Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

У грудні 2022 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі по тексту - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач), третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація про зобов`язання вчинити дії - звільнити орендоване приміщення. В позовній заяві позивач просив зобов`язати фізичну особу - [PERSON] звільнити орендоване приміщення загальною площею 15,0 кв.м. в будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.10.2009 між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради (змінено найменування на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (орендодавець) та фізичною особою [PERSON] , на підставі рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 29.09.2009 № 732 укладено Договір № 79 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва, відповідно до якого відповідачу було надано в орендне користування нежитлове приміщення загальною площею 15,0 кв.м. в будинку [ADDRESS] . На виконання умов договору оренди орендодавцем було передано, а орендарем прийнято нежитлове приміщення загальною площею 15,0 кв.м. у будинку [ADDRESS] згідно акту приймання - передачі нежитлового приміщення від 01.10.2009. Умовами договору обумовлено, що цей договір є укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 01.10.2009 року по 01.09.2012 року (п.п. 8.2 договору). Зважаючи на положення п.п. 8.3 договору позивач вважає, що строк дії договору закінчився 07.06.2021. Листом від 23.03.2021 за № 219/вих. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відповідача було повідомлено про необхідність передати майно по акту приймання - передачі Орендодавцю, або вчинити дії щодо укладення Договору на новий термін. Вказана вимога залишилася без реагування та жодних дій щодо укладання договору на новий термін відповідачем не вчинено. Оскільки орендар у зазначений строк не подав заяву про продовження договору оренди та незалежну оцінку об`єкта, орендодавець листом від 18.06.2021 № 453 повідомив орендаря про те, що договір закінчився і продовжуватися не буде. Разом з цим орендодавець зазначив про необхідність звільнити нежитлове приміщення після припинення строку дії договору, а також підписати акт приймання - передачі приміщення. Відтак, як вказує позивач, відповідач повинен був повернути нежитлове приміщення загальною площею 15,0 кв.м. у будинку [ADDRESS] , однак цього не зробив, продовжуючи неправомірно використовувати майно територіальної громади м. Києва, порушуючи при цьому право власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Також позивач зауважує, що під час використання вказаного нежитлового приміщення орендар систематично порушував умови договору, а саме, п.п. 3.2.4 п. 3 договору, яким передбачено обов`язок орендаря у місячний термін укласти охоронний договір з відповідним органом культурної спадщини в порядку, встановленому постановою КМУ № 1768 від 28.10.01 та п.п. 3.2.13 договору, яким передбачено обов`язок орендаря укласти договори по сплаті комунальних послуг з виконавцем комунальних послуг. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022 матеріали позову передані на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою суду від 12.12.2022 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, надіславши на адресу суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, при цьому представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. В установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Суд вчиняв заходи стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи, та надання своїх заперечень стосовно позову. Так, суд надсилав поштовими відправленнями повістки про виклик до суду відповідача у судове засідання, однак всі поштові відправлення повернулися на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 01.10.2009 між Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у м. Києві ради (змінено найменування на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (орендодавець) та фізичною особою [PERSON] , на підставі рішення Шевченківської районної у місті Києві ради від 29.09.2009 № 732 укладено Договір № 79 оренди нежилих приміщень територіальної громади Шевченківського району м. Києва, відповідно до якого відповідачу було надано в орендне користування нежитлове приміщення загальною площею 15,0 кв.м. в будинку [ADDRESS] . На виконання умов договору оренди орендодавцем було передано, а орендарем прийнято нежитлове приміщення загальною площею 15,0 кв.м. у будинку [ADDRESS] згідно акту приймання - передачі нежитлового приміщення від 01.10.2009. Умовами договору обумовлено, що цей договір є укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 01.10.2009 року по 01.09.2012 року (п.п. 8.2 договору). Зважаючи на положення п.п. 8.3 договору позивач вважає, що строк дії договору закінчився 07.06.2021. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За змістом статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Слід зазначити, що 01.02.2020 набрав чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна», який суттєво змінює умови передачі в оренду майна, яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва. Постановою КМУ від 03.06.2020 № 483 затверджено Порядок передачі в оренду державного та комунального майна, яким передбачено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону або без проведення аукціону в передбачених Законом випадках. Листом від 23.03.2021 за № 219/вих. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» відповідача було повідомлено про необхідність передати майно по акту приймання - передачі Орендодавцю, або вчинити дії щодо укладення Договору на новий термін. Вказана вимога залишилася без реагування та жодних дій щодо укладання договору на новий термін відповідачем не вчинено. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди. Відповідно до п. 3.2.18 Договору оренди, орендар зобов`язаний передати об`єкт оренди, обладнання, інвентар та інше майно у тому стані, в якому воно було передане за актом в оренду, з урахуванням нормального зносу, не пізніше ніж 10 робочих днів з дня надіслання письмового повідомлення про повернення. 18.06.2021 № 453/вих позивачем орендаря було повідомлено про закінчення терміну дії Договору оренди та вказано про необхідність повернення майна. Відтак, відповідач повинен був повернути нежитлове приміщення загальною площею 15,0 кв.м. у будинку [ADDRESS] , однак не зробив цього, продовжуючи неправомірно використовувати майно територіальної громади м. Києва. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач всупереч умовам договору не повернув орендоване приміщення за актом приймання - передачі, порушуючи при цьому право власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати - судовий збір у розмірі 2 481 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved