Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

12 січня 2024 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 17.07.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Сімейне життя у них не склалося через несумісність характерів, шлюбні стосунки припинені, шлюб між нею та відповідачем розірвано 11.05.2005 року, вони проживають окремо та в різних містах. Вона з відповідачем не досягли згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на утримання дитини, вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на їх доньку в сумі 24 050,00 грн., оскільки має свій бізнес та має постійний дохід, заробляє достатньо коштів для достатнього проживання, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні він не має. Вона вважає, що у вихованні доньки є передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати разом з аліментами у твердій грошові сумі, а саме: харчування - 3000,00 грн., комунально-житлові послуги - 1500,00 грн., медицина (стоматолог, хірург, гастроентеролог, ліки) - 500,00 грн., проїзд в школу - 650,00 грн. школа (група продовженого дня, фонди, харчування) - 2000,00 грн., підручники, канцтовари - 500,00 грн., одяг, взуття - 2000,00 грн.; уроки англійської мови (10х400 грн.) - 4000,00 грн.; уроки української мови (8х350 грн.) - 28000,00 грн.; уроки математики (8х350 грн.) - 2800,00 грн.; заняття танцями - 1500,00 грн.; поїздки в дитячий оздоровлюючий табір (4 рази на рік по 5 днів х 10 000 грн.) - 2800,00 грн.; відвідування дитячих днів народжень друзів і однокласників - 600,00 грн.; відвідування розважальних центрів, парків, театрів, кінотеатрів - 500,00 грн.; купівля і підтримка телефона та шкільного планшета - 1000,00 грн.; гігієнічні товари - 250,00 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 24 050,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 17.01.2024 року зазначена цивільна справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. Ухвалою від 19.01.2024 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У наданому суду 23.02.2024 року Відзиві на позовну заяву, поданому через представника - адвоката Галамай А.В., відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн. щомісячно. У Відзиві зазначено, що витрати, зазначені позивачем, не підтверджені належними та допустимими доказами, надуманими та завищеними, крім того містять арифметичні помилки, а зокрема, урок математики зазначено 8х350 = 28000,00 грн., в той час як вірною сумою є 2800,00 грн. Крім того, позивачем не обгрунтовано таку статтю витрат як «поїздки в дитячий оздоровчий табір» чотири рази на рік; крім того, відсутні будь-які докази вартості таких поїздок в заявленому позивачем розмірі 10 000,00 поїздка. Якщо скласти арифметично всі передбачувані витрати (виправивши арифметичну помилку), то загальна сума витрат складає 26 400,00 грн. З огляду на положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька в рівних частках, відповідачу не зрозумілий розмір заявленої вимоги по стягненню з нього аліментів в розмірі 24 050,00 грн., такий розмір аліментів на його думку є непосильним. Також, відповідач зазначає про те, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та надає супутні послуги, пов`язані з виробництвом кіно-, відеофільмів і телевізійних програм (телесеріалів, документальних фільмів тощо) або телевізійної реклами, а саме послуги режисера, іноді режисера монтажу та сценариста, він має мінливий та невеликий дохід. В період часу з березня 2020 року по квітень 2023 року, коли Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, встановлено з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України карантин, який продовжено до 30.04.2023, виробництво кіно-, відеофільмів і телевізійних програм значно зменшилось, а після 24.02.2022 з початком широкомасштабного вторгнення рф на територію України та оголошення військового стану відповідач залишився майже без роботи, в 2024 ще не було доходів взагалі. Крім того, відповідач не має власного житла і тому орендує квартиру в м. Києві, витрати складають в залежності від розміру комунальних платежів 10-12 000 гривень. Крім того, є постійні витрати, пов`язані з підприємницькою діяльністю, для обробки відео необхідно ліцензійне програмне забезпечення та вартісне в придбанні та обслуговуванні комп`ютерне обладнання, яке потребує модернізації що півроку. З огляду на вищевикладене, розмір аліментів 24 050,00 грн. щомісяця на його думку є непосильним, вказує на те, що він визнає позовні вимоги частково та готовий сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 6000,00 грн. щомісячно.. В судове засідання учасники справи або їх представники не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У наданій суду 20.03.2024 року заяві позивач позовні вимоги підтримала, вказала, що зазначення у відзиві на позов того, що відповідач не має житла, не відповідає дійсності, оскільки він житло має; також він має у власності автомобіль Mazda [NUMBER] і мотоцикл Honda [NUMBER] ; у відзиві вказано, що в зв`язку з ковідом та війною кількість роботи у [PERSON] зменшилося, але в 2021 році він як режисер випустив художній повнометражний фільм «Я працюю на цвінтере», який був в прокаті по Україні; на даний час на стадії предпродакшена перебуває слідуючий повнометражний фільм «В темряві», інформація про що доступна в світовій базі даних кінематографа. Також вказала, що фільм відповідача отримав ряд номінацій та нагород на різних світових фестивалях; на офіційній сторінці режисера [PERSON] на vimeo (фото) можна побачити як він продовжує виконувати роботи для таких замовників як VISA, ОТР Банк, Приватбанк, Кредобанк, Samsung, Bosh, Uklon, Simens, Nokia, McDonalds. Зазначає , що у відзиві долучена виписка з поточного рахунку [PERSON] , яка виглядає дивно, оскільки вхідне та вихідне сальдо різні, вказана дата останньої операції, але самих операцій не вказано і написано, що кількість операцій 0. Вона вважає, що [PERSON] спроможний виконувати обов`язки по утриманню своєї дитини і надати йому можливість отримати розвиток і освіту для того, щоб стати гідним членом суспільства. Просила суд призначити аліменти в розмірі, близькому до 50% від суми, необхідної для цього, а саме 50% від 24000 грн. Також, позивач у заяві не заперечувала проти розгляду справи у її відсутність і без фіксації судового засідання. У наданій суду заяві представник відповідача просив розглянути справу у відсутності відповідача та його представника. Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, з 17.07.1999 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували у шлюбі, зареєстрованому 17.07.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [INFO] народилась дитина - [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.12.2012 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, вони проживають окремо та в різних містах. Після припинення шлюбних відносин донька сторін проживає разом з матір`ю - [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Батьки дитини - [PERSON] та [PERSON] не досягли згоди щодо розміру аліментів, які батько має сплачувати на утримання дитини, в зв`язку з чим позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Так, Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 р. N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч. 2 ст. 182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч. 2 ст. 184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, у випадку відсутності письмової домовленості між сторонами про сплату аліментів на дитину, їх розмір, позивач має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, крім того, в Сімейному кодексі України відсутня вказівка про те, що таке право обумовлене виключно ухиленням відповідача від свого обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Як зазначає позивач у позові, вона самостійно не може забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, та зазначає про те, що батько дитини, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на їх доньку в сумі 24 050,00 грн. щомісячно, оскільки має свій бізнес та має постійний дохід, заробляє достатньо коштів для достатнього проживання, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утриманні він не має. Позивач у позові зазначає, що у вихованні доньки є передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати разом з аліментами у твердій грошові сумі, а саме: харчування - 3000,00 грн., комунально-житлові послуги - 1500,00 грн., медицина (стоматолог, хірург, гастроентеролог, ліки) - 500,00 грн., проїзд в школу - 650,00 грн. школа (група продовженого дня, фонди, харчування) - 2000,00 грн., підручники, канцтовари - 500,00 грн., одяг, взуття - 2000,00 грн.; уроки англійської мови (10х400 грн.) - 4000,00 грн.; уроки української мови (8х350 грн.) - 28000,00 грн.; уроки математики (8х350 грн.) - 2800,00 грн.; заняття танцями - 1500,00 грн.; поїздки в дитячий оздоровлюючий табір (4 рази на рік по 5 днів х 10 000 грн.) - 2800,00 грн.; відвідування дитячих днів народжень друзів і однокласників - 600,00 грн.; відвідування розважальних центрів, парків, театрів, кінотеатрів - 500,00 грн.; купівля і підтримка телефона та шкільного планшета - 1000,00 грн.; гігієнічні товари - 250,00 грн. Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 24 050,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову і досягнення дитиною повноліття. У наданому суду Відзиві на позовну заяву відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн. щомісячно, зазначаючи, що витрати на утримання дитини, зазначені позивачем, не підтверджені належними та допустимими доказами. Вказано, що, зважаючи на положення ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька в рівних частках, він зареєстрований як фізична особа-підприємець та надає супутні послуги, пов`язані з виробництвом кіно-, відеофільмів і телевізійних програм (телесеріалів, документальних фільмів тощо) або телевізійної реклами, а саме послуги режисера, іноді режисера монтажу та сценариста, він має мінливий та невеликий дохід, пов`язаний встановленням з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України карантину, який продовжено до 30.04.2023, та тим, що після 24.02.2022 з початком широкомасштабного вторгнення рф на територію України та оголошення військового стану він залишився майже без роботи, в 2024 ще не було доходів взагалі. У наданій суду 20.03.2024 року заяві позивач вказала про те, що відповідач має житло та має у власності автомобіль Mazda [NUMBER] і мотоцикл Honda [NUMBER] (чому надала підтвердження); в зв`язку з ковідом та війною кількість роботи у [PERSON] зменшилося, але в 2021 році він як режисер випустив художній повнометражний фільм «Я працюю на цвінтере», який був в прокаті по Україні; на даний час на стадії предпродакшена перебуває слідуючий повномертажний фільм «В темряві»; він продовжує виконувати роботи для таких замовників як VISA, ОТР Банк, Приватбанк, Кредобанк, Samsung, Bosh, Uklon, Simens, Nokia, McDonalds. Вона вважає, що [PERSON] спроможний виконувати обов`язки по утриманню своєї дитини і надати їй можливість отримати розвиток і освіту; просила суд призначити аліменти в розмірі, близькому до 50% від суми, необхідної для цього, а саме від суми 24000 грн. Суд погоджується з доводами позивача про те, що батько, який проживає окремо від дитини, повинен надати матеріальну допомогу на її утримання. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано жодних доказів вказаним нею у позові необхідним щомісячним витратам на утримання дитини - [PERSON] [INFO] , як і не надано письмового підтвердження розміру вартості як речей, одягу, побутових приналежностей так і вказаних додаткових витрат на розвиток та відпочинок дитини, зважаючи на те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини позивач у даній справі не заявляла, тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог. Судом було встановлено, що відповідач є фізичною особою-підприємцем, основним видом його діяльності є виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм; він за станом здоров`я не має перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання дитини, інших осіб на утриманні не має. У наданому суду відзиві на позов, відповідач вказав, що має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в сумі 6000,00 грн. щомісячно та надав платіжну інструкцію про сплату ним аліментів на утримання дитини на користь позивачки в розмірі 9000,00 грн. за половину січня 2024 року та лютий 2024 року. Вбачається, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , має у власності автомобіль Mazda [NUMBER] і мотоцикл Honda [NUMBER] . Зважаючи на встановлені вищевказані обставини, з урахуванням того, що надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини має періодичний характер, при цьому, враховуючи, що за законом матеріальне утримання дитини є обов`язком для обох батьків у рівних частинах, та беручи до уваги при визначенні розміру аліментів положення ст. 182 СК України, а саме: матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та відсутність у нього інших дітей та інших осіб на утриманні, наявність у власності відповідача вищевказаного рухомого та нерухомого майна, суд вважає необхідним визначити до стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утриманні доньки в розмірі 8000,00 грн. щомісяця до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня звернення позивачки до суду з позовом, тобто з 12.01.2024 року. При цьому, суд вважає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання дитини у вказаній нею у позові сумі, з урахуванням уточнення, викладеного у заяві від 20.03.2024 року. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з ухваленням рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 8000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову - з 12.01.2024 року, і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають як такі, що не підтверджені належними доказами. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial