Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «ФК «Аланд», треті особи: приватний нотаріус виконавчого округу Харківської області Попляк В.В., приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С., в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. вчинений 26 грудня 2019 року, реєстровий № 6298 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 4249/2046ECLВІРТІ від 08.12.2015 року, укладеним між нею та ПАТ «Платинум Банк» на користь ТОВ «ФК «Аланд» за період з 14 червня 2018 року по 29 листопада 2019 року у розмірі 19 760,55 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «ФК «Аланд» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 5000 грн. В обґрунтуванні позовних вимог зазначає що 08 грудня 2015 року [PERSON] , з метою отримання кредиту у розмірі 14 808,00 грн., уклала з ПАТ «Платинум Банк» Кредитний договір зі страхуванням життя позичальника та можливості перенесення платежу (рахунок) №4249/2046ECLKBIPTI від 08.12.2015. Кредит повертала відповідно до графіку повернення платежів по 1028,10 грн. протягом 20-ти місяців, усього нею було сплачено 20 563,61 грн., останній платіж зроблено у жовтні 2017 року. Після чого відділення ПАТ «Платинум Банк» було закрите, а із засобів масової інформації стало відомо, що ПАТ «Платинум Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку з чим вона не знала, куди перераховувати грошові кошти для погашення кредиту. У липні 2021 року [PERSON] з цифрового сервісу «ДІЯ» дізналася що приватним виконавцем Попляк В..В. відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER]. [PERSON] звернулась за правничою допомогою. Після чого було укладено договір правової допомоги б/н від 21.07.2021 року між [PERSON] та Полторапавлов М.Г . Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, представником позивача було з`ясовано, що [PERSON] не отримувала від приватного виконавця Попляк В.В. листи з документами, а саме копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2020 року, копію виконавчого напису від 26 грудня 2019 року, р. № 6298, копію кредитного договору №4249/2046ECLKBIPTI від 08 грудня 2015 року, копію Додатку №1 Графіку платежів до Кредитного договору та дізналася про те, що у відношенні неї 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 6298, на підставі якого з [PERSON] стягнуто за кредитним договором №4249/2046ECLKBIPTI від 08 грудня 2015 року, укладеним між нею та ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» на підставі договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА від жовтня 2019 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Позивач зазначає, що за кредитним договором отримала 14 808,00 грн., з яких повернула з комісією банку 20 563,61 грн., але після того, як ПАТ «Платинум Банк» було визнано неплатоспроможним, їй не були відомі реквізити, за якими необхідно було погашати кредит. Крім того, жодних повідомлень про відступлення ПАТ «Платинум Банк» права грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» [PERSON] не отримувала. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2024 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та витребувано: у ТОВ «ФК «Аланд» засвідчені належним чином копії: договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року; документів, наданих приватному нотаріусу Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюку В.С. для вчинення спірного виконавчого напису; кредитного договору № 4249/2046ECLKBIPTI від 08 грудня 2015; виписок з рахунку боржника [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; розрахунку заборгованості; документів, які підтверджують отримання Позивачем суми кредиту за договором № 4249/2046ECLKBIPTI від 08 грудня 2015 року (платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо); у приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С., матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса №6298, про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 4249/2046ECLKBIPTI від 08 грудня 2015 року. 26 лютого 2024 року на адресу суду надійшла відповідь від ТОВ «ФК «Аланд», в якому зазначено що, на підставі вимог ст. 87 та ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» надало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, При цьому документи були виготовлені в одному екземплярі, їх копії не виготовлялися та не зберігаються в компанії. Крім цього, ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» зазначає що, законодавством не встановлено вимог про обов`язкове зберігання кредитором документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису. Оригінали витребуваних документів судом перебувають у справах приватного нотаріуса. На підставі викладеного, ТОВ «ФК «Аланд» зазначає що в них відсутні документи та/або їх копії, які витребовуються судом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. Третя особа приватний нотаріус виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся. Третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до копії кредитного договору зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунку) №4249/2046ECLKBIPTI від 08 грудня 2015 року ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] уклали вказаний договір на надання коштів позивачу, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Згідно з копією виконавчого напису №6298 від 26 грудня 2015 року, приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. було вчинено виконавчий напис №6298 про стягнення з [PERSON] на корить ТОВ «ФК «Аланд» якому ПАТ «Платинум Банк» відступлено право вимоги № 02/10//2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» за кредитним договором №4249/2046ECLKBIPTI від 08 грудня 2015 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» за період з 14.06.2018 року по 29.11.2019 року в розмірі 19760.55, з яких: 9259.39 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10501.16 грн.- заборгованість за нарахованими та не сплаченими процентами та комісією. Крім того, за вчинення вказаного виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із ТОВ «ФК «Аланд», яка підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. З копії постанови ВП [NUMBER] вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. 29 квітня 2020 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 6298 від 26 грудня 2019 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість у розмірі 20060,55 грн. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, що регулюються нормами Закону України «Про нотаріат». Частиною 1 статті 4 ЦПК України установлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На виконання ч. 2 ст. 87 Закону Кабінетом Міністрів України постановою № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (далі - Перелік). З огляду на викладене, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, передбачених відповідним переліком, які підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Такі вимоги законодавства встановлені, зокрема, для запобігання зловживань з боку кредитора, який не зазначає всіх обставин при зверненні до нотаріуса. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2015 в справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано частково незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а саме в частинах: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: "1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.", п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". З огляду на викладене вчинення виконавчого напису нотаріуса можливо лише на заборгованість за кредитним договором, який посвідчений нотаріально. З матеріалів справи не вбачається, що кредитний договір був нотаріально посвідчений, що відповідачем також не спростовано. Таким чином суд установив, що виконавчий напис учинений з порушенням Переліку та ст. ст. 87, 88 Закону, оскільки згідно з діючим на день учинення Виконавчого напису законодавством Договір не входив до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який є вичерпним, а тому вчинення Виконавчого напису на заборгованість позивача, яка нарахована за Договором, є незаконним. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу суду зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем було додано до позовної заяви договір про надання правової допомоги від 21 липня 2021 року укладеного між Полторапавловим М.Г. та [PERSON] та акт виконаних робіт від 27 липня 2021 року. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, на що неодноразово наголошувалося Верховним Судом. Як вбачається з копії акту виконаних робіт від 27 липня 2021 року адвокат Полторапавлов М.Г. надав та [PERSON] отримала правову допомогу: усна консультація - 500 грн.; виїзд адвоката для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження до приватного виконавця Попляк В.В. - 500 грн.; підготовлена позовна заява до Червонозаводського районного суду м. Харкова про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - 3000 грн.; підготовлено клопотання до Червонозаводського районного суду м. Харкова про витребування доказів по справі - 500 грн.; підготовлений адвокатський запит до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - 500 грн. Таким чином, з аналізу вказаного акту виконаних робіт, можна дійти висновку, що послуги, які були надані адвокатом Полторапавловим М.Г. позивачу стосуються розгляду цивільної справи у Червонозаводському районного суді м. Харкова. Належних доказів понесених витрат при розгляді даної справи, позивачем не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на надання професійної правничої допомоги, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial