Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою в якій просив визнати спадщину [PERSON] відумерлою та передачу її у власність територіальної громади Буської міської ради Золочівського району Львівської області, з посиланням на те, що [PERSON] померла [INFO] , яка проживала в с. Заболотне Буського району на території Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до інформації відділу у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівської області вбачається, що згідно земельно-облікових записів [PERSON] видавався Державний акт про право власності на землю серія ІІІ-ЛВ №018897 від 22.03.2000 року. Земельна ділянка розташована на території Боложинівської сільської ради Буського району (зараз - Буська територіальна громада Золочівського району Львівської області) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8093 га. Вищевказані обставини підтверджуються також з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю реєстраційний номер 11410. Згідно інформації Буського РВ ДРАЦС [PERSON] ( [INFO] ) дійсно померла [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] , актовий запис №16. Згідно інформації Боложинівської сільської ради [PERSON] померла [INFO] та є власником земельної частки (паю), площею 1,80925 га на території с. Заболотне Боложинівської сільської ради Буського району (зараз - Буська міська рада Золочівського району). На даний час вказана земельна ділянка ніким не успадкована, за наявними у сільській раді даними спадкоємці відсутні. Крім цього, з вищевказаної інформації Боложинівської сільської ради та запису в погосподарській книзі сільської ради, [PERSON] до дня смерті, проживала одиноко в с.Заболотне Буського району на території Боложинівської сільської ради, спадкоємці відсутні, що підтверджується копією запису погосподарської книги, запис №295. З моменту смерті [PERSON] і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, нерухомого майна за померлою не рахується, спадкоємців будь-якої із черг за законом не виявлено. До Буського районного суду Львівської області за період з 2011 року по 2021 рік не зверталися спадкоємці із заявами, де сторонами по справі є Боложинівська сільська рада Буського району, ГУ Держгеокадастру у Львівській області про оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] . З інформації Буської державної нотаріальної контори від 07.07.2021 №512/01-16 з`ясовано, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкових справ №65473501. Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 28.03.2022 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду. Начальник Буського відділу Золочівської окружної прокуратури Коченаш В.Т. в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив такі задовольнити. Буська територіальна громада явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечила, належно та вчасно була повідомлена про день, час, місце розгляду справи. 25 травня 2022 року через канцелярію суду подали пояснення на позовну заяву. Вказують, що [PERSON] померла [INFO] . На час смерті померлій належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського очення площею 1,8093 га, розміщена на території колишньої Боложинівської ради. [PERSON] проживала одиноко у с. Заболотне, спадкоємці відсутні. З моменту смерті Вороновської Є і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна за оформленням спадщини не звертався, нерухомого майна за померлою не рахується, спадкоємців будь-якої з черг за законом не виявлено». На підставі наведеного вважають, що заява першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури та визнання спадщини [PERSON] відумерлою с передчасною з огляду на наступне: 21.07.2004 секретарем Боложинівської сільської ради [PERSON] був посвідчений заповіт [PERSON] , за яким усе своє майно остання заповіла племіннику [PERSON] . [PERSON] не встиг оформити свої спадкові права, так як помер [INFO] . Спадкоємцем [PERSON] є його дочка [PERSON] , яка в силу вимог ч.ч. 3.4 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. 12 грудня 2022 року перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури Мирослава Байса через канцелярію суду подала заперечення на пояснення представника Буської територіальної громади. Зазначає, що [PERSON] у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, спадкова справа не заведена. Також, ні [PERSON] , а ні інші особи із заявою до суду про поновлення пропущеного строку на прийняття спадщини не зверталися. Суд не встановлював, що [PERSON] чи інші особи є спадкоємцями за законом чи за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки такі особи до суду заяви не подавали. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст. 1259 цього Кодексу. З огляду на вказану норму Закону, посилання Буської міської ради на твердження, що [PERSON] може звернутись до суду з приводу оформлення спадкових прав після [PERSON] є недоречним, оскільки останній не оформив спадкових прав після [PERSON] , не оформив права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом, лист Відділу у Буському району ГУ Держгеокадастру у Львівській області, відповідь нотаріуса не підтверджують такого факту. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, справи про визнання спадщини відумерлою розглядаються судом в порядку окремого провадження. Статтею 14 Конституції України встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. У зв`язку з цим своєчасне оформлення правового статусу земельних ділянок має загальнодержавне значення. Держава зацікавлена у ефективному та раціональному використанні землі, для чого створюються відповідні умови набуття права власності на земельні ділянки. Пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, що передбачено ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Невжиття Боложинівською сільською радою ( зараз - Буською міською радою) упродовж тривалого часу після смерті [PERSON] заходів щодо звернення до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та подальшого оформлення права власності на земельну ділянку сприяє порушенню інтересів держави в частині ненадходження коштів до бюджету від розпорядження вказаною земельною ділянкою, яка перебуває в оренді, а також сприяє протиправному та безоплатному використанню вказаною земельною ділянкою. Внаслідок невиконання Буською міською радою свого обов`язку щодо подання до суду заяви про визнання спадщини відумерлою, вищевказана земельна ділянка не перейшла у власність територіальної громади, що є порушенням інтересів держави. Перший заступник керівника Золочівської окружної прокуратури звернувся із заявою до суду, оскільки має місце порушення інтересів держави внаслідок невжиття Буською міською радою заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку, так як, у подальшому бездіяльність Буської міської ради може призвести до протиправного використання майна [PERSON] . Підставою представництва у суді інтересів держави у даному випадку є бездіяльність органу місцевого самоврядування, який зобов`язаний своєчасно виявляти не успадковане майно з метою визнання його відумерлою спадщиною. Буська міська рада належним чином не виконує повноваження, визначені ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», щодо здійснення контролю за використанням земель та обов`язок визначений частинами 1, 2 статті 1277 ЦК України щодо звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою після спливу одного року з часу її відкриття. Таким чином, бездіяльність органу місцевого самоврядування призводить до того, що територіальна громада не набуває права власності на спадщину, що перешкоджає правомірному регулюванню відносин у земельній сфері, порушує умови для раціонального використання земельного фонду та його розвитку. Як наслідок, земельна ділянка площею 1,8093 га на законних підставах ніким не використовується, що призводить до порушення інтересів держави, що полягає у недотримані грошових коштів для місцевого бюджету (відсутність надходження грошових коштів від здачі в оренду земельної ділянки, і як наслідок недоотримання місцевим бюджетом коштів для соціальної сфери, ремонту та будівництво доріг, медичного забезпечення тощо) та державного бюджету (відсутність сплати земельного податку), що у свою чергу порушує нормальне функціонування конституційних засад, гарантованих державою, яка змушена додатково фінансувати соціальні проекти на території Буської міської ради та призводить до невиконання інших державних програм на території країни. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак, з часу смерті [PERSON] 31.08.2004 до цього часу жодні спадкоємці не з`явились, а відповідно до інформації Боложинівської сільської ради, - такі відсутні. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» органи прокуратури мають право подавати заяви про визнання спадщини відумерлою в інтересах територіальної громади. Буська міська рада листом від 23.05.2022 не просить суд відмовити у задоволенні поданої прокурором заяви про визнання спадщини [PERSON] відумерлою. На підставі вищенаведеного прошу суд задоволити подану прокурором заяву у повному обсязі та визнати відумерлою спадщину після смерті [PERSON] , що складається із земельної ділянки площею 1,8093 га на території Буської міської ради Золочівського району, Державний акт про право власності на землю серія ІІІ-ЛВ №018897 від 22.03.2000 року. Спадщину, визнану відумерлою, передати у власність територіальної громади Буської міської ради Золочівського району Львівської області. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. [INFO] померла [PERSON] , яка проживала в с. Заболотне Буського району на території Боложинівської сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до інформації відділу у Буському районі ГУ Держгеокадастру у Львівської області вбачається, що згідно земельно-облікових записів [PERSON] видавався Державний акт про право власності на землю серія ІІІ-ЛВ №018897 від 22.03.2000 року. Земельна ділянка розташована на території Боложинівської сільської ради Буського району (зараз - Буська територіальна громада Золочівського району Львівської області) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8093 га. Вищевказані обставини підтверджуються також з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю реєстраційний номер 11410. Згідно інформації Буського РВ ДРАЦС [PERSON] ( [INFO] ) дійсно померла [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER] , актовий запис №16. Згідно інформації Боложинівської сільської ради [PERSON] померла [INFO] та є власником земельної частки (паю), площею 1,80925 га на території с. Заболотне Боложинівської сільської ради Буського району (зараз - Буська міська рада Золочівського району). На даний час вказана земельна ділянка ніким не успадкована, за наявними у сільській раді даними спадкоємці відсутні. Крім цього, з вищевказаної інформації Боложинівської сільської ради та запису в погосподарській книзі сільської ради, [PERSON] до дня смерті, проживала одиноко в с.Заболотне Буського району на території Боложинівської сільської ради, спадкоємці відсутні, що підтверджується копією запису погосподарської книги, запис №295. З моменту смерті [PERSON] і до даного часу ніхто за охороною спадкового майна та за оформленням спадщини не звертався, нерухомого майна за померлою не рахується, спадкоємців будь-якої із черг за законом не виявлено. До Буського районного суду Львівської області за період з 2011 року по 2021 рік не зверталися спадкоємці із заявами, де сторонами по справі є Боложинівська сільська рада Буського району, ГУ Держгеокадастру у Львівській області про оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] . З інформації Буської державної нотаріальної контори від 07.07.2021 №512/01-16 з`ясовано, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру спадкових справ №65473501. Згідно із ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Статтею 548 ЦК УРСР (1963 року), чинною на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] , було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі статтею 549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі статтею 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно зі статтею 530 ЦК УРСР, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують в рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ч.1ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно із змістом ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 1ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність. Тобто, спадкове майно, яке залишилось без визначеного законом правонаступника (спадкоємця), повинно перейти у власність до певного суб`єкта цивільних правовідносин, і в конкретних обставинах справи, за допомогою правового механізму визнання спадщини відумерлою, суд забезпечує перехід такого права до органу місцевого самоврядування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. при цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак, з часу смерті [PERSON] [INFO] до часу подання заяви прокурором такі поважні причини відсутні зі спливом понад 17 років, адже жодні спадкоємці не з`явилися. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 05.12.2018 у справі №756/2764/15-ц, похилий вік та відсутність юридичних знань не є об`єктивними та непереборними труднощами та підставами для поновлення строку на прийняття спадщини. Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 у справі №6-85цс12 та від 14.09.2016 у справі №6- 1215цс16. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що після смерті [PERSON] спадкоємці як за заповітом так і за законом відсутні, спадщина ніким не прийнята, з часу відкриття спадщини минуло 19 років, тому таку спадщину слід визнати відумерлою та передати у власність Буської територіальної громади.

Outcome: approved