Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 1. 04 березня 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2018 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Чертанівським відділом ЗАГСу Управління ЗАГСу Москви російської федерації, актовий запис №120189770003202777007, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] . Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] вид. 05.06.2019 97750086 орган ЗАГС Москви №86). Дитина набула громадянство України на підставі ч.1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» з 01 червня 2019 року та на даний час проживає та зареєстрована разом зі мною за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] також є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . На даний час сімейні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільного побуту та спільних інтересів не мають. На сьогодні шлюб існує лише формально. Відтак вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Фактично сім?я припинила своє існування. Будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів. Причиною для розірвання шлюбу стало взаємне охолодження почуттів, втрата прихильності, втрата взаєморозуміння, любові, взаємоповаги та довіри, відсутність допомоги в побуті, з`явилися матеріальні труднощі, що призвело до численних сімейних конфліктів. У зв`язку з цим бажаю розірвати шлюб. Між сторонами досягнуто спільної згоди щодо визначення місця проживання сина і вони вирішили, що [PERSON] буде проживати з позивачем, а відповідач виходячи з рівності прав батьків на виховання дитини має рівне право на побачення, спілкування та виховання сина, тобто відповідач буде займатись вихованням [PERSON] рівнозначний період. Потреби в зміні прізвища немає, бажає залишити прізвище [PERSON] . Крім того, просить здійснити розподіл витрат. ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи. 2. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Просила не стягувати з відповідача сплачений судовий збір. Підтвердила, що шлюб в російській федерації не розірваний, відповідні зміни в актовий запис не внесено, на підтвердження чого надала оригінал Свідоцтва про укладення шлюбу. 3. Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Підтвердив, що шлюб в російській федерації не розірваний, відповідні зміни в актовий запис не внесено. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 4. Суд своєю ухвалою від 07 березня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу за правилами спрощеного позовного провадження. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 5. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2018 року, що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 16 листопада 2018 року Чертанівським відділом ЗАЦСу Управління ЗАЦСу Москви російської федерації, актовий запис №120189770003202777007. 6. Від шлюбу, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 червня 2019 року. 7. Відповідно до копії довідки №7426-000003730 про реєстрацію особи громадянином України, виданої Державною міграційною службою 19 листопада 2021 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець російської федерації м. Москава набув громадянство України. 8. Спільне подружнє життя між сторонами припинено. 9.Обмежень щодо пред`явлення позивачем позову про розірвання шлюбу, з урахуванням положень ст.110 СК України, не встановлено. V. Оцінка Суду. 10. Відповідно до абз.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України №107 від 04.02.2023 про «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. 11. Станом на 24 лютого 2022 року Україна, як і російська федерація, були учасниками Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993. 12. Відповідно до статті 13 Конвенції 1993 року документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. 13. Отже, документи видані на території російської федерації до 24.02.2022 наразі приймаються в Україні без апостиля. Документи видані після 24.02.2022 для використання в Україні мають містити апостиль. Таким чином, свідоцтво про укладення шлюбу сторін серії [NUMBER] видане 16.11.2018 Чертанівським відділом ЗАЦСу Управління ЗАЦСу Москви російської федерації, актовий запис №120189770003202777007, не потребує апостиля та має доказову силу офіційного документа. 14. Згідно ч.1 ст. 110, ст. 112\~СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 15. Відповідно до ч.3 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. 16. Згідно ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 СК України. 17. Статтею 51\~Конституції України та приписами ст.24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 18. З урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач заперечує проти збереження їх сім`ї та наполягає на розлученні, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наявність у сторін неповнолітньої дитини, те що шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить виключно формальний характер, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, проти чого відповідач не заперечує, а відтак приходить до переконання, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами - неможливе, перспектива відновлення родини втрачена, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення в даній справі, у зв`язку із чим даний позов підлягає задоволенню. 19. Відповідно до ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач у своїй заяві просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] », тому, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». VІ. Розподіл судових витрат. 20. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила суд не стягувати судовий збір з відповідача, тому судовий збір стягненню з відповідача не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved