Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Представник позивача 02.02.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог зазначає,\~те що 09.11.2022 між [PERSON] (далі - відповідач) та ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (далі - ПАТ «HACK «ОРАНТА») був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 211949036 (далі договір страхування), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 210994-20», д.р.н. [NUMBER] . 18.01.2023 о 16 год 17 хв на вул. Санаторна, 7 в м. Монастирище Черкаської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1. «НАVAL JOLION», д.р.н. [NUMBER] ; 2. «ВАЗ 210994-20», д.р.н. [NUMBER] - під керуванням відповідача. 08.03.2023 до ПАТ «HACK "ОРАНТА" із заявою (вимогою) звернулося ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (яке здійснило виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «HAVAL JOLION», д.р.н. [NUMBER] ), з приводу виплати страхового відшкодування в порядку регресу в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «ВАЗ 210994-20», д.р.н. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «HACK «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «HACK «ОРАНТА» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі - 128\~500,00 грн. Відповідно до\~постанови Монастирищенського\~районного суду\~Черкаської області\~у справі\~№ 702/46/23 вина відповідача у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП вважається доведеною повністю. Крім того, відповідач, будучи особою причетною до даної ДТП, залишив місце пригоди. Відповідно до абз. « в » п. 1 ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди...». ПАТ «HACK «ОРАНТА» вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 20.04.2023 ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулась до відповідача з регресною вимогою (вих. № 08-03-14/1-04/2928). 15.09.2023 ПАТ «HACK «ОРАНТА» звернулась до відповідача із досудовим попередженням (вих. № 08-03-14/1-04/6929). Враховуючи той факт, що відповідач виплату страхового відшкодування в порядку регресу за даним страховим випадком не здійснив, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА», страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 128\~500,00 грн та судові витрати. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.03.2024 вирішено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У судове засідання представник позивача публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за місцем своєї реєстрації, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Передбачених ч. 2\~ст. 223 ЦПК України\~підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до \~ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Перевіривши викладені у заявах по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до постанови Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.02.2023 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122 4, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с. 7). Згідно зі змістом даної постанови 18.01.2023 о 16 год 17 хв на вул. Санаторна, 7 а м. Монастирище Черкаської області, водій автомобіля ВАЗ 210994-20 д.н.з. [NUMBER] , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив наїзд на автомобіль HAVAL JOLSON д.н.з. [NUMBER] , що був припаркований, після чого місце пригоди залишив, чим своїми діями порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП. Він же, 18.01.2023 о 16 год 17 хв на вул. Соборна, 7 (А) м. Монастирище Черкаської області керував автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на автомобіль HAVAL JOLSON д.н.з. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим своїми діями порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, про що складено протокол ААД № 349122. В судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 210994-20 номерний знак [NUMBER] [PERSON] застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 211949036 від 09.11.2022. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну 160\~000,00 грн, розмір франшизи, 1\~500,00 грн. Строк дії договору з 10.11.2022 по 09.11.2023 (а. с. 5). \~ \~ \~ \~Відповідно до відповіді від Національної поліції України, 18.01.2023 о 16:17 сталася ДТП за участі легкового автомобіля HAVAL JOLSON д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та легкового автомобіля ВАЗ 210994-20 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , винуватцем ДТП є [PERSON] , про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 349122. Автомобіль HAVAL JOLSON д.н.з. [NUMBER] отримав пошкодження: задньої центральної частини, задньої лівої частини, бокової лівої частини, бокової правої частини (а.с. 8 - 9). ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» 07.03.2023 за № 070323-374/р на адресу ПАТ «НАСК «Оранта» надіслало претензію, відповідно до якої страхова компанія просить перерахувати на її користь суму в розмірі 259\~940,00 грн, регрес за страховим відшкодуванням згідно СА № 006.00959523 1 від 27.02.2023 без ПДВ (а.с. 10). Відповідно до рахунку № НФ 0000046 від 06.02.2023, наданого ТОВ «Транзит ІО» [PERSON] вартість ремонту автомобіля HAVAL JOLSON д.н.з. [NUMBER] становить 259\~940,00 грн. даний рахунок містить перелік товарів та робіт, які необхідно виконати та зазначено їх вартість (а.с. 11). Згідно з платіжним дорученням № 11131751 від 06.03.2023, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на рахунок ТОВ «Транзит ІО» грошові кошти в сумі 259\~940,00 грн, призначення платежу: ІПН 2625205651, страх. Виплата [PERSON] , акт № 006.00959523 1 від 27.02.2023, зг. рах. № НФ 0000046 від 06.02.2023 в т.ч. ПДВ (а.с. 12). Відповідно до страхового акту № ОЦВ Р 23 32- 88566\\1 від 04.04.2023, ПАТ «НАСК «Оранта» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 128 500,00 грн на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування», призначення платежу: страхове відшкодування, згідно регресної вимоги № 070323 374/р від 07.03.2023, відповідно до умов договору страхування № 211949036 від 09.11.2022, страхувальник [PERSON] , транспортний засіб потерпілої особи HAVAL JOLSON д.н.з. [NUMBER] , дата настання події 18.01.2023, ризик: ДТП, шкода заподіяна майну, винна особа [PERSON] (а.с. 13). Згідно з розрахунком страхового відшкодування, розрахованого ПАТ «НАСК «Оранта» 03.04.2023, розмір страхового відшкодування становить 128\~500,00 грн. Згідно зі змістом даного розрахунку страхове відшкодування розраховано відповідно до договору страхування № 211949036 від 09.11.2022, страхувальник [PERSON] , транспортний засіб потерпілої особи HAVAL JOLSON д.н.з. [NUMBER] , дата настання події 18.01.2023, страховий випадок: ДТП, вартість відновлювального ремонту (без врахування зносу деталей, що замінюються) 259\~940,00 грн (а.с. 14). Відповідно до платіжної інструкції № 17133 від 04.04.2023 ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ЗАТ «СК «Арсенал - Страхування» грошові кошти в сумі 128\~500,00 грн, призначення платежу: страхове відшкодування згідно з регресною вимогою № 070323 374/р ід 07.03.2023 (а.с. 15). ПАТ «НАСК «Оранта» 20.04.2023\~за №\~08 03-14/1 04/2928 на адресу [PERSON] надіслало претензію\~на суму\~128\~500,00 грн,\~відповідно до\~якої запропоновано\~в досудовому\~порядку перерахувати суму страхового відшкодування в\~розмірі 128\~500,00 грн в порядку регресу (а.с.\~16).\~ \~ ПАТ «НАСК «Оранта» 15.09.2023\~за №\~08 03-14/1 04/6929 на адресу [PERSON] надіслало досудове попередження,\~відповідно до\~якого [PERSON] було попереджено про підготовку позовних матеріалів та запропоновано до 16.10.2023 в досудовому\~порядку перерахувати суму страхового відшкодування в\~розмірі 128\~500,00 грн в порядку регресу (а.с.\~17).\~ \~ Предметом спору у даній справі є стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України,\~Закону України «Про страхування»,\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 (який був чинний на момент виникнення правовідносин) страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (який діяв на момент виникнення правовідносин) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 (який діяв на момент виникнення правовідносин) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно з\~статтею 979 ЦК України\~ договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу,\~Закону України\~"Про страхування", інших законодавчих актів. Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування). Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством. Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» № 1909-IX від 18.11.2021 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 (який був чинний на момент виникнення правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з ст. 8 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР від 07.03.1996 (який був чинний на момент виникнення правовідносин) страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася та з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ст.\~512,\~514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» ( в редакції ЗУ № № 85/96-ВР), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого. Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього. Відповідно до\~п.\~22.1.\~ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно\~ правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» №\~1961-IV\~від 01.07.2004\~ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. в п. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Таким чином, судом встановлено, що страховик ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило страхове відшкодування за шкоду заподіяну забезпеченим транспортним\~засобом та\~в порядку\~регресу звернулося\~до водія\~забезпеченого транспортного\~засобу,\~який спричинив\~дорожньо-транспортну\~пригоду тасамовільно залишив місце пригоди. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що позивач після виплати страховій компанії потерпілої особи страхового відшкодування, може звернутися з відповідною вимогою про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, за наявності певних підстав. Представник позивача, як на підставу задоволення позову щодо самовільного залишення дорожньо-транспортної пригоди посилається на постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.02.2023, якою встановлено факт вчинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця ДТП, що в свою чергу надає право страховику на регресний позов. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідач не заперечував свою вину щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.01.2023 та залишення місця ДТП. Як було встановлено судом вище, постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.02.2023 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та порушенні ним вимог п. 2.10.а, 12.1 ПДР України. Відповідно до п. 2.10. «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій, зокрема, зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За обставин цієї справи ДТП виникло внаслідок недотримання відповідачем ПДР України, після чого водій залишив місце ДТП, постанова набрала законної сили, відтак, в силу вимог\~ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик отримав право зворотної вимоги (регресу) в розмірі виплаченого страхового відшкодування. Таким чином, на підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими що підлягають до задоволення повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню із відповідача. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved