Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина, в спадкування щодо майна останнього вступають він, та [PERSON] як діти спадкодавця, й [PERSON] - дружина померлого. До складу спадщини увійшли будинок та автомобіль Chery Tiggo, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Вказав, що він 07.05.2010 року сам купив автомобіль марки Chery Tiggo, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується договором № 214238-R00309 купівлі-продажу автомобіля в ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів», в особі Директора Філія «Автоцентр на Теремках» ПАТ «Українська автомобільна корпорація» Шовкуна С.А., що діє на підставі довіреності № 44 від 18.01.2009 року, та квитанцією № 23 від 08.05.2010 року. Однак, під час оформлення спадщини померлого [PERSON] , автомобіль, був поданий на спадкування у зв`язку, з тим що батько даного автомобіля - є співвласником. Дванадцята державна нотаріальна контора зробивши запит до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в місті Києві для підтвердження частини автомобіля батька, яку потрібно розділити на всіх спадкоємців, отримала наступну інформацію: «Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, померлий [PERSON] , [INFO] , є співвласником зареєстрованого за громадянином [PERSON] транспортного засобу марки Chery Tiggo, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 09.11.2010 року видане ТСЦ 8043». Вказав, що в договорі купівлі-продажу автомобіля № 214238-R00309 зазначені тільки його особисті данні як «покупця». Квитанція про сплату за автомобіль, також містить тільки його персональні данні, в той час як в жодному документі і жодному реєстрі немає відповідної інформації щодо частини автомобіля, на яку має право - померлий [PERSON] , як співвласник. Вказав, що заперечує щодо поділу автомобіля в спадковій справі, адже весь автомобіль купив самостійно, а внесенні дані до реєстру щодо співвласника померлого [PERSON] помилка, адже пролонгація була надана працівниками сервісного центру ГСЦ МВС в місті Києві, щодо прав та обов`язків нас не було повідомлено. Тому, вважає свої права порушеними та просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] - транспортний засіб марки Chery Tiggo, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Горбенко Н.О. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 43-44). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду і відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с. 61). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити з викладених обставин. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Третя особа, яка належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду явку представника не забезпечила в судове засідання, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 31.01.1979 року відповідно (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] , про що 30.04.2022 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] (а.с. 12). Відповідно до договору № 214238-R00309 купівлі-продажу автомобіля від 07.05.2010 року, укладеного між ТОВ «СІ ЕЙ Автомотів» та [PERSON] , останній оплатив та прийняв у власність автомобіль Chery Tiggo SQR7206, конфігурація: Tiggo Comfort, оббивка салону: Black trim T11, колір: kh Сріблястий, кузов № [NUMBER] , загальною вартістю з ПДВ 100 720,00 грн. (а.с. 27-37). 08.05.2010 року [PERSON] оплатив 100 720,00 грн. (а.с. 13). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 09.11.2010 року [PERSON] є власником автомобіля Chery Tiggo, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , співвласником є [PERSON] (а.с. 23-24). Згідно листа Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ) від 11.08.2023 року № 31/26-8320 на запит приватного нотаріуса Черноморенко О.В. за вих. № 3985/02-14 від 10.07.2023 року, згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, померлий [PERSON] , [INFO] , є співвласником зареєстрованого за громадянином [PERSON] транспортного засобу марки Chery Tiggo, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію [NUMBER] від 09.11.2010 року видане ТСЦ 8043 (а.с. 25).. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, часом відкриття спадщини є день його смерті - [INFO] . Позивач є сином [PERSON] . У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ч. 1 ст. 1262 ЦК України). Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкоємців [PERSON] за законом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відкриття спадщини є юридичним фактом, що породжує у певних осіб право на спадкування. Право на спадкування, як і кожне суб`єктивне право, надає уповноваженій особі певні можливості. Одним із елементів права на спадкування є право прийняти спадщину. Прийняття спадщини є наступним юридичним актом, який породжує загальне правонаступництво, тобто перехід до особи, яка прийняла спадщину, прав та обов`язків спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У розумінні даних норм права постійність проживання може посвідчуватися реєстрацією, вона може бути підтверджена й іншими доказами, при цьому постійність спільного проживання не визначається його тривалістю. Термін «постійно» - оцінювальна цивільна категорія. За певних обставин має братися намір, з яким особа поселилася у помешканні другої. Як вбачається з копії паспорта громадянина України [PERSON] серія [NUMBER] останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно Інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , приватний будинок (а.с. 42). З матеріалів справи вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані також відповідачі у справі (а.с. 16, 21). Відомості про те, що за вказаною адресою проживав також померлий [INFO] [PERSON] матеріали справи не містять. Доказів з даного приводу в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України позивачем не надано. Отже, [PERSON] мав подати нотаріусу або уповноваженій у сільському населеному пункті за місцем відкриття спадщини посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який почався з часу відкриття спадщини, тобто з 29.04.2022 року. Разом з тим, матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів в розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України подання у строк шість місяців з часу відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини, відповідно, заведення спадкової справи, зокрема, Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, до майна померлого [PERSON] у строк шість місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). [PERSON] не звертався до суду з позовом про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Докази в матеріалах справи відсутні. Відповідно, такі позовні вимоги ні у даній справі, ні в іншій справі в порядку ч. 3 ст. 1272 ЦК України [PERSON] не заявлялись та судом не вирішувались. Звернувшись до суду з даним позовом, [PERSON] заявлено вимогу про визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] - транспортний засіб марки Chery Tiggo, сірого кольору, 2008 року випуску, кузов № [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Позивач в судовому засіданні пояснив суду, що заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавав. Таким чином, судом встановлено обставини неприйняття спадщини позивачем, неподання ним заяви про прийняття спадщини у строк шість місяців з часу відкриття спадщини та не звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; не доведено прийняття спадщини в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Доказів розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зворотного позивачем не надано. Право на спадщину оформляється видачею нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається у відкритій спадковій справі. Спадкова справа відкривається за заявою спадкоємця, який прийняв спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Оформлення права на спадщину врегульовано Главою 89 ЦК України та має дотримуватися. Судове рішення не є тотожним оформленню права на спадщину нотаріусом, суд не є органом, уповноваженим державою на оформлення права на спадщину. У судовому порядку право на майно в порядку спадкування може бути визнано у виключних випадках за наявності відкритої спадкової справи та постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, слід зазначити, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятком, що застосовується, якщо існують перешкоди для оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку, що нотаріус не відмовив в оформленні спадщини з підстав втрати оригіналів документів чи з підстав наявності спору тощо. Тому, суд зазначає, що наразі відсутні підстави визнавати право власності на спадкове майно у судовому порядку, оскільки [PERSON] має вчинити певні дії та надати судове рішення про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини чи про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач має дотримуватися встановленого законом порядку оформлення спадщини, а не обирати спосіб, який для нього є, на його думку, більш вигідним. Тому, правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на транспортний засіб в порядку спадкування у даній справі відсутні, тому суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Питання судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed