Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи: заявник [PERSON] звернувся до суду зі заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки із записами російською мовою « [PERSON] », год рождення 1959, з датою заповнення українською мовою 19 червня 1976 року, та трудової книжки [NUMBER] із записами українською мовою « [PERSON] », датою рождения (російською мовою) 1959 року, датою заполнения - 20 лютого 1977 року. Свої вимоги мотивує тим, що йому 02.01.2024 виповнилось 65 років і 06.02.2024 він подав до Калуського об`єднаного Управління ПФУ в Івано-Франківській області заяву про призначення пенсії за віком та подав всі необхідні документи для вирішення цього питання. 12.02.2024 Калуським об`єднаним Управлінням ПФУ в Івано-Франківській області вручено йому рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком, де основною причиною у відмові у призначені пенсії було те, що до його основного страхового стажу не зараховано: - трудову книжку [NUMBER] від 20.02.1977, оскільки на титульній сторінці дата народження внесена не коректно /1959/; - трудову книжку від 19.06.1976, а саме: прізвище на російській мові « [PERSON] », не відповідає паспортним даним « [PERSON] ». Тобто, в трудовій книжці [NUMBER] на титульній сторінці в графі «дата рождения», де передбачено число, місяць і рік, записаний тільки 1959 рік, без числа і місяця народження. А в трудовій книжці від 19.06.1976 його прізвище записано російською мовою « [PERSON] », а в його паспорті в графі російською мовою прізвище записано « [PERSON] », хоча українською мовою в паспорті записано прізвище правильно « [PERSON] ». Це і послужило ПФУ відмовити йому в зарахуванні цих трудових книжок із записами по його роботу до його стажу, який би давав право на призначенні пенсії за віком. Таким чином, вищевказані правовстановлюючі документи про його місце роботи, яким є його трудова книжка, не відповідають даним його паспорта щодо його прізвища на російській мові « [PERSON] » та повній даті народження, що призвело до неможливості реалізувати належним чином належні йому права та підтвердити обставини щодо нарахування та виплати пенсії. Тому він хоче встановити факт приналежності правовстановлюючих документів у вигляді трудових книжок саме йому. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подала до суду пояснення, в яких зазначила, що [PERSON] звернувся зі заявою про призначення пенсії за віком. Аналіз наданих документів показує, що страховий стаж становить 10 років 07 місяців 10 днів. До страхового стажу не враховано: трудову книжку [NUMBER] від 20.02.1977, оскільки на титульній сторінці дата народження внесена не коректно (1959); трудову книжку від 19.06.1976, а саме: прізвище на російській мові Васілив не відповідає паспортним даним [PERSON] . Управлінням прийнято рішення відмовити [PERSON] в призначенні пенсії за віком, у зв?язку з відсутністю страхового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Враховуючи вищевикладене [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058. Ha підставі викладеного, Головне управління вважає за необхідне встановити факт, що має юридичне значення, а саме: постановити рішення, яким встановити факт належності [PERSON] трудової книжки із записами/російською мовою Ф. И. О./ " [PERSON] ", год рождения 1959, із датою заповнення українською мовою 19 червня 1976 року, та трудової книжки [NUMBER] із записами українською мовою " [PERSON] " датою рождения / російською мовою/ 1959 рік, датою заполнения 20 лютого 1977 року. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подав до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду. Представник заявника подав до суду заяву, згідно з якою вимоги заяви підтримує в повному обсязі, а справу слухати за його відсутності. Заяви та клопотання заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 01.03.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом учасників справи. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (в якості заінтересованої особи до участі в розгляді справи. 13.03.2024 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить проводити без участі представника Головного управління, при розгляді справи покладається на розсуд суду. 13.03.2024 та 18.03.2024 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подала до суду пояснення, які просила врахувати при розгляді справі. Окрім цього, розгляд справи просить проводити без участі представника Головного управління. 28.03.2024 представник заявника подав до суду заяву, згідно з якою вимоги заяви підтримує в повному обсязі, а справу слухати за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом: рішенням від 12.02.2024 № 092850020077 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області заявнику відмовили у призначені пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу, підтвердженого в установленому законом порядку. До страхового стажу не враховано: - трудову книжку [NUMBER] від 20.02.1977, оскільки на титульній сторінці дата народження внесена не коректно (1959); - трудову книжку від 19.06.1976, а саме: прізвище на російській мові « [PERSON] », не відповідає паспортним даним « [PERSON] » (а.с. 5). Трудова книжка від 19.06.1976 заповнена на « [PERSON] , 1959 год рождения» (а.с. 10-12). Під записом № 4 зазначено, що 05.05.1977 [PERSON] був звільнений з роботи у зв`язку з призовом на дійсну військову службу в [PERSON] , а під записом №5 значиться запис служби в армії від 06.05.1977, де записаний військовий квиток [NUMBER] . Трудова книжка серії [NUMBER] від 20.02.1977 заповнена на « [PERSON] , дата рождения 1959 рік» (а.с. 13-15). Під записами № 3 та № 4 зазначено, що [PERSON] з 06.05.1977 по 03.06.1976 проходив військову службу в рядах Радянської армії та вказаний військовий квиток [NUMBER] . Відповідна до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21.06.1996 українською мовою, ПІБ заявника вказано [PERSON] , а російською мовою [PERSON] , а дата народження [INFO] . Місцем народження вказано с. Новиця Калуського району (а.с. 6-7). Згідно зі записами, зробленими у військовому квитку [NUMBER] , [PERSON] 06.05.1977 був призваний на строкову військову службу, а 06.05.1977 звільнений з військової служби (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 698649 від 12.03.1964, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 8). [PERSON] 11.10.1980 зареєстрував шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.10.1980 (а.с. 9). Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право на призначення пенсії за віком Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, надані заявником на обґрунтування заяви, пояснення заінтересованої особи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Нормами статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатися за участю заявників та заінтересованих осіб. Заявники та залучені до участі у справі заінтересовані особи, зокрема, вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви по встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до\~досліджених в\~судовому засіданні:\~трудової книжки\~ [NUMBER] \~від 20.02.1977,\~та трудової\~книжки від\~19.06.1976,\~судом встановлено,\~що у\~трудовій книжці\~від 19.06.1976\~зазначено прізвище\~заявника -\~ [PERSON] ,\~замість правильного\~прізвища -\~ [PERSON] (російською\~мовою), а у трудовій книжці [NUMBER] від 20.02.1977 не коректно зазначено дата народження заявника - 1959 рік, замість вірної - 02.01.1959, що могло виникнути внаслідок помилки особи, яка їх оформляла. Встановлення факту належності трудових книжкок заявнику має для нього юридичне значення, так як він зможе реалізувати своє право на отримання пенсійних виплат, зокрема, підтвердити свій трудовий стаж для отримання пенсії за віком. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявник не має іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт належності правовстановлюючих документів, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, оскільки вимога заявника законна, обґрунтована та доказово підтверджена матеріалами справи. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved