогам розумності та співмірності з предметом спору, а також стороною позивача не доведено, що вказані витрати були неминучими в даній справі. Зокрема, вказані в зазначеному акті такі послуги як попереднє вивчення матеріалів, що стосуються даного позову, опрацювання законодавства, яке регулює спірні правовідносини, судової практики та формування адвокатом правової можна розглядати як складові невід`ємні частини процесу складання позовної заяви. Крім того, суд враховує, що адвокат Атаманюк В.М. не брав участі в жодному із судових засідань, оскільки дана справа розглядалася по суті без участі сторін та їх представників. При визначенні розміру таких витрат суд враховує, що позовні вимоги задоволено частково. Тому загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають присудженню з відповідача на користь позивача, суд визначає як 3 000 грн. На підставі ст.ст.\~525, 526, 530, 610, \~625,\~1046, 1049 ЦК України,

Outcome: partial