Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

позивач, звернувся до суду з позовом про визначення частки в спільній сумісній власності подружжя. Вимоги позову мотивовано тим, що під час перебування в шлюбі, сторонами було придбано квартиру [ADDRESS] . Оскільки шлюб між сторонами було розірвано, позивач позбавлений можливості розпоряджатися частиною належної йому на праві спільної сумісної власності квартири, а тому, просить позовні вимоги задовільнити. Представником позивача було подано клопотання про здійснення розгляду без її участі та участі позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією, які було повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом було встановлено, що починаючи з 10 жовтня 1964 року, [PERSON] , та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 21 січня 2008 року, квартира в [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , та [PERSON] . Вказане також стверджуєтьчя реєстрацією права власності на нерухоме майно від 11 березня 2008 року. В матеріалах справи також міститься технічний паспорт на приватизовану квартиру в [ADDRESS] , та будинкова книга. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 травня 2023 року, шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , - розірвано. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом сумісної власності подружжя. Згідно із ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оцінивши наявні\~у справі\~докази,\~суд дійшов\~висновку про\~те,\~що квартира,\~що розташована\~за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю [PERSON] , та [PERSON] , та придбана подружжям під час шлюбу, а тому, право на це майно в рівних частках набули і позивач, і відповідач, а тому, є підстави для визначення рівних часток співвласникам, тобто по (одній другій) кожному. Вказане відповідно до правил, передбачених ст.372 ЦК України, припиняє право спільної сумісної власності на вказану квартиру. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved