Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

24.01.2024 року адвокат Крушинська А.А. звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 7 жовтня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1569, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позовна заява обґрунтована тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на сімейне життя, що призвело до розірвання сімейних відносин, спілкування не підтримують. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинились у вересні 2023 року, проживають окремо. Подальше спільне сімейне життя та перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи зазначене вище, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до витягу автоматизованої системи документообігу Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.01.2024 для розгляду справи призначено головуючого суддю Іванову О.В. Рішенням від 20 лютого 2024 року Вища рада правосуддя задовольнила заяву судді [PERSON] про відставку у зв`язку з поданням заяви. Розпорядженням керівника апарату Роздільнянського районного суду Одеської області Пушкаренко О.В. від 27.02.2024 року №77, призначено автоматизований розподіл судових справ, які перебували в провадженні судді [PERSON] . Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 року, вказана цивільна справа була розподілена в провадження судді Бобровської І.В. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.02.2024 року вищевказана справа прийнята в провадження судді Бобровської І.В. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення копії позовної заяви, ухвали суду про відкриття провадження по справі та судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. На адресу суду повернулось поштове повідомлення, відповідно до якого [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання відсутній. Будь яких заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку\~статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 жовтня 2011 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим повторно 15 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1569. (а.с.20) Від шлюбу сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно 15.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №41. (а.с.21) Відповідач [PERSON] , [INFO] має посвідку на постійне проживання в Україні № [NUMBER] від 11.05.2019 року на строк до 10.05.2029 року, є громадянином Хашимітського Королівства Йорданії. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння та інше. Сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Позивач на розірвання шлюбу згодна та наполягає.\~Спору щодо поділу майна подружжя не має. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, регламентується нормами Закону України «Про міжнародне приватне право». Загальні засади регулювання правовідносин з іноземним елементом встановлені статтею 26 Конституції України, якою закріплено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Отже, іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини (частина 2 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (із змінами та доповненнями). Оскільки пункт 17 частини 1 статті 1 зазначеного Закону визначає посвідку на постійне проживання як документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні, можна зробити висновок про те, що сторони є іноземцями, які перебувають в Україні на законних підставах. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, дослідивши надані по справі докази, давши їм оцінку, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Враховуючи те, що шлюб між сторонами існує лише формально, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі\~дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.1.3. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в повному обсязі у сумі 1073,60 грн. На підставі ст.105 ч.3, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved