Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

01.02.2024 року позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив у судовому порядку визначити місце проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення спільною дитиною повноліття. В обгрунтування позову було зазначено, що відповідачка як мати допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний це робити відповідно до вимог діючого Сімейного кодексу України. Дитина мешкає з позивачем, а тому саме на його користь повинні бути стягнуті аліменти. Ухвалою судді від 21.02.2024 року було відмовлено у відкритті провадження за первинною вимогою про визначення місця проживання дитини, оскільки її вік дозволяє їй відповідно до вимог цивільного законодавства самостійно вирішувати питання свого місця проживання з відповідним із батьків в разі, якщо вони мешкають окремо, відкрито провадження за вимогою про стягнення аліментів, визначено, що у відкритій частині розгляд справи слід здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників провадження, наданий сторонам час для подання усіх заяв по суті позову у відкритій частині, а третій особі письмових пояснень (а.с.16-17). У відкритій частині вказана ухвала набрала законної сили 21.02.2024 року, а в частині, в якій у відкритті провадження було відмовлено 08.03.2024 року. 29.02.2024 року відповідачка по справі в приміщенні суду ознайомилася з матеріалами справи (а.с.20). Позивач вказану ухвалу отримав 28.02.2024 року (а.с.21), відповідачка - у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.22), а третя особа засобами Електронного суду у порядку ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.19). Заяви, клопотання у справі від сторін не надходили та інші процесуальні дії судом не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву, а третя особа письмових пояснень. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони по справі перебували у шлюбі до 15.12.2022 року, коли набуло чинності рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14.11.2022 року у справі №632/540/22 про розірвання шлюбу між сторонами (а.с.9). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.09.2023 року у справі №632/712/23, яке 17.10.2023 року набрало законної сили, було поділено спільне майно між подружжям, набуте під час шлюбу, зокрема припинено права власності на домоволодіння, в якому сторони зареєстровані, шляхом визнання за сторонами права власності на 1/2 вказаного домоволодіння (а.с.10-11). Відповідачка у період після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , уклавши шлюб з іншим чоловіком, що не заперечувалося відповідачкою (а.с.20). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Михайлівської сільською радою Первомайського району Харківської області України (актовий запис №7 від 27.10.2008 року)(а.с.6). Дитина мешкає разом із позивачем та зареєстрована разом із сторонами та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих у житловому приміщенні та забезпеченності житлової площі Михайлівської старостинського округу виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Лозівського району Харківської області (а.с.12). Під поняттям аліменти законодавство передбачає усі належні види утримання, які повинна отримати дитина, зокрема, харчування, одяг, медичне забезпечення, сплату за дитину комунальних послуг, витрати на відпочинок тощо. Відповідно до частин першої та другої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною п`ятою статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Вирішуючи вказану справу по суті, суд зазначає, що реєстрація дитини разом із позивачем та підтвердження факту проживання відповідачки за іншою адресою є достатнім доказом того, що дитина мешкає з позивачем та знаходиться та його утриманні. Судом встановлено, що доказів надання допомоги на дитину з боку відповідачки не надано, тобто вимоги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки саме відповідачка повинна надати докази того, що вона надає утримання дитині і в даній категорії справ відсутність вказаних доказів вказує на те, що таке утримання відповідачка на спільну малолітню дитину сторін по справі не надає. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується державі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved