Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

В грудні 2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» направив до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року в розмірі 18804,65 грн. та судовий збір у справі. Позов мотивовано тим, що 20.01.2020 року [PERSON] уклав із Акціонерним товариством «Ідея Банк» кредитний договір №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю\~ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передав (відступив) за плату належні йому права вимоги до відповідача за кредитним договором №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаному в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу від 07 липня 2023 року № 07072023 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року в сумі 18804,65 грн., з яких: 5953,52 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1364,87 грн. - заборгованість за відсотками, 11486,26 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувалися до дати отримання ТОВ «ФК«ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК«ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК«ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК«ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» кредитним договором №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року, укладеним між ним та АТ «Ідея Банк» в розмірі 18804,65 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою від 25 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Судом 05.03.2024 року за вх..№ 12353 отримано відзив на позовну заяву, за підписом представника відповідача адвоката Бєлоусова Сергія Геннадійовича, в якому останній просив повернути позовну заяву залишивши її без розгляду. Обгрунтовуючи відзив зазначив, що позовну заяву подано та підписано представником позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 07.12.2023 року. Представник відповідача посилається на рішення Конституційного Суду № 10-р(II)/2023 від 22.11.2023 року та зазначає, що вказана справа за критеріями ціни позову не може бути віднесена судом до категорій малозначних справ, а тому її слід розглядати за правилами загального позовного провадження. Оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у представника позивача [PERSON] права представляти інтереси позивача у порядку самопредставництва чи наявності у неї свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, тому представник відповідача зазначає, що позовну заяву слід повернути позивачеві у відповідності до п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України. Також представник відповідача у відзиві зазначив, що паспорт споживчого кредиту, додаток №1 до договору кредиту та страхування № Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року не містить окремих умов чи інформації щодо виплат будь-яких комісій на користь банку. Із договору факторінгу №07072023 від 07.07.2023 року та доданих до позовної заяви копій документів не вбачається що АТ «Ідея Банк» відступив право вимоги боргу по споживчому кредиту за договором кредиту та страхування № Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року. В додатках до позовної заяви не має документів зроблених Банком розрахунків заборгованності клієнта та її складові. Представником позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від 07.12.2023 року, подано відповідь на відзив, яка була зареєстрована канцелярією суду 11.03.2024 року за вх..№13018, в якій зазначено, що відповідно до умов договору кредиту та страхування №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року\~ сторони узгодили розмір кредитних коштів, строки та умови користування коштами, у договорі передбачено умови та строки нарахування відсотків, що свідчить про ознайомлення позичальника зі всіма істотними умовами договору та про наявність волі відповідача для укладення договору на погоджених умовах. Жодних заперечень з приводу того, що позичальник не погодився з умовами надання кредиту під час підписання договору, чи про зарахування та розподілення сплачених коштів, відповідачем висловлено не було, отже укладення договору відповідає нормам чинного законодавства. З метою надання вичерпної інформації по справі, у відповідності до умов Договору факторингу, позивач звернувся до АТ «Ідея Банк» з відповідними запитами щодо надання додаткових доказів, а саме: доказів, що підтверджують надання/перерахування коштів позичальнику та детальних розрахунків заборгованості за укладеними Кредитним договором. Станом на 11.03.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримано відповідь на запит від Первісного кредитора, в тому числі отримано додаткові докази, які позивач просить суд прийняти та долучити до матеріалів справи: 1. Копію Виписки з 20.01.2020 по 07.07.2023 по Рахунку 29096000793344.980. 2. Копія Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором Р99.00600.006228521 від 20.01.2020. Представник позивача зазначає, що нарахування заборгованості здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до нього, саме через неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань і було нараховано суму заборгованості, яку позивач просить стягнути. Позивач в судове засідання представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відповіді на відзив представник позивача просила суд розгляд справи проводити у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви та клопотання до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. Суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін та прийняття судового рішення на підставі наявних матеріалів, оскільки всі учасники справи були належним чином та завчасно у відповідності до вимог ЦПК України повідомлені по дату, час та місце слухання справи, представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, відповідач скористався своїм правом та подав суду відзив на позовну заяву, в якому висловив свою позицію щодо позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.01.2020 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №Р99.00600.006228521. Згідно Розділу І умов даного Договору AT «Ідея Банк» надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: сума кредиту 23700,00 грн., процентна ставка та тип, % річних 12-змінювана, строк кредиту 24 місяців; строк повернення кредиту 20.01.2022 року. 07.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п.2.2 договору факторингу - Права Вимоги, які клієнт AT «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед AT «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається AT «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ»\~ в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Підписаний сторонами та скріплений печатками\~ Реєстр боржників підтверджує факт переходу прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Реєстру боржників від 07.07.2023 до Договору факторингу №07072023 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за\~ кредитним договором №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року в сумі 18804,65 грн., з яких: - 5953,52 грн. - заборгованість за основним боргом; 1364,87 грн. - заборгованість за відсотками та 11486,26 грн. - заборгованість за комісіями. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за [PERSON] , згідно з розрахунком позивача, виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року у сумі 18804,65 грн., з яких:\~ 5953,52 грн. - заборгованість за основним боргом; 1364,87 грн. - заборгованість за відсотками; 11486,26 грн. - заборгованість за комісіями. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором №Р99.00600.006228521 від 20.01.2020 року. Отже, враховуючи вище викладене, судом було встановлено, що до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] , тому позовна заява в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками підлягає задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за комісіями слід зазначити наступне. Відповідно до п.1.5 Договору під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБОФО - за https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 додатку № 1 як "Плата за обслуговування кредитної заборгованості". Відповідно до договору комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими тарифами банку, які є невід`ємною частиною ДКБФО та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua. Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан (обслуговування) кредитної заборгованості, є нікчемною. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, положення п.1.5 укладеного між сторонами кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплати сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором та Додатком №1 до договору, є нікчемними, оскільки позивачем фактично встановлено плату за надання відповідачці інформації щодо її кредиту, безоплатність надання якої визначена Законом. На підставі викладеного, враховуючи, що суд дійшов висновку про те, що п.1.5 кредитного договору від 20.01.2020 року є нікчемним, в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за комісіями слід відмовити. Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги, що на день розгляду справи заборгованість відповідачем у добровільному порядку не сплачена, тому суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення 5953,52 грн. - заборгованості за основним боргом та 1364,87 грн. - заборгованості за відсотками, всього 7318,39 грн. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 39% (7318,39 грн. х 100 % : 18804,65 грн.), судовий збір слід стягнути в розмірі 1046,76\~ грн.\~ (2684 х 39% : 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial