Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

10.07.2023 року представник позивача [PERSON] діючи в інтересах позивача [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя смт. Олександрівка, Кропивницького району, району, Кіровоградської області, аліменти на її користь, на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що 16.02.2019 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . З грудня місяця 2022 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, шлюб розірвали офіційно за позовом відповідача. Весь час донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Отримати будь-які грошові виплати на даний час від відповідача, на утримання їхньої доньки вона не має можливості. На даний час вона тимчасово не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 року справу розподілено головуючій судді Уманській О.В. Ухвалою судді від 21.07.2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 04.09.2023 року задоволено позовні вимоги. Не погодившись із даним рішенням відповідач [PERSON] 06.10.2023 року звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого судом 04.09.2023 року. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.11.2023 року скасовано заочне рішення від 04.09.2023 року, ухвалене Новобузьким районним судом Миколаївської області по цивільній справі №481/1284/23. Призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 20.03.2024 року в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження, відмовлено. \~У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності позивача та предстаника, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся, щоразу направляв заяви про зупинення розгляду справи. При відзиву на позовну заяву він не направляв, хоча в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 05.08.2023 року від суду. Однак у заяві про перегляд заочного рішення відповідача обґрунтував свої заперечення проти стягнення із нього аліментів на утримання дитини, які полягають в тому, що він фактично не заперечує свого обов`язку утримувати дитину, згоден щомісяця виділяти кошти на утримання доньки, однак не згоден перераховувати ці кошти на рахунок позивачки, оскільки вона може їх використовувати не за призначенням. З огляду на це, суд не вбачає неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а тому з врахуванням того, що справа знаходиться вже тривалий час, при цьому на вирішення поставлено питання забезпечення неповнолітньої дитини, прийнято рішення розглянути справу без участі сторін, оскільки подальше затягування може призвести до порушення прав позивача та малолітньої дитини. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Інгульським районним у м,Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та довідка про фактичне проживання сім`ї, складений старостою Вільнозапорізької сільської ради [PERSON] ( а.с.11, 12) Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положень\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його неповнолітньої доньки. Відповідно до ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що позивачка перебуває у важкому матеріальному становищі і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини \~відповідного віку. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу сторони відповідача на те, що його покликання про витрачання коштів на утримання дитини поза рішенням суду, не беруться судом до уваги, адже чинним законодавством закріплено обов`язок батьків брати участь в утриманні дітей поза межами встановленого рішенням суду обов`язку сплати аліментів, зокрема у додаткових витратах на їх утримання. Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі \~ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved