Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача та третьої особи 10.10.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, у якому зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб розірвано, відповідач з дитиною не спілкується, участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві, просила позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклуванняу судове засідання не прибув. Від представника селищної ради [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклування. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи 19.01., 06.02., 12.02. та 01.04.2024 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклуваннядо суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника селищної ради (а.с. 35-37, 39, 50, 80). Інших заяв і клопотань, пов`язаних з розглядом справи від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. від 26.12.2023 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю на розгляд до Шаргородського районного суду Вінницької області (а.с.22). 18.01.2024 означена справа надійшла до Шаргородського районного суду Вінницької області та у відповідності до ст. 14 ЦПК України передана в провадження судді [PERSON] (а.с.27). Ухвалою суду від 19.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 30-31). Відповідачу [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с. 30-31). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Шпиківській селищній ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклуваннязапропоновано в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати письмові пояснення щодо позову (а.с.30-31). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Шпиківська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, як орган опіки та піклуванняписьмові пояснення щодо позову не подала. Ухвалою суду від 12.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.43-44). Рішенням Вищої ради правосуддя № 622/0/15 - 24 від 29.02.2024 суддя [PERSON] звільнена з посади судді Шаргородського районного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Розпорядженням керівника апарату суду [PERSON] від 05.03.2024 № 31 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та відповідно до вимог ст.14 ЦПК України справу передано в провадження судді Соколовської Т.О. (а.с. 64). Ухвалою судді Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовської Т.О. від 06.03.2024 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав прийнято до свого провадження (а.с.66). Ухвалою суду від 11.03.2024 призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.73-74). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом У справі, що розглядається судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20.03.2020 по 17.02.2022 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 17.02.2022 шлюб між сторонами даного цивільно - правового спору розірвано. (а.с. 83 - 88)0/ Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.07.2022, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.53-59). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 02 вересня 2022 року, [PERSON] одружилась з [PERSON] (а.с.82). Малолітня дитина [PERSON] , разом з матір`ю та її чоловіком [PERSON] , проживає в [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових домогосподарства/фактичного місця проживання особи №1834 від 06.09.2023, в даному будинку створені для дитини належні умови проживання. Батько дитини - [PERSON] не бере участі у вихованні свого сина [PERSON] (а.с.10). Отже, [PERSON] , маючи батька, фактично позбавлений батьківського піклування внаслідок свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Шпиківська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, як орган опіки та піклування, надала висновок від 16.08.2023 № 80 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13-15). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню малолітньої дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям сина, більше двох років взагалі не спілкується з ним, не забезпечує матеріального утримання, не виявляє інтересу до умов проживання дитини, його поведінка є винною. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 141, 150, 164, 165, 166, 171,180 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства». Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею…(ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»). За приписами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.п. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч.1,2 ст.155 СК України). Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум ВС України у п.п. 15,16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №209/2821/15-ц, від 21.11.2018 у справі №201/6232/17 визначено аналогічні поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії. Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при ухваленні рішення суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду у справах даної категорії. Відповідач у даному цивільно - правовому спорі [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. У судовому засіданні малолітній [PERSON] , [INFO] не опитувався, з огляду на його вік (три роки і два місяці). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.3 ст.166 СК України). Питання щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] судом не вирішується, оскільки заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 28.07.2022, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку. VІ. Висновки суду У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] є виправданим та доцільним, відповідатиме найвищим інтересам дитини, п.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved