Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

26.02.2024 [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, який у подальшому уточнила. Вкаазувала, що їх син [PERSON] навчається в Сумському державному університеті та не має самостійного заробітку. Відповідач матеріальної допомоги сину не надає, а вона не в змозі самостійно його утримувати. Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача (а. с. 19). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином(а. с. 17, 18). Подав заяву про розгляд справи без його участі, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку не заперечує (а. с. 20). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 21). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 9-10). З довідок Сумського державного університету від 19.12.2023, 15.02.2024 вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному начальному закладі за державним замовленням, форма навчання денна, термін закінчення навчання 30.06.2027. У період з вересня 2023 по січень 2024 [PERSON] стипендії не отримував (а. с. 8, 11). Позивачка [PERSON] працює на посаді сигналіста в структурному підрозділі «Служба роботи станцій» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» та за період з січня по грудень 2023 року отримала 164980 грн. 37 коп. заробітної плати (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150, ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З огляду на положення ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України законодавцем визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Саме такий правий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17-ц. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи, що судом встановлено, що повнолітній син сторін навчається на денній формі в навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому є всі підстави для стягнення з батька аліментів на утримання сина на період навчання. З огляду на обставини справи, а також стан здоров`я та матеріальне становище [PERSON] , суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача відповідатимуть потребам [PERSON] в допомозі батька та можливостям останнього надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення останнім двадцятитрьохрічного віку, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Згідно зі\~ст.\~141\~ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~держави слід\~стягнути 1211 грн.\~20\~коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved