Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернувся в Дніпровський районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, в якому просить суд скасувати арешт автомобіля, власниками якого він являється, а саме: «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , 1980 року випуску, реєстраційний номер шасі/кузова [NUMBER] . Позовна заява обґрунтована наступним. На виконанні у Дніпровському ВДВС у м. Києві перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-2797 від 05.12.2000 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 4 612,20 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на рухом майно позивача, а саме автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , 1980 року випуску, реєстраційний номер шасі/кузова [NUMBER] . Борг позивача перед відповідачем було закрито у 2010 році, що підтверджується відповідною розпискою [PERSON] . У жовтні 2023 року позивач звернувся до виконавчої служби з проханням зняти арешт з автомобіля, однак листом від 02.11.2023 позивачеві було відмовлено та зазначено, що зняття арешту можливе за рішенням суду. Існування обтяження майна позивача після виконання боргового зобов`язання, порушує права позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, у зв`язку з чим і поданий до суду даний позов. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.12.2023 вказану позовну заяву направлено за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 01.02.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та відповідач у судове засідання не прибули, подали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Третя особа належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді, однак не подала до суду будь-яких заяв по суті справи чи клопотань. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. З матеріалів справи вбачається, що на [PERSON] являється власником автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , 1980 року випуску, реєстраційний номер шасі/кузова [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Як вбачається з інформаційної довідки з бази «АІС», автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER] , 1980 року випуску, реєстраційний номер шасі/кузова [NUMBER] , значиться в арешті, підстава арешту постанова ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва. Листом Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві № 105253 від 02.11.2023 повідомлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-2797 від 05.12.2000, винесеного Харківським районним судом м. Києва щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 4 612,20 грн. 25.06.2012 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення суду. Зазначене виконавче провадження знищено, зняття арешту можливе за рішенням суду. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» роз`яснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Таким чином, виходячи із наведених вище норм міжнародного та вітчизняного законодавства, суд доходить висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття арешту з такого майна. На сьогодні позивач позбавлений можливості вільним чином користуватися та розпоряджатися своїм майном через наявність арешту, що являється порушенням його прав. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги про скасування арешту є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved