Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.11.2023 року шлюб між сторонами розірвано. В період даного шлюбу, а саме [INFO] у них народився син [PERSON] , який постійно проживає разом з позивачкою, яка повністю його забезпечує. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, достатньої для забезпечення потреб дитини, які виникають. Так, дитина потребує матеріального забезпечення і з боку батька, який є здоровим та працездатним. Домовитись з відповідачем про надання ним добровільно матеріальної допомоги дитині не вдається. Тому позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 2000 грн. щомісячно на утримання вказаного сина. \~ Позивачка в судове засідання не з`явилася, 01.04.2024 року вона подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі (а.с.17) \~ Відповідач \~в судове\~ засідання не \~з`явився,\~01.04.2024\~року він подав\~ до суду\~ заяву, в якій \~ зазначає, \~що позовні вимоги визнає повністю та просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.18). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.04.2013 року, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Судом встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано Франківської області від 22.11.2023 року, яке набрало законної сили 22.12.2023 року, шлюб між сторонами розірвано та місце проживання вказаного сина сторін визначено з позивачкою (а.с.7, 8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч.1 ст.182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до правил ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі \~наведеного, \~враховуючи\~ \~вік сина сторін та\~пов`язані з \~цим витрати \~на його\~ харчування,\~забезпечення найбільш\~ необхідними речами,\~\~суд вважає за можливе визначити аліменти в твердій грошовій сумі, яка заявлена позивачем. Такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved