Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його та [PERSON] батько та чоловік відповідача [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яке в період з 1988 року по 1995 рік належало до майна колгоспного двору. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04.04.2023, яке набрало законної сили 04.05.2023, встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] в період 01.07.1990 року до 17 вересня 2018 року належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] у частці - 3/10, [PERSON] у частці -3/10, [PERSON] у частці-1/5, [PERSON] у частці -1/5. За життя [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] , останній 30.11.2018 відмовився від належної йому частки у спадщині. Незважаючи на зазначені обставини, скориставшись тим, що позивачі не оформили належним чином прийняття спадщини, відповідач 05.05.2020 одноосібно зареєструвала право власності за собою а все майно колгоспного двору та 04.06.2020 продала його іншій особі, чим порушила права позивача. Уточнивши позовні вимоги просив визнати за [PERSON] право на 1/5 частину у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] Також у вересні 2021 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про визначення часток у праві спільної власності на майно, припинення права спільної сумісної власності, посилаючись на те, що їх з [PERSON] батьки - [PERSON] та [PERSON] з 04.02.1976 по 15.12.1983 та з 09.04.1991 по 17.08.2018 перебували у шлюбі. За адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Жилий будинок [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є відповідач. Уточнивши позовні вимоги просила визначити частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] за [PERSON] 1/2, за [PERSON] 3/10, за [PERSON] 1/5, припинивши право спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02.04.2024 цивільну справу №545/3071/21\~за позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] про\~визначення \~часток у\~праві \~спільної власності\~на майно,\~припинення права\~спільної сумісної\~власності та цивільну справу №545/3042/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування об`єднано в одне провадження. Відповідач відзив на позов не надала. Позивачі та їхній представник у судове засідання не з`явилися, попередньо представник надала заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, заяв про розгляд справи без її участі не надала. За таких обставин, за згодою представника позивачів, проводиться заочний розгляд справи. Представник третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори - у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Згідно зі ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04.04.2023, яке набрало законної сили 04.05.2023, позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності майна на праві спільної сумісної власності задоволено; встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] в період 01.07.1990 року до 17 вересня 2018 року належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] у частці - 3/10, [PERSON] у частці -3/10, [PERSON] у частці-1/5, [PERSON] у частці -1/5 (т.1 а.с.156-160). Відповідно до Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.06.1988 року вказаний жилий будинок [ADDRESS] належить на праві особистої власності колгоспному двору (т.1 а.с.156-160). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів та чоловік відповідача [PERSON] (т.1 а.с.16, 33, 34). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 26.03.2019 №02-45/959 [PERSON] постійно проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , 1946 року народження, дочка [PERSON] , 1980 року народження, та син [PERSON] , 1977 року народження (т.1 а.с.31). Відповідно до заповіту, посвідченого в.о. секретаря виконкому Судіївської сільської ради Полтавського району Полтавської області Гуржієм В.М. 23.12.2014 [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (т. 1 а.с.28). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №606/2018 за заявою [PERSON] від 30.11.2018 про прийняття спадщини згідно з заповітом. [PERSON] 30.11.2018 подав заяву про відмову від належної частки спадкового майна з усіх підстав, у тому числі згідно заповідального розпорядження (т.1 а.с. 168). З матеріалів спадкової справи вбачається, що дружина спадкодавця [PERSON] та дочка [PERSON] звернулися з заявами про прийняття спадщини на приватизовану земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 5,3776 га, що розташована на території Калашниківської сільської ради Полтавського району та яка є особистою власністю померлого. Державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори 11.06.2019 видані свідоцтва, зокрема: [PERSON] на 1/6 частку та [PERSON] на 5/6 частки приватизованої земельної ділянки для ведення фермерського господарства, площею 5,3776 га, що розташована на території Калашниківської сільської ради Полтавського району, кадастровий номер: 5324081300:00:00:001:0025 (т.1 а.с.178, 181). Відповідно до ч.1\~ст.120 ЦК України\~УРСР 1963 року (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності (ст.112 ЦК, відповідно до якої майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам), тобто без визначення часток. Згідно ч.1, 2\~ст.123 ЦК УРСР 1963 року\~(у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) розмір частки члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 року, коли введений в дію\~Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в пп. а), б) п. 6 Постанови № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався спершу Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (Вказівки № 112/5), в подальшому Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26 та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (Вказівки № 69). Згідно з Вказівками № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Станом на 15.04.1991, коли статус колгоспних дворів було законодавчо ліквідовано, спадкодавець та всі члени колгоспного двору проживали у зазначеному господарстві та були членами колгоспного двору, де проживають дотепер, а тому не втратили права на це майно. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04.04.2023, яке набрало законної сили 04.05.2023, позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності майна на праві спільної сумісної власності задоволено; встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] в період 01.07.1990 року до 17 вересня 2018 року належав на праві спільної сумісної власності [PERSON] у частці - 3/10, [PERSON] у частці -3/10, [PERSON] у частці-1/5, [PERSON] у частці -1/5. Оскільки право на частку у майні колгоспного двору у встановленому законі порядку не припинялось, то відповідно частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] на момент відкриття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] становили: [PERSON] 1/5, [PERSON] 3/10, [PERSON] 1/5. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Оскільки [PERSON] відмовився від спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [PERSON] не подала в установленому законом порядку заяви нотаріусу про прийняття спадщини та визнання за нею права на обов`язкову частку у спадщина на житловий будинок після померлого, то, відповідно, частки у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться по [ADDRESS] становитимуть: за [PERSON] 1/2, за [PERSON] 3/10, за [PERSON] 1/5. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.\~\~\~\~

Outcome: approved