Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Представниця [PERSON] \~в інтересах\~позивачки [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~Більшівцівської селищної ради\~Івано-Франківської\~області про визнання права власності. У позові просила визнати за позивачкою у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] (помер [INFO] ) право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме на: житловий будинок площею 48,4 м кв., стайню-стодолу площею 44,2 м кв., комору площею 18,2 м кв., житловий будинок площею 88,3 м кв., погріб 9,1 м кв., стайню площею 17,5 м кв., криницю площею 5 м п., огорожу 41,0 м кв. В обґрунтування позовних вимог представниця позивачки зазначила, що [INFO] помер [PERSON] . За життя [PERSON] 07 липня 2009 року склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті свого батька [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] в Подільській сільській раді не посвідчувався. Позивачка зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги за законом. Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак перешкодою у нотаріальному оформленні є відсутність правовстановлюючих документів на це майно. Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у порядку загального позовного провадження на 09 січня 2024 року, яке відкладено на 24 січня 2024 року. Ухвалою суду від 24 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14 лютого 2024 року. Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року постановлено повернутись до стадії підготовчого провадження у цій справі. Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року задоволено заяву представника позивачки про зменшення розміру позовних вимог. Постановлено цю справу надалі розглядати у межах позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме на житловий будинок площею 48,4 м кв., стайню-стодолу площею 44,2 м кв., комору площею 18,2 м кв., погріб 9,1 м кв., криницю площею 5 м п., огорожу 41,0 м кв. Підготовче засідання у справі відкладено на 13 березня 2024 року. Ухвалою суду від 13 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 березня 2024 року. У судове засідання 27 березня 2024 року з`явилась представниця позивачки. Представник відповідача не з`явився, хоча повідомлені про розгляд справи належним чином, відповідно до норм статті 128 ЦПК України. 22\~грудня 2023\~року представниця\~відповідача подала\~до суду\~заяву,\~у якій\~просить розгляд\~справи здійснювати\~без участі\~представниці Більшівцівської\~селищної ради Івано-Франківської області. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 43). Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки такий повідомлений належним чином про судове засідання, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавав, просив розгляд справи здійснювати без його участі. У судовому засіданні представниця позивачки позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові та просила такі задовольнити. Заслухавши представницю позивачки, надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, суд установив наступні фактичні обставини справи. Згідно з копією свідоцтва про одруження від 08 серпня 1986 року, підтверджується, що позивачка 12 травня 1979 року зареєстрували шлюб з [PERSON] . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] від 02 липня 1963 року, підтверджується, що його батьком є [PERSON] (а. с. 17). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 18). Згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії заповіту від 07 липня 2009 року, посвідченого секретарем Сарниківської сільської ради, внесеного в реєстрі за № 21, підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті, все належне йому майно заповів [PERSON] (а. с. 20). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видане 18 квітня 2020 року приватним нотаріусом Галицької районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дзерою Л. О. Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2688 га, кадастровий номер: 2624485800:06:001:0235, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, Сарниківська сільська рада (а. с. 22), земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3879 га, кадастровий номер: 2624485800:06:001:0029, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Рогатинський район, Сарниківська сільська рада (а. с. 23). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 10). Відповідно до копії довідки від 05 жовтня 2022 року № 155, виданої Більшівцівською селищною радою, підтверджується, що від імені [PERSON] , який помер [INFO] , у виконкомі Подільської сільської ради заповіт не складався і не посвідчувався (а. с. 13). Позивачка звернулась до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Нотаріус завів спадкову справу, що підтверджуться витягом про рестрацію у Спадковому рестрі, № витягу: 70263515, дата видачі: 07 жовтня 2022 року, номер у спадковому реєстрі: 69774928 (а. с. 16). Проте, нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який спадщину прийняв, але належно не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа (а. с. 24). Відповідно до довідки про склад спадкоємців від 15 вересня 2023 року № 277/01-16, установлено, що станом на 15 вересня 2023 року єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є його дружина [PERSON] , [INFO] (а. с. 11). На замовлення позивачки 08 листопада 2022 року виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 25-29). Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, підтверджується факт побудови вказаного будинку у 1985 році з господарськими спорудами, а саме: із стайнею-стодолою у 1960 році, літера «Б», коморою у 1960 році, літера «В», житловим будинком у 2010 році, літера «Г», погребом у 2010 році, літера «Д», стайнею у 2010 році, літера «Е», криницею № 1 та огорожею № 2 (а. с. 29). Згідно з копією довідки від 29 липня 2022 року № 85, виданою Більшівцівською селищною радою, підтверджується, що після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] прийняла спадщину і є єдиним спадкоємцем житлового будинку у [ADDRESS] (а. с. 12). Відповідно до копії довідки від 05 жовтня 2022 року № 164, виданої Більшівцівською селищною радою, підтверджується, що на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] , він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала і була зареєстрована його дружина [PERSON] [INFO] (а. с. 13). Згідно з копією довідки від 05 жовтня 2022 року № 156, виданою Більшівцівською селищною радою, підтверджується, що згідно з даними погосподарської книги № 1 житловий будинок в [ADDRESS] , належав [PERSON] . Рік побудови 1985 (а. с. 14). Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 17 січня 2003 року підтверджується, що [PERSON] був власником будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] (а. с. 30). Відповідно до змісту копії заяви [PERSON] підтверджується, що вона від права на прийняття належної їй спадщини за законом, яка залишилась після смерті її батька [PERSON] , відмовилась на користь дружини померлого [PERSON] , [INFO] (а. с. 15). Згідно з випискою з погосподарської книги № 1 с. Поділля від 17 січня 2024 року № 10, виданою Кінашівським старостинським округом Більшівцівської селищної ради, підтверджується, що тип об`єкта нерухомого майна: індивідуальний житловий будинок, літера «А», індивідуальний житловий будинок, літера «Г». Призначення об`єкта нерухомого майна: два житлові будинки з господарськими будівлями та спорудами, а саме: комора, стайня-стодола, погріб, криниця, стайня, огорожа. Площа об`єкта нерухомого майна: загальна площа будинку, літера «А» 48,4 кв. м, житлова площа 26,6 кв. м. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: дві кімнати житлові, кухня, коридор, ванна. Рік побудови нерухомого майна: 1985 рік. Площа об`єкта нерухомого майна: загальна площа будинку, літера «Г» 88,3 кв. м, житлова площа 58,5 кв. м. Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: три кімнати житлові, кухня, кладова, коридор. Рік побудови нерухомого майна: 2010 рік. Будинковолодіння належало [PERSON] , який помер [INFO] . Адреса об`єкта нерухомого майна: [ADDRESS] га надана в постійне користування для обслуговування житлового будинку та господарських споруд (а. с. 48). Відповідно до копії довідки від 08 листопада 2022 року № 183, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, підтверджується, що станом на 17 січня 2003 року (момент здійснення реєстрації права власності), до складу будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , входили: житловий будинок (літера А), загальна площа 48,4 кв. м, розмір житлової площі 26,6 кв. м; стайня-стодола (літера Б), загальна площа 44,2 кв. м; комора (літера В), загальна площа 18,2 кв. м, криниця (№ 1), загальна площа 5,0 м/п; огорожа (№ 2), загальна площа 41,0 кв. м. Станом на 08 листопада 2022 року (момент здійснення обстеження), до складу будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , входили: житловий будинок (літера А), загальна площа 48,4 кв. м, розмір житлової площі, 26,6 кв. м; стайня-стодола (літера Б), загальна площа 44,2 кв. м; комора (літера В), загальна площа 18,2 кв. м; житловий будинок (літера Г), загальна площа 88,3 кв. м, розмір житлової площі 58,5 кв. м; погріб (літера Д), загальна площа 9,1 кв. м, стайня (літера Е), загальна площа 17,5 кв. м, криниця (№ 1), загальна площа 5,0 м/п; огорожа (№ 2), загальна площа 41,0 кв. м. Збудовано житловий будинок (літера Г), стайню (літера Е). Ці будівельні роботи зі слів замовника проведені у 2010 році. Заявник не пред`явив дозвільних документів на виконання зазначеного виду робіт, що відповідно до до статті 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом. Збудовано погріб (літера Д). Щодо реєстрації права власності, то відповідно до архівних даних 17 січня 2003 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] .\~Підстава для\~реєстрації права\~власності \~свідоцтво про\~право власності,\~видане 17\~січня 2003\~року виконавчим\~комітетом Подільської\~сільської ради\~на підставі\~рішення виконкому\~від 14\~січня 2003\~року,\~№ 4.\~Рішення про\~реєстрацію права\~власності прийняте\~17\~січня 2003\~року,\~реєстровий запис\~№ 126,\~книга №\~1.\~Переходів права\~власності на\~цей об`єкт\~в ОКП\~«Івано-Франківське\~ОБТІ» не\~реєструвалось (а.\~с.\~74).\~ \~ Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Згідно зі\~статтею 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельні ділянки, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року зазначив, що у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Суд установив\~на підставі\~наявних у\~матеріалах справи\~доказів,\~що спадкодавцю\~ [PERSON] \~належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та який успадкував [PERSON] , проте за життя не оформив своїх спадкових прав. При цьому станом на 17 січня 2003 року, тобто на час здійснення реєстрації права власності спадкодавця [PERSON] , до складу будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , входили: житловий будинок (літера А), загальна площа 48,4 кв. м, розмір житлової площі 26,6 кв. м; стайня-стодола (літера Б), загальна площа 44,2 кв. м; комора (літера В), загальна площа 18,2 кв. м, криниця (№ 1), загальна площа 5,0 м/п; огорожа (№ 2), загальна площа 41,0 кв. м. З врахуванням наведеного вище, враховуючи те, що позивачка є спадкоємицею за законом та прийняла спадщину, у встановлений строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині визнання права власності на вищевказане спадкове майно, що належало спадкодавцю [PERSON] , яке він успадкував після смерті [PERSON] . Що стосується вимоги позивачки про визнання права власності на погріб, площею 9,1 кв. м, суд зазначає наступне. Відповідно до копії довідки від 08 листопада 2022 року № 183, виданої Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації, підтверджується, що станом на 17 січня 2003 року, тобто на момент здійснення реєстрації права власності за спадкодавцем [PERSON] , до складу будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , погріб, площею 9,1\~кв.\~м не входив. Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Своєю чергою сторона позивача не надала суду жодних доказів правомірності будівництва погребу, площею 9,1 кв. м, доказів реєстрації права власності спадкодавця [PERSON] чи спадкодавця [PERSON] на таке майно. Відповідно до ч.\~1 ст.\~376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту (будівельного паспорта); або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Суд констатує, що при наявності самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, використані під час такого будівництва. Оскільки спадкодавець за життя не набув права власності на відповідне нерухоме майно, то й право на останнє не буде входити до складу спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки про визнання права власності на погріб, площею 9,1 кв. м, є необґрунтовані і задоволенню не підлягають, оскільки не доведено наявності такого права на відповідний об`єкт нерухомого майна у спадкодавця за його життя. Отже, позов підлягає задоволенню в частині доведення наявності відповідного права власності у спадкодавця. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини шостої статті 259, частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини четвертої статті 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Outcome: partial