Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до\~\~ [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2021 року по справі № 332/3211/21 шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. За судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/4777/23 від 29.08.2023 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.Позивач у позові просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , обґрунтовуючи вимоги тим, що 07.10.2023 року між позивачем і [PERSON] зареєстрований шлюб. Від попереднього шлюбу, [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та частково знаходиться на його утриманні. Вказані вище обставини, свідчать про те, що в нього відбулись суттєві,\~істотні зміни майнового та сімейного стану, оскільки він на своєму утриманні має неповнолітню [PERSON] , [INFO] ,\~що в свою чергу, відповідно до положень ст.192 СК України, є підставою для\~зменшення\~розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.01.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи(а.с. 24). Позивач та його представник - адвокат Зінченко М.В. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує , клопотань не має. Відповідач та її представник адвокат Кара Ю.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені, надали відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволені позову у повному обсязі, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів перебування на утриманні позивача малолітньої [PERSON] , зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я. Крім того, батько малолітньої [PERSON] , за рішенням суду сплачує аліменти на утримання своєї малолітньої доньки. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що сторони з 05.08.2016 року перебували у шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 27.10.2021 року по справі № 332/3211/21 шлюб між сторонами по справі розірвано. За судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя по справі № 332/4777/23 від 29.08.2023 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів доходу щомісячно, але не більше не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 22.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 07.10.2023 року між позивачем і [PERSON] зареєстрований шлюб(а.с. 18). Також у позові позивач зазначив , що від попереднього шлюбу, [PERSON] має доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 19), яка проживає з позивачем та частково знаходиться на його утриманні. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, законодавець визначив, що підставою для зміни розміру аліментів може бути лише зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, а не встановлення іншого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на що позивач посилається у позовній заяві. Відповідно до частин першої та шостої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, позивачем доводів та доказів на підтвердження своїх вимог, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України в рамках цивільноїсправи № 6-143цс13 від 05.02.2014 року. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього\~змінився сімейний стан, оскільки на його утриманні та вихованні знаходиться дитина його дружини від попереднього шлюбу. Разом з тим, зміна сімейного стану позивача, а саме\~перебування на його вихованні та утриманні [PERSON] , [INFO] \~не\~є підставою для зміни розміру аліментів. Такої думки дійшов і Верховний Суд у справі № 565/2071/19 від 16.09.2020 року та у справі № 715/2073/20 від 28.05.2021 року. Перебування на утриманні позивача малолітньої [PERSON] не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Крім того , рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 06.05.2019 року по справі № 332/213/19 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 22.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття( а.с. 47- 48, 49). Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 26.05.2021 року по справі № 332/1279/21 розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 06.05.2019 у справі № 332/213/19 (провадження№2/332/650/19) змінено та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття(а.с. 45-46, 49). Крім того, відкриті джерела інформації, такі як веб сайт «Судова влада» та Єдиний державний реєстр судових рішень не містять інформації/рішення щодо невиконання батьківських обов`язків біологічним батьком [PERSON] по відношенню до своєї доньки [PERSON] . Доказів на підтвердження того, що\~матеріальний стан позивача\~не дозволяє\~і надалі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду,\~суду\~не\~надано. Також, враховуючи те, що позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання сина не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону(ст.192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed