Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У січні 2024 року через систему «Електронний суд» позивач звернувся до суду із позовом до до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначивши, що 29.10.2019 між ПАТ «УКРСИББАНК» та відповідачем укладено кредитний договір № 95781847000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку. Відповідно до п.1.1. Договору позичальник погоджується з викладеними у Правилах умовами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК». Згідно п. 2.1 Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору. На виконання умов Договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 40796 грн. на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника, до якого випущено платіжну картку. Позичальник в порушення умов зазначеного договору належним чином не виконала покладених на неї зобов`язань по погашенню кредиту, у зв`язку з чим ПАТ «УКРСИББАНК» було відступлено ТОВ «Олком-Лізінг» на підставі договору факторингу № 172 від 13.07.2020 право вимоги до відповідача за вищевказаним Договором і в цей же день ТОВ «Олком-Лізінг» відступило ТОВ «ФК «Суперіум» на підставі договору факторингу № 1307-Ф від 13.07.2020 право вимоги до відповідача за кредитним договором № 95781847000 від 29.10.2019. Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача у сумі 44288,64 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 37596 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 13,24 грн., заборгованості за комісіями у розмірі 6679,40 грн., які позивача просить суд стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 13.03.2024 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду надано заяву щодо розгляду справи за відсутності представника позивача, просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а також через сайт «Судова влада України» та шляхом направлення СМС-повідомлення на телефон, зазначений у договорі. Відзив на позов відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.10.2019 між ПАТ «УКРСИББАНК» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 95781847000 про надання споживчого кредиту. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п.1.1.Договору позичальник погоджується з викладеними у Правилах умовами споживчого кредитування позичальників АТ «УКРСИББАНК». Згідно п. 2.1 Договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов Договору. Згідно до п.1.2 Договору Правила після підписання сторонами договору стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір сторони підтвердили що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені у цьому договорі та в правилах. Умовами п.3.3 договору погодженого, що кредит у сумі 40796 грн. перераховано в безготівковій формі на картковий рахунок позичальника відкритий у банку до якого випущено платіжну картку. Ціна продукції складає 45796 грн. (п.3.4. Договору). За змістом п. 3.5., п.3.8, договору позичальник зобов`язується повертати кредит, оплату за кредит, інші платежі у відповідності до Правил шляхом внесення ануітетних платежів у розмірі 3028,00 грн. у строк до 25 числа включно, кожного місяця. Судом також встановлено, що ПАТ «УКРСИББАНК» було відступлено ТОВ «Олком-Лізінг» на підставі договору факторингу №172 від 13.07.2020 право вимоги до відповідача за вищевказаним Договором. 13.07.2020 ТОВ «Олком-Лізінг» відступило ТОВ «ФК «Суперіум» на підставі договору факторингу № 1307-Ф від 13.07.2020 право вимоги до відповідача за кредитним договором №95781847000 від 29.10.2019. Таким чином ТОВ «ФК «Суперіум» набуло право вимоги до відповідача у сумі 44288,64 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 37596 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 13,24 грн. та заборгованості за комісіями у розмірі 6679,40 грн. За вимогами статей 527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2\~ст. 1050 Цивільного кодексу України\~передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідач, не подавши відзив, вимог позивача не спростував, відсутності зобов`язань перед банком та їх розміру не спростував. Відповідно до ст. ст.\~12,13 ЦПК України\~суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення на користь ТОВ «ФК «Суперіум» з відповідача заборгованості за кредитним договором №95781847000 від 29.10.2019 у сумі 37609,24 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 37596 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 13,24 грн. Що стосується позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісіями в розмірі 6679,40 грн., то в цій частині позов задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування"\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно вимог частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України "Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що\~Законом України "Про споживче кредитування"\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України "Про споживче кредитування"\~(10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону. Зокрема, оскільки позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 2057,06 грн. (2422,40 грн. х 37609,24 грн. : 44288,64 грн.).

Outcome: partial