Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява обґрунтована тим, що він народився і виріс в с. Соколівка Косівського району Івано-Франківської області. В с. Бабин Косівського району Івано-Франківської області проживала рідна сестра його бабусі по татовій лінії [PERSON] . Оскільки своїх дітей в останньої не було, а чоловік її помер ще у 80-ті роки 20-го сторіччя, то подорослішавши, [PERSON] став у неї проживати і опікуватись нею. В 2003 році, коли заявнику виповнилось 18 років і він отримав паспорт, [PERSON] зареєструвала його у своєму господарстві за адресою [ADDRESS] , де він фактично на той час і проживав. [INFO] [PERSON] у віці 87 років померла, і як стверджує заявник, її поховальну церемонію, поминальний обід та всі дотичні до цієї ситуації моменти було організовано, профінансовано та проведено ним. За життя [PERSON] будь-якого заповідального розпорядження на все належне їй рухоме та нерухоме майно після себе не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,25 га кадастровий номер 2623680801:14:001:0005 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд та будівель за адресою [ADDRESS] . 21 липня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області за його заявою було заведено спадкову справу №89/2023. 18 січня 2024 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області заявнику надано лист - роз`яснення про те, що спадкоємець, який прийняв спадщину, має право на спадщину. Разом з документами, які підтверджують право власності на майно, спадкоємець має подати документи, які підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцями є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень судів, що набрало законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Оскільки [PERSON] не надав до нотаріальної контори свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), то для встановлення факту родинних відносин йому необхідно звернутись до суду. [PERSON] стверджує, що оскільки [PERSON] не мала своєї сім`ї, ні близьких чи далеких родичів, то спадкоємців 1-3 черги спадкування за законом в неї не має. В той же час заявник проживав з [PERSON] не формально, а реально однією сім`єю з 90- тих років до дня її смерті [INFO] , що становить більше 25-ти років. З огляду на вищенаведене, [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт проживання [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] з спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] , однією сім`єю з 1990 року до дня її смерті [INFO] , тобто не менше як п`ять років до момент відкриття спадщини. Заінтересована особа - Косівська міська рада Косівського району Івано-Франківської області правом на подання відзиву не скористалися. Заяви та клопотання учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі. Вимоги у заяві підтримав повністю (а.с. 32). Заінтересована особа - Косівська міська рада, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, не забезпечила явку свого представника, однак подала клопотання про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заявлених вимог [PERSON] не заперечила (а.с. 31). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.02.2024 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено до судового розгляду на 18.03.2024 року (а.с. 27). У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Перевіривши заяву [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява є обґрунтована і підлягає задоволенню наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] ? ? (а.с. 10). Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 21.07.2023 року приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області за заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №89/2023 (а.с.11). Згідно з роз`ясненням? ? приватного нотаріуса Косвського районного нотаріального округу Кабина А.Р., для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] необхідно звернутися до суду (а.с.12). Як вбачається з довідки від 21.02.2022 року № 11/04-09/1, виданої Бабинським старостинським округом Косівської міської ради, гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала і була зареєстрована з 1990 року по день смерті в житловому будинку [ADDRESS] . У цьому ж будинку постійно був зареєстрований та проживав племінник померлої [PERSON] з 1990 року, де проживає по даний час. Заповіт від імені померлої [PERSON] у Бабинській сільській раді не посвідчувався (а.с.13). Відповідно до копії доручення від 28.01.2020 року, посвідченого Бабинським сільським головою В. Гелетюком, [PERSON] уповноважила [PERSON] отримати її приватизаційні документи на земельну ділянку (а.с.14). Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.11.2019 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається з житлового будинку, майстерні, погрібу, хліву, дворової вбиральні, колодязя, власник - [PERSON] (а.с.15). Відповідно до? ? копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.06.2021 року земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер - 26236680801:14:001:0005 належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.16). Згідно з актом приймання виконаних робіт № 2010/3429 та рахунком-фактурою № 3429 від 09.11.2010 року, [PERSON] оплачував послугу - пломбування однофазного лічильника за адресою: с. Город, уч. Грині (а.с.23-24). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у заявника права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права у зв`язку з не підтвердженням факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, у відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В силу ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживати однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем: б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкрита спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [INFO] померла [PERSON] - рідна сестра бабусі заявника - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за однією адресою, разом проживали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були поєднані спільним побутом, піклувалися один про одного, [PERSON] провів поховання [PERSON] , та вступив в управління спадковим майном після смерті [PERSON] , що підтверджується письмовими доказами в матеріалах справи. Таким чином, факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як одна сім`я та вели спільне господарство з 1990-х років до дня смерті [PERSON] [INFO] , тобто не менше п`яти років, підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності є достатніми та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved