Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачкою, який зареєстровано 26 липня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №300. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не змогли знайти спільну мову та не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми разом. Зазначає, що відносини зайшли у глухий кут, кожен живе своїм життям і не розуміє один одного, спільне господарство не ведеться, сім`я припинила своє існування, у зв`язку з чим просить суд розірвати шлюб. ІІ. Заяви, клопотання у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив розгляд справи провести за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Шлюб між сторонами по справі зареєстрований 26 липня 2023 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №300, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . У сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . На даний час подружжя не підтримує шлюбних відносин через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не змогли знайти спільну мову та не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми разом. Позивач та відповідач живуть самостійним життям, а тому шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться. IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що подружжя не підтримує шлюбних відносин через протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не змогли знайти спільну мову та не можуть вирішувати спільні сімейні проблеми разом, спільне господарство не ведеться. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із частиною другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною третьою 3 статті 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved