Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» звернувся у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2017 набрав чинності ЗУ\~«Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №\~2019-VIII. Відповідно до положень Закону, з 01.01.2019 ПАТ\~«Черкасиобленерго» здійснює розподіл електричної енергії у межах закріпленої території Черкаської області, виконує функції, має право і обов`язки Оператора системи розподілу. Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи та/або споживання електричної енергії. Як зазначено, підтвердженням приєднання [PERSON] до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (№\~02-11-273) є споживання електричної енергії по об`єкту (квартира) за адресою: [ADDRESS] . Також, позивач вказує, що відповідно до п.\~8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ)\~ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеному ПРРЕЕ. Згідно з п.\~8.2.5. ПРРЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів без облікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення. Так, 02.02.2021, під час перевірки електропостачання об`єкту за адресою: [ADDRESS] , представниками Черкаської міської філії ПАТ\~«Черкасиобленерго», виявлено порушення, а саме вчинення дій, що призвели до зміни (зниження) показників приладу обліку, шляхом впливу на його функціонування магнітом, що свідчить про явні ознаки втручання у роботу приладу обліку (п.п.\~3 п.\~8.4.2), у зв`язку з чим складено акт про порушення №\~001617 від 02.02.2021. 04.03.2021, при розгляді вказаного акту та проведенні аналізу усіх документів комісією Черкаської міської філії ПАТ\~«Черкасиобленерго», відповідно до ПРРЕЕ, складно протокол №\~236 та вирішено, що обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, складає: 2468\~кВт.год на суму 8314\~грн. 26\~коп. Крім того, вказує, що 05.03.2021 Черкаською міською філією ПАТ\~«Черкасиобленерго» надіслано на адресу відповідача протокол №\~236 засідання комісії з розгляду актів про порушення від 04.03.2021, розрахунок та рахунок, а 26.04.2021 надіслано претензію за вих.\~№\~2455 від 23.04.2021. Означена претензія залишена відповідачем без реагування. Станом на 01.01.2024 заборгованість [PERSON] перед Черкаською міською філією ПАТ\~«Черкасиобленерго», відповідно до акту про порушення №\~001617 від 02.02.2021, складає 8314\~грн. 26\~коп. Враховуючи наведене вище, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь недораховану електричну енергію згідно з актом про порушення №\~001617 від 02.02.2021 у розмірі 8314\~грн. 26\~коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028\~грн. 00\~коп. Ухвалою суду від 19.02.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Вказана цивільна справа визнана судом малозначною (незначної складності) і розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали. У судове засідання представник позивача не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 01.04.2024 представник за довіреністю\~ Томченко\~Т.Д. подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. У судове\~засідання відповідач\~не з`явився,\~хоча судом\~повідомлявся у\~встановленому законом\~порядку про\~місце,\~день і\~час розгляду\~справи,\~шляхом направлення\~судових повісток\~за останнім\~відомим зареєстрованим\~місцем проживання.\~Адресована кореспонденція\~повернулась до\~суду без\~вручення,\~з відміткою\~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою»,\~що у\~контексті положень\~п.\~3\~ч.\~8\~ст.\~128,\~ст.\~131\~ЦПК України,\~суд вважає,\~як повідомлення\~відповідача належним\~чином.\~Крім того,\~виклик відповідача\~у судове\~засідання здійснювався\~шляхом розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України,\~а тому,\~суд вважає,\~що з опублікуванням\~такого оголошення\~відповідачі вважається\~повідомленими про\~дату,\~час і\~місце розгляду\~справи. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст.\~8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків. ПАТ\~«Черкасиобленерго» є оператором систем розподілу електричної енергії, здійснює розподіл електричної енергії у межах закріпленої території Черкаської області, виконує функції, має право і обов`язки Оператора системи розподілу. Облік споживання електричної енергії по об`єкту за адресою: [ADDRESS] , здійснюється за особовим рахунком №\~ [NUMBER] та обчислюється на підставі показників приладу обліку електричної енергії. 02.02.2021 працівниками Черкаської міської філії ПАТ\~«Черкасиобленерго» виявлено порушення, а саме вчинення дій, що призвели до зміни (зниження) показників приладу обліку, шляхом впливу на його функціонування магнітом, що свідчить про явні ознаки втручання у роботу приладу обліку (п.п.\~3 п.\~8.4.2), у зв`язку з чим складено акт про порушення №\~001617 від 02.02.2021. 04.03.2021 Черкаська міська філія ПАТ\~«Черкасиобленерго» прийняла рішення (протокол №\~236), за наслідками розгляду акту про порушення №\~001617 від 02.02.2021, згідно з яким визнала [PERSON] причетним до порушення, вказаного в акті, та визначила, що обсяг та вартість необлікованої електричної енергії за період з 04.08.2020 по 02.02.2021 (останні шість місяців) складає 2468\~кВт*год на суму 8314\~грн. 26\~коп., внаслідок чого [PERSON] виставлено рахунок №\~02-11-273\~2\~* на оплату за нарахування по акту про порушення на суму 8314\~грн. 26\~коп. Крім того, встановлено, що 05.03.2021 Черкаською міською філією ПАТ\~«Черкасиобленерго» на ім`я [PERSON] на адресу: [ADDRESS] направлено листа за №\~913 з додатками, а саме: Протокол №\~236 засідання комісії з розгляду актів про порушення Черкаської міської філії ПАТ\~«Черкасиобленерго» від 04.03.2021, розрахунок і рахунок, який залишено без реагування. Таким чином, між сторонами існує спір з приводу відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, який регулюється нормами Цивільного Кодексу України, Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 14.03.2018 №310, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 14.03.2018 №312 (далі\~- ПРРЕЕ), та інших нормативно-правових актів. Надаючи оцінку доводам учасників справи та обставинам спірних правовідносин суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно з ст. 56, ч. 3 ст. 58, ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів. Учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до пункту 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. По обставинам спірних правовідносин судом не встановлено, що відповідач є фактичним споживачем електричної енергії за місцем знаходження об`єкта нерухомості ( [ADDRESS] ), враховуючи те, що він знятий з реєстрації за вказаною адресою з 07.06.2006, про що свідчить інформація Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 12.02.2024. Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач є власником/співвласником квартири [ADDRESS] . Також відсутні дані щодо укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п.\~5 ч.\~2 ст.\~7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. З огляду на викладене, у суду відсутні підстави вважати укладеним договір між позивачем та відповідачем, як побутовим споживачем про постачання електричної енергії на момент проведення технічної перевірки стану електроприборів обліку і електроустановок на умовах Типового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушенням на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку. Відповідно до п.п. 14 п. 5.1.1 ПРРЕЕ оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного облік Згідно з п.п. 5, 20 п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії. Пунктом 8.4.8 ПРРЕЕ передбачено, у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у пп.\~1-3 (у частині пошкодження/відсутності засобів вимірювальної техніки та/або пломб, та/або пристроїв (шафи обліку, захисної панелі тощо), на яких встановлені пломби) або у\~підпункті 4\~пункту 8.4.2 цієї глави\~ кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил, визначається виходячи з кількості робочих днів електроустановки споживача (крім випадків фіксації засобами комерційного або технічного обліку кількості днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог цих Правил) з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки (якщо технічну перевірку було проведено після останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у шести календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії (п. 8.2.7 ПРРЕЕ). Отже, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки енергопостачальнику не лише у разі фактичного розкрадання електроенергії, а також у випадку самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника. У цьому контексті суд зауважує, що відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Всупереч вимог ст.ст.\~12, 81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] є належним відповідачем у цій справі, враховуючи те, що він знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 07.06.2006, тобто за якою позивачем нарахована заборгованість. Крім того, позивачем не надані будь-які докази того, що відповідач є власником/співвласником квартири [ADDRESS] . Також, позивачем не доведено й те, що саме [PERSON] вчинив дій, що призвели до зміни (зниження) показників приладу обліку, шляхом впливу на його функціонування магнітом, що свідчить про явні ознаки втручання у роботу приладу обліку за адресою: [ADDRESS] . Надані позивачем відомості не є достатніми доказами, з точки зору їх належності та допустимості. Таким чином, по обставинам спірних правовідносин судом не встановлено ознак протиправної поведінки з боку відповідача по відношенню до позивача, а тому і відсутні передумови для покладання на відповідача обов`язку з відшкодування позивачу збитків. Суд звертає увагу позивача на те, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі\~- належному відповідачеві. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п.\~8 постанови №\~2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею\~33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. За таких обставин, з`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), обставини можливості порушення відповідачем правил роздрібного ринку електричної енергії, наслідки спірної ситуації, з`ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку долученим доказам у їх сукупності, суд приходить до переконання про необхідність постановлення рішення про відмову у позові, оскільки жодним чином не доведено, що відповідачем [PERSON] порушені, оспорюються чи не визнаються права та інтереси позивача. Вирішуючи питання\~про розподіл\~судових витрат\~суд враховує\~ст.\~141\~ЦПК України\~та відмову\~в задоволенні\~позову у\~повному обсязі,\~в зв`язку\~з чим\~понесені позивачем\~судові витрати\~у сплаті\~судового збору,\~відшкодуванню не\~підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed