Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, просила суд визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] в порядку спадкування за законом, право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку - літ. А загальною площею 68,1 кв.м., житловою 62,6 кв.м., літню кухню (літ. Б), загальною площею 40 кв.м. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що відповідно до свідоцтво про смерть [NUMBER] помер [INFO] [PERSON] , який мав у своїй приватній власності домоволодіння, а саме житловий будинок (літ. А) загальною площею 68,1 кв.м., житловою 62,6, літню кухню (літ. Б), загальною площею 40 кв.м, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою за реєстровим номером №2340 від 15.10.1953 року та архівною довідкою БТІ від 07.09.2023 року, технічним паспортом на домоволодіння. На момент своєї смерті гр. [PERSON] перебував в офіційному шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.05.1977 року. Разом з тим, довідкою, виданою виконкомом Криворізької міської Ради та яка знаходиться в матеріалах спадкової справи 62436005 підтверджується факт того, що на момент смерті свого чоловіка [PERSON] проживала та була зареєстрована за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] прийняла спадкове майно (спадщину) після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки вступила у володіння спадковим майном. Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . На момент її смерті разом з нею проживала її донька [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] , змінила його внаслідок укладання шлюбу [INFO] , та її онука (донька [PERSON] ) [PERSON] (прізвище змінено внаслідок укладання шлюбу від 26.11.1982 року з гр. [PERSON] , подальшим його розірванням та укладанням нового шлюбу від 29.07.1994 року з гр. [PERSON] ). Довідки про реєстрацію місця мешкання громадян, а також документи, що підтверджують родинні зв`язки наявні в матеріалах спадкової справи №62436005 (252/2018), які знаходяться у Четвертій Криворізькій державній нотаріальній конторі, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] та спадщину після якої прийняла іі донька [PERSON] . Однак, відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про спадщину державний нотаріус зазначив, зокрема те, що свідоцтво на спадщину в частині домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] не можливо видати через відсутність у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння та у зв`язку з неможливістю отримати його дублікат. У зв`язку із чим, позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у порядку спадкування за законом. На момент смерті [PERSON] та [PERSON] діяв Цивільний кодекс У PCP в якому зазначено наступне, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, [PERSON] після смерті [PERSON] (свого чоловіка) прийняла спадщину у зв`язку із тим, що вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. При цьому, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки також вступила у володіння та управління спадковим майном. При цьому, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки вчасно звернулась до нотаріальної контори із відповідної заяви. Ухвалою суду від 01 грудня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23.01.2024 року витребувано докази по справі, а саме Четвертої криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 252/2018 заведеної після померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Бражник Д. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, на позовних вимогах наполягає. Представник Довгинцівської районної в місті ради Н.В. Таборовець до суду надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Заперечень щодо вимог позивача про визнання права власності на майно [ADDRESS] в порядку спадкування за законом не мають, за відсутності інших спадкоємців. Суд, враховуючи вимоги частини першоїстатті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтво про смерть [NUMBER] помер [INFO] [PERSON] , який мав у своїй приватній власності домоволодіння, а саме житловий будинок (літ. А) загальною площею 68,1 кв.м., житловою 62,6, літню кухню (літ. Б), загальною площею 40 кв.м, які знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою за реєстровим номером №2340 від 15.10.1953 року та архівною довідкою БТІ від 07.09.2023 року, технічним паспортом на домоволодіння. На момент своєї смерті гр. [PERSON] перебував в офіційному шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.05.1977 року. Разом з тим, довідкою, виданою виконкомом Криворізької міської Ради та яка знаходиться в матеріалах спадкової справи 62436005 підтверджується факт того, що на момент смерті свого чоловіка [PERSON] проживала та була зареєстрована за однією адресою, а саме: [ADDRESS] . Отже, [PERSON] прийняла спадкове майно (спадщину) після смерті свого чоловіка [PERSON] , оскільки вступила у володіння спадковим майном. Надалі, відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . На момент її смерті разом з нею проживала її донька [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON] , змінила його внаслідок укладання шлюбу [INFO] , та її онука (донька [PERSON] ) [PERSON] (прізвище змінено внаслідок укладання шлюбу від 26.11.1982 року з гр. [PERSON] , подальшим його розірванням та укладанням нового шлюбу від 29.07.1994 року з гр. [PERSON] ). Довідки про реєстрацію місця мешкання громадян, а також документи, що підтверджують родинні зв`язки наявні в матеріалах спадкової справи №62436005 (252/2018), які знаходяться у Четвертій Криворізькій державній нотаріальній конторі, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] та спадщину після якої прийняла її донька [PERSON] . Однак, відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про спадщину державний нотаріус зазначив, зокрема те, що свідоцтво на спадщину в частині домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] не можливо видати через відсутність у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння та у зв`язку з неможливістю отримати його дублікат. У зв`язку із чим, позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у порядку спадкування за законом. На момент смерті [PERSON] та [PERSON] діяв Цивільний кодекс У PCP в якому зазначено наступне, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Отже, [PERSON] після смерті [PERSON] (свого чоловіка) прийняла спадщину у зв`язку із тим, що вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. При цьому, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки також вступила у володіння та управління спадковим майном. При цьому, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки вчасно звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Згідно витребуваної судом копії спадкової справи № 252/2018, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] , позивач [PERSON] , єдина хто звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , тобто єдина спадкоємиця, але нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме на будинок з господарчими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку - літ. А загальною площею 68,1 кв.м., житловою 62,6 кв.м., літню кухню (літ. Б), загальною площею 40 кв.м., що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємицею за законом якого була дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав, померла [INFO] , спадкоємицею за законом якої була донька [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав та померла [INFO] .. При цьому, [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , оскільки вчасно звернулась до нотаріальної контори із відповідної заяви. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують його право у реалізації ним своїх прав на належне йому нерухоме майно, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У статті 1216, 1218, 1220 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно, ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права (п. 1 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України). У відповідності до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.З ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.І ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання права власності в порядку спадкування за законом за [PERSON] , [INFO] , зареєстрована: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається з житлового будинку - літ. А загальною площею 68,1 кв.м., житловою 62,6 кв.м., літню кухню (літ. Б), загальною площею 40 кв.м. Згідно частини першоїстатті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved