Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивачі в особі свого представника звернулися до суду з зазначеним позовом та просять визнати за кожним право власності у розмірі 1/2 частини квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх двоюрідна сестра [PERSON] , у встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За їх заявою було заведено спадкову справу №495/2022, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність відомостей про наявність родинних відносин. Зазначають, що є єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] , проте в зв`язку з відмовою нотаріуса [PERSON] та [PERSON] мають єдиний спосіб отримати відповідні документи про прийняття спадщини виключно шляхом звернення до суду з цим позовом. При цьому єдиним документом, який має вади і не містить відомостей про наявність родинних відносин є свідоцтво про народження батька померлої [PERSON] - [PERSON] . В зазначеному свідоцтві в графах батько та мати стоять прочерки. Варто звернути увагу на той факт, що зазначене свідоцтво про народження [PERSON] було видане Сумським міським відділом ЗАГС 21.10.1949р., а згідно відомостей, які в ньому зазначені батьком [PERSON] є [PERSON] . Також у власноруч складеній 17.06.1952. довідці військовозобов`язаного запасу(форма № 7) сам [PERSON] зазначає, що його батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] , і він має сестру [PERSON] 1937 р.н. Зазначена [PERSON] в 1952 р. в довідці (форма № 7) інформація збігається і з інформацією, зазначеною у свідоцтві про народження його сестри [PERSON] , і з інформацією, зазначеною в свідоцтві про народження самого [PERSON] . Таким чином з зазначеного вбачається, що і [PERSON] , і [PERSON] мають одних і тих самих батьків, а тому є рідними братом та сестрою. Згідно свідоцтва про народження виданого 29.03.1949р. Сумським міським відділом ЗАГС 19.03.1949р. у [PERSON] народилась донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] одружилась з [PERSON] [INFO] . і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . В свою чергу [PERSON] , згідно свідоцтва про одруження одружилась з [PERSON] [INFO] і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . В шлюбі народились позивачі [PERSON] і [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] одружилась з [PERSON] [INFO] і змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . На момент смерті [PERSON] мала у власності квартиру ( [ADDRESS] ) і не мала родичів ближчих ніж позивачі, які постійно підтримували родинні стосунки з нею, допомагали в господарстві, постійно піклувались [PERSON] , хворіла, разом святкували свята та дні народження. Однак у зв`язку з відмовою нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] позивачі змушені звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 04.12.2024 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:15 21.12.2023, витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] , відомості про зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS] станом на 18.06.2022 та іитяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян , щодо актового запису про народження [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 21.12.2023 підготовче судове засідання відкладене у зв`язку з неявкою учасників справи на 10:30 24.01.2024. 21.12.2023 до суду надійшов відзив представника відповідача Сумської міської ради, згідно якого заперечує щодо задоволення позовних вимог, та вважає що позивачам необхідно було звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, розгляд справи просить провести без участі представника. Ухвалою суду від 24.01.2024 до участі у справі у якості третьої особи залучено [PERSON] , відкладено підготовче судове засідання на 11:00 12.02.2024. Ухвалою суду від 12.02.2024 закрито підготовче провадження, справа призначена для розгляду по суті на 11:00 25.03.2024. У судове засідання призначене на 25.03.2024 учасники справи не з`явилися, представником позивачів надано клопотання про розгляд справи у його відсутність, представником відповідача раніше надано відзив, де зазначив про розгляд справи у його відсутність, інші учасники справи повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Так під час розгляду справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS] , яка належала останній на праві власності (а.с.23-24). На день смерті [PERSON] 18.06.2022 за адресою [ADDRESS] була зареєстрована лише померла [PERSON] (а.с.82-83). Після смерті [PERSON] Сумською міською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 495/2022 (а.с.49-62), згідно якої з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] , яка зазначає що є двоюрідною сестрою померлої та [PERSON] , який зазначає що є двоюрідним братом померлої, як спадкоємці за законом, крім того [PERSON] у своїй заяві зазначила про наявність ще однієї спадкоємиці за законом двоюрідної сестри [PERSON] (матеріали справи не містять заяви [PERSON] про прийняття спадщини, чи відмову від прийняття спадщини). Постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори від 21.09.2023 позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з наданих [PERSON] та [PERSON] документів неможливо встановити факту родинних відносин. Так з наданих до суду позивачами доказів вбачається, що батьком померлої [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.9) є [PERSON] (а.с.8), батьками якого згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового запису про народження є [PERSON] (а.с.37) Згідно довідки на військовозобов`язаного [PERSON] в графі «відомості про батьків» батьком зазначений [PERSON] 1986 р.н., матір`ю [PERSON] , 1896 р.н., в графі відомості про братів та сестер зазначено, що має брата [PERSON] , 1919 р.н., сестер [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1937 р.н. та [PERSON] , 1940 р.н. (а.с.10-13). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.14) батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.15), після одруження [PERSON] взяла прізвище чоловіка та змінила своє на « [PERSON] », та згодом народила позивачів [PERSON] (а.с.16) та [PERSON] (а.с.17), яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.18). Тож з наданих до суду доказів вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , мають спільних батьків та є рідними братом та сестрою, а отже їх діти, а саме померла [PERSON] та позивачі [PERSON] , [PERSON] є двоюрідними братами та сестрами відповідно. Згідно ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини, тобто фактично позивачі є спадкоємцями третьої черги після смерті [PERSON] , оскільки їх мати була рідною тіткою померлої. За змістом\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод\~(1950 р.), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених\~законом\~і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. За приписами\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України\~передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, тобто, передумовою для застосування\~статті 392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відтак, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим виникає цивільно-правовій спір. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Щодо заперечень представника відповідача викладених у відзиві про необхідність позивачам встановлення факту родинних відносин, а не звернення до суду з заявою про визнання права власності в порядку спадкування суд зазначає наступне. Згідно ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути: 1)\~визнання права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку\~в натурі; 6)\~зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10)\~визнання незаконними\~рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Підтвердження чи спростування факту родинних відносин між позивачами та померлою суд має навести в мотивувальній частині рішення, а в резолютивній зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог. Встановлення юридичного факту родинних відносин у спорі про визнання права власності в порядку спадкування за законом є предметом доказування, а не самостійним способом захисту прав спадкоємців в спорі про визнання права власності в порядку спадкування за законом, що узгоджується з правовою позицією ВП ВС викладеною у Постанові ВП ВС від 23 січня 2024 року у\~справі\~№ 523/14489/15-ц. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, позивачі своєчасно звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі відповідних свідоцтв, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved