Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що [INFO] померла громадянка [PERSON] , після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрівської селищної ради Кіровоградської області. Вказану земельну ділянку померла при житті заповіла товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРЕС-К» згідно заповіту. Після смерті [PERSON] позивач не звернувся в шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як не знав про заповіт. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2023 року позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] . Звернувшись до [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач отримав відмову, мотивовану тим, що у правовстановлюючих документах на земельну ділянку існують розбіжності у прізвищі спадкодавця, тому позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просив справу слухати без його участі, позов підтримує, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла громадянка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.04.2021 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Дніпро)(а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,1684 га, кадастровий номер 3524983700:02:000:0532, розташованої на території Новостародубської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області. Дана земельна ділянка належить [PERSON] на праві особистої приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 15.04.2002 року на підставі рішення сесії Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №161/23 від 16 жовтня 2001 року(а.с.18-19). Право власності [PERSON] на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 31.03.2016 року, реєстраційний №14169499(а.с.17). Вищевказана земельна ділянка перебуває в платному строковому користуванні ТОВ «Верес», згідно договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та ТОВ «Верес», який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Петрівського районного управління юстиції Кіровоградської області 31.03.2016 року, реєстраційний №14169620(а.с.24-27). \~ \~ \~ \~ \~За життя,\~ [PERSON] \~09\~грудня 2008\~року склала\~заповіт,\~який посвідчений\~приватним нотаріусом\~Олександрійського міського\~нотаріального округу Радовою С.В., згідно якого належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,17 га, розташованої на території Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, заповіла ТОВ «Верес-К»(а.с.14). Даний заповіт не змінювався, не скасовувався. Таким чином, ТОВ «Верес-К» є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. Спадкоємцями за законом є відповідачі по справі. Спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена за заявами відповідачів по справі державним нотаріусом Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Глазковим Ю.В. У зв`язку з пропуском позивачем з поважних причин, встановленого чинним законодавством шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини, позивач був змушений звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2023 року(справа №941/749/22) (посилання на рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень: reyestr.court.gov.ua/Review/110977902) визнано поважною причиною пропуску ТОВ «Верес-К» визначеного законом строку для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , а також визначено ТОВ «Верес-К» додатковий строк - один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . На підставі рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2023 року, яке набрало законної сили 18.07.2023 року, позивач ТОВ «Верес-К» у встановлений місячний термін подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, в силу ст.ст.1269, 1270 ЦК України, ТОВ «Верес-К» прийняло спадщину після [PERSON] за заповітом. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Звернувшись до державного нотаріуса Першої Олександрійської державної нотаріальної контори Глазкова Ю.В. з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та надавши всі необхідні документи, позивач отримав від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, про що мається постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1293/02-31 від 24.08.2023 року(а.с.22-23). Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом державним нотаріусом Глазковим Ю.В. зазначено відмінність в написанні прізвищ у правовстановлюючих документах, що унеможливлює встановити належність та підтвердити право власності на земельну ділянку, а саме: за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право власності на вищевказану земельну ділянку за [PERSON] не зареєстровано. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,1684 га, кадастровий номер 3524983700:02:000:0532, розташованої на території Новостародубської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, зареєстровано за [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області від 15.04.2002 року(а.с.17). При цьому, державний нотаріус [PERSON] зазначив, що в матеріалах спадкової справи №494/2021, заведеної після смерті [PERSON] , наявне документальне підтвердження зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » у 1998 році. За таких обставин можна припустити, що [PERSON] маючи прізвище « [PERSON] » в 1998 році уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », проте не отримуючи нового паспорта громадянина України(з новим прізвищем), в 2002 році отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] на старе прізвище « [PERSON] ». В 2006 році отримала новий паспорт з новим прізвищем « [PERSON] », на підставі якого склала заповіт. Зважаючи на те, що ТОВ «Верес-К» є спадкоємцем за заповітом, спадщина прийнята у встановленому порядку, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому позивач був змушений звернутися для захисту своїх прав до суду. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що передбачено положеннями ст.1216 ЦК України. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Частиною 1 та 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України\~власник майна\~може пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою,\~а також\~у разі\~втрати ним\~документа,\~який засвідчує\~його право\~власності. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,1684 га, кадастровий номер 3524983700:02:000:0532, розташовану на території Новостародубської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, належну спадкодавцю на праві особистої приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Петрівською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 15.04.2002 року на підставі рішення сесії Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області №161/23 від 16 жовтня 2001 року. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.1216, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України.

Outcome: approved