Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач [PERSON] подав до суду позов до [PERSON] (відповідачка), у якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що з початку збройного вторгнення росії на територію України, він був мобілізований та на даний час проходить військову службу у підрозділі ТрО. За цей час стосунки між ними погіршилися, вони перестали розуміти один одного та не можуть знайти порозуміння. Він зрозумів, що їхня сім`я розпалася, а подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. Підстав для примирення не вбачає. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову та незаперечення проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не визнання позову та відсутність згоди на розірвання шлюбу. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримання позову та незаперечення проти заочного розгляду справи (а.с.16). Відповідачкою подано заяву про розгляд справи за її відсутності, не визнання позову та відсутність згоди на розірвання шлюбу (18). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 29.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.12-13). Ухвалою судового засідання від 01.04.2024 судом постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.20). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.01.1995 у Виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №3. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка змінено на « [PERSON] », а прізвище дружини змінено на « [PERSON] » Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 23.02.2024 (а.с.8). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.02.2024 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 23.02.2024 [PERSON] змінив ім`я на [PERSON] , про що 21.05.2009 зроблено актовий запис №17 (а.с.6). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та відсутності згоди відповідачки на припинення цих відносин, що унеможливило розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за їхньою заявою. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104 та 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують шлюбних стосунків. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловлених ним у позовній заяві та клопотанні позиції. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню повністю. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved