Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 26.11.2018 року в сумі 130\~648,93 гривень, з яких 115\~448,38 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, 15\~200,55 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Позов мотивований тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 26.112018. Підписанням заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Для користування кредитним картковим рахунком [PERSON] отримав кредитну карту, розмір кредитного ліміту на якій було збільшено після отримання ним преміальної картки World Black Edition до 200 000 гривень. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 13.12.2023 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 130\~648,93 гривень, з яких 115\~448,38 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, 15\~200,55 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Існування цієї заборгованості стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 11.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив, а також витребувано у позивача виписку по рахунку відповідача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Вдовцова А.Д. у визначений ухвалою суду строк звернулася до суду із відзивом на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги відповідачем визнаються частково на суму 68\~720,76 грн. заборгованості за тілом кредиту, в іншій частині заявленої позивачем суми заборгованості заперечує та просить суд відмовити у задоволенні. Свою позицію мотивує тим, що заява підписана відповідачем 26.11.2018 року не містить умов щодо строку кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав анкету-заяву від 26.11.2018 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанку», розрахунок заборгованості за договором, виписку з особового рахунку, довідки про видані картки та зміну кредитного ліміту, паспорт споживчого кредиту, а також витяги з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт, Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, статут АТ КБ «ПриватБанку», витяг з Державного реєстру банків та виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Щодо посилання позивача на підписаний паспорт споживчого кредиту, у якому, зокрема, передбачено розмір процентної ставки в межах пільгового періоду та розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, то слід зазначити, що паспорт споживчого кредиту не є невід`ємною складовою кредитного договору, а є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Відповідний правовий висновок висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року в справі №393/126/20. Відтак представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 15 200,55 грн. є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Щодо заборгованості за тілом кредиту представник відповідача вказує на те, що як слідує з розрахунку тіло кредиту за кредитним договором становить 115 448,38 грн., але звертає увагу на те, що відповідно до розрахунку кредитної заборгованості з 26.11.2018, тобто з дня підписання анкети-заяви, і по 13.12.2023 відповідачем було погашено чималі грошові кошти, які банк в односторонньому порядку скерував як кошти на погашення заборгованості нарахованим відсоткам у розмірі 12 709,81 грн. та заборгованість по простроченим відсоткам у розмірі 34 017,81 грн. Тоді, як сплачені кошти мали б бути скеровані саме на погашення основної заборгованості (тіла кредиту), оскільки, виходячи із вищевикладеного обґрунтування, сторонами взагалі не було в установленому законом порядку погоджено розмір відсотків та порядок їх сплати. Тому, 46 727,62 грн. (34 017,81 грн. + 12 709,81 грн.) мали б бути відняті від заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, сторона відповідача визнає позовні вимоги частково, не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 68 720,76 грн., тоді як в решті позовних вимог просить відмовити у зв`язку із безпідставністю. 08.03.2024 року представником позивача [PERSON] подано до суду відповідь на відзив представника відповідача, в якій зазначена позиція аналогічна до викладених у позовній заяву. Крім того, представник позивача звертає увагу на те, що позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 26.11.2018 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки World Black Edition та особистим підписом засвідчив, що підписанням цієї анкети-заяви він згодний з ст. 634 Цивільного кодексу України в повному обсязі приєднався до Умовам та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua і які разом з пам`яткою Тарифами банку складають Договір банківського обслуговування, примірник якого він отримав шляхом самостійного роздрукування. Погоджуюсь із збільшення строку позовної давності, вказаним в Умовах та правилах і з тим, що зміни в Умовах і правилах вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку. Продовження користування послугами Банку після дати публікації на сайті Банку змінених Умов і правил є підтвердженням його згоди і повного прийняття змін редакції Умов і правил. Зі змінами Умов та правил надання банківських послуг зобов`язався ознайомлюватись самостійно на офіційному сайті банку сайті www.privatbank.ua. Згідно тарифу обслуговування кредитних карт «World Black Edition» чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 0.01% річних за коригування кредитним лімітом в пільговий період та 3,1 % (37,2% на рік) за коригування кредитним лімітом після закінчення пільгового періоду, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Позивачем при зверненні до суду із позовом також надано наказ про затвердження редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви; виписка по рахунку; довідка щодо виданих кредитних карток відповідачу, і вказані документи підтверджують чинність редакції Умов та правил надання банківських послуг, що додані до позовної заяви, а також укладення саме кредитного договору та його подальше виконання, а не лише звернення відповідача до банку з метою подальшого укладення договору. Крім того, представник позивача вказує на те, що відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку, а саме: розрахунок у торговельній мережі, приклад: 08.11.2022 продукти: Супермаркет ТК Гранд Поділля Ющенка 5, Ілтаззої, м. Вінниця, вул. Академіка Ющенка, буд. 5 - 255,50 грн.; зняття готівки у банкоматах, приклад: 09.10.2021 Зняття готівки в банкоматі: Відділення банку, м Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13 -1 236,00 грн.; поповнення рахунку, приклад:23.05.2023 поповнення готівкою в терміналі самообслуговування: [ADDRESS] , Відділення банку, платник: карта [NUMBER] - 15 000,00 грн. У відповіді на відзив представник позивача також вказує на те, що відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. У зв`язку з цим, представник позивача вважає, що обставини, на які відповідач посилається в своєму відзиві, не відповідають дійсності, а позовні вимоги банку підлягають задоволенні в повному обсязі. Щодо наданого банком розрахунку заборгованості. представник позивача зазначає, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Тому було надано виписку по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5). Із виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Стосовно черговості погашення заборгованості представник позивача зазначає, що черговість виконання грошового зобов`язання, при якій основна сума боргу погашається в останню чергу, визначена ст. 534 ЦК України, згідно якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: в першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; в другу чергу виплачуються проценти і неустойка; в третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже зарахування коштів на погашення заборгованості здійснюється відповідно до положень ЦК України. Пунктом 1.1.3.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з карткового рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту карткового рахунка. Тобто при нарахуванні Банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, Банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Також представник позивача зауважує, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Одночасно ст. 526 ЦК України наголошує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, том у представник позивача враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі. 18.03.2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Вдовцова А.Д., ознайомившись із відповіддю на відзив подала до суду заперечення в яких фактично висловлено аналогічну позицію представника відповідача, як і у відзиві на позовну заяву та вкотре наголошено на часткове визнання позовних вимог заявлених до відповідача, не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 68 720,76 грн., тоді як в решті позовних вимог просить відмовити у зв`язку із безпідставністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підтсав, зазнчаених в позовній заяві та відповіді на відзив, наданих позивачем. Відповідач та його представник також в судове засідання не з`явилися, але у відзиві на позовну заяву в прохальній частині наявне клопотання про здійснення розгляду без участі відповідача та йог представника, сторона відповідача визнає позовні вимоги частково, не заперечує проти стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 68 720,76 грн., тоді як в решті позовних вимог просить відмовити у зв`язку із безпідставністю. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 625, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2018 року [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с. 36-37). Згідно інформації, викладеної в цій заяві, відповідач підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківського обслуговування. Вказана заява не містить умов щодо строку дії кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, комісії, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, відповідач 02.06.2020 року підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг та отримав кредитну карту, розмір кредитного ліміту на якій було збільшено після отримання ним преміальної картки World Black Edition до 200 000 гривень. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав анкету-заяву від 26.11.2018 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанку», заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.06.2020 року, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 26.11.2018, довідки про видані картки та зміну кредитного ліміту, а також витяги з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature, які викладені на банківському сайті privatbank.ua, виписка за договором № б/н від 26.11.2018 за період з 22.11.2017 по 15.12.2023, витяг Умов та Правил надання банківських послуг, статут АТ КБ «ПриватБанку», витяг з Державного реєстру банків та виписка з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Інших доказів в обґрунтування своєї заяви позивач не надав. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за договором б/н від 26.11.2018 станом на 13.12.2023 року становить 130\~648,93 гривень, з яких 115\~448,38 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, 15\~200,55 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит та сплати процентів за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно положень статті 634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як слідує із матеріалів справи, зокрема із анкети-заяви позичальника від 26.11.2018 в ній відсутні його умови щодо строку дії кредитного ліміту, його розміру, відсоткової ставки, комісії, порядку погашення заборгованості, а також про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) за порушення зобов`язання, прострочення його виконання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. АТ КБ «Приватбанк», звернувшись із вимогою про погашення кредиту, просив окрім тіла кредиту, стягнути відсотки. Обґрунтовуючи своє право вимоги в цій частині, а також розмір і порядок нарахування, позивач, крім розрахунку кредитної заборгованості за договором посилається на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, які розміщені на банківському сайті privatbank.ua, а також Тарифи, як невід`ємну частину договору, яким визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пені та штрафу за несвоєчасне погашення кредиту та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення. При цьому, матеріали справи містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов від 02.06.2020 року розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. Наданий позивачем витяг із Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанком є належним доказом, оскільки цей доказ хоча і залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, але у ньому наявний підпис відповідача, що підтверджує його згоду та волевиявлення, а також обізнаність із умовами та правилами надання банківських послуг. Крім того, судом встановлено, що відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку, який також було наведено представником позивача у відповіді на відзив і яки судом береться до уваги, а саме: розрахунок у торговельній мережі, приклад: 08.11.2022 продукти: Супермаркет ТК Гранд Поділля Ющенка 5, Ілтаззої, м. Вінниця, вул. Академіка Ющенка, буд. 5 - 255,50 грн.; зняття готівки у банкоматах, приклад: 09.10.2021 Зняття готівки в банкоматі: Відділення банку, м Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 13 -1 236,00 грн.; поповнення рахунку, приклад:23.05.2023 поповнення готівкою в терміналі самообслуговування: [ADDRESS] , Відділення банку, платник: карта [NUMBER] - 15 000,00 грн. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або підписанням чека (розрахунок через POS-термінал торгової точки), саме в цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка. Також судом встановлено, як вбачається із виписки надано ї позивачем, відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами, отже суд приходить до висновку, що користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому твердження представника відповідача щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму відзиві, не відповідають дійсності, а позовні вимоги банку підлягають задоволенні в повному обсязі. Вищевикладене також підтверджується випискою по рахунку, яка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Отже судом встановлено, що сторони обумовили у письмовому вигляді відсотки. Стосовно черговості погашення заборгованості на яку звертав увагу представник відповідача, як на неправомірному, при якій основна сума боргу погашається в останню чергу, то суд звертає увагу, що така черговість визначена ст. 534 ЦК України, згідно якої у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: в першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; в другу чергу виплачуються проценти і неустойка; в третю чергу сплачується основна сума боргу. Отже зарахування коштів на погашення заборгованості здійснюється відповідно до положень ЦК України, а твердження позивача є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, пунктом 1.1.3.1.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що Клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з карткового рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами (договірне списання), у межах платіжного ліміту карткового рахунка. Тобто при нарахуванні Банком процентів, комісій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, Банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Також суд бере до уваги ту обставину, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має приймаються судом до уваги, а розцінюються, як спроба відповідача уникнути від виконання своїх зобов`язань. Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку та виписки за договором №б/н за період 22.11.2017 -15.12.2023 (а.с. 26-35, 65-90), заборгованість відповідача станом на 13.12.2023 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 130\~648,93 гривень, з яких 115\~448,38 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту, 15\~200,55 гривень заборгованість за простроченими відсотками. Вказаний розрахунок відображає всі операції, які здійснювалися з використанням кредитної картки. Враховуючи положення ст. 1049,1054 ЦК України [PERSON] мав повернути АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 130\~648,93 гривень. Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тому, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] в розмірі 130\~648,93 гривень , оскільки позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відповідно обумовлених відсотків. З огляду на викладене позов підлягає до задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 147,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved