Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Керівник Лозівської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить припинити право власності відповідачки на земельну ділянку з кадастровим номером 6320655100:01:003:0087 площею 0,003 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі державного акту серії ЯЕ №524411 від 28.07.2008 за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6320655100:01:003:0087 площею 0.003 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємцем земельної ділянки був чоловік померлої [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2019 №1559, виданого державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області право власності на вказану земельну ділянку перейшло до [PERSON] . На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2019 №1559 державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В. за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 6320655100:01:003:0087 площею 0.003 га, про що 27.08.2019 внесений запис в державний реєстр речових прав за № 32970733. При цьому, встановлено, що на момент оформлення права власності [PERSON] , перебувала в громадянстві російської федерації, що підтверджується паспортом тип Р, код країни RUS, № [NUMBER] , орган, що видав документ ФМС 78006. Разом із цим, окружною прокуратурою виявлено порушення вимог ст. ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України при використанні [PERSON] зазначеної земельної ділянки. Враховуючи, що [PERSON] не дотримано передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутої земельної ділянки сільськогосподарського призначення протягом року, така земельна ділянка з кадастровим номером 6320655100:01:003:0087 площею 0.003 га, підлягає конфіскації за рішенням суду. Представником позивача [PERSON] було до суду подано письмові пояснення, в яких зазначено, що втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися значною свободою (полем) розсуду. Вданому випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом відповідача власника спірної земельної ділянки, оскільки остання до цього часу земельні ділянки не відчужила, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. З таких обставин, вважає, що позовні вимоги про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом їх конфіскації підлягають задоволенню. Прокурор у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки до суду не повідомив, відзиву не надав. Ухвалою судді від 22.01.2024 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.02.2024 вказану справу призначено до судового розгляду із закриттям підготовчого провадження. Суд, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , має паспорт російської федерації (тип Р, код RUS, номер паспорту [NUMBER] ). Державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області посвідчено, що на підставі статті 1261 ЦК України, спадкоємицею зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1939 року народження, який помер [INFO] , є його донька [PERSON] , [INFO] , громадянка російської федерації, РНОКПП [NUMBER] , яка мешкає та зареєстрована в селищі шушари пушкінського району, регіон санкт-петербургу російської федерації, колпинське [ADDRESS] . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 0,0030 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 6320655100:01:003:0087, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , переданої для ведення особистого селянського господарства, що належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових справ. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №524411, виданого Близнюківською селищною радою Близнюківського району Харківської області 28.07.2008. Дані факти підтверджуються Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.08.2019, зареєстрованого в реєстрі за №1559. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №362478199 від 19.01.2024 вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 6320655100:01:003:0087, площею 0,003 га на праві власності належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , країна громадянства російська федерація. Оціночна вартість земельної ділянки кадастровий номер 6320655100:01:003:0087, площею 0,003 га становить 648,16 грн., що підтверджується Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 04.01.2024. Листом Харківської обласної прокуратури від 28.02.2023 №15/1-2018 вих 23 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області було проінформовано про наявність порушень вимог Земельного кодексу України щодо перебування на праві приватної власності у іноземних громадян земельних ділянок. Листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.03.2023 №10-20-14-1114/0/19-23 повідомлено Харківську обласну прокуратуру, що ГУ Держгеокадасту у Харківській області не заперечує проти ввжиття Харківською обласною прокуратурою заходів представницького характеру на захист інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно звернення до суду з позовними заявами про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у приватній власності громадян російської федерації, в порядку передбаченому ст. 145 Земельного кодексу України. Листом Харківської обласної прокуратури від 04.01.2024 №61/1-43вих-24, начальника ГУ Держгеокадастру у Харківській області Кундрюкова Юрія повідомлено, що у зв`язку з наявністю підстав для представництва інтересів держави, Лозівська окружна прокуратура буде звертатися до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо припинення права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6320655100:01:003:0087, площею 0,003 га, яка знаходиться на території Близнюківської територіальної громади Лозівського району Харківської області, шляхом конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст. 19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. У відповідності до ч. 5 ст. 22 ЗК України, визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною ч. 2 ст. 81 вказаного Кодексу, передбачено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності лише на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Вимогами даної статті визначено, що іноземні громадяни та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки вищевказаних категорій з наступних підстав: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; прийняття спадщини. Правовідносини, пов`язані з набуттям прав на землі сільськогосподарського призначення, прийнятих у спадщину нерезидентами, у т.ч. іноземними громадянами, врегульовано ч. 4 ст. 81 ЗК України, якою передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно вимог ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320655100:01:003:0087 [PERSON] набула з 27 серпня 2019 року, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.07.2019 за №1559. Однак, у подальшому й по даний час земельну ділянку нею самостійно не відчужено, чим безпідставно порушено річний строк, установлений ч. 4 ст. 81 ЗК України. Згідно пункту "е" ч. 1 ст. 140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п."в" ч. 1 ст. 143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЗК України, у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Оскільки [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства площею 0,003 га з кадастровим номером 6320655100:01:003:0087, що знаходиться на території Близнюківської територіальної громади Лозівського району Харківської області, не відчужила, то право власності на зазначену земельну ділянку слід примусово припинити, шляхом конфіскації. Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1, зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ст. 348 ЦК України, якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, що був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно, з урахуванням його характеру і призначення, за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Згідно з ч. 4 ст. 145 ЗК України, конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України, передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Зважаючи на викладене, позовні вимоги керівника Лозівської окружної прокуратури Харківської області підлягають задоволенню повністю. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved