Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 20.09.2021 звернувся в Орджонікідзевський районний суд м. Харкова з позовом до [PERSON] , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовна заява обґрунтована тим, що 14.01.2021 о 17 год 25 хв. в м. Харків водій [PERSON] , керуючи автомобілем Оpel Zafira, державний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Миру, в порушення вимог п.10.1. Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не впевнився в безпеці маневру, який виконує, допустив зіткнення з транспортним засобом Нyundai, державний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . В результаті пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Позивач вказував, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», до якої [PERSON] подав заяву про виплату страхового відшкодування. Для підтвердження вартості спричиненого матеріального збитку була замовлена оцінка, складений висновок про вартість збитку, розмір якого складає 152373,92 грн. Вказував, що ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» має невиконане зобов`язання зі сплати страхового відшкодування в розмірі 130000 грн, решту суми в розмірі 22373,92 грн має сплатити [PERSON] . Окрім того, діями відповідачів спричинено моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 25000 грн. В поданій до суду позовній заяві просив стягнути з ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» 130000 грн страхового відшкодування, пеню в розмірі 6841,92 грн, 1821,16 грн інфляційних втрат та 3 % річних в розмірі 1335,92 грн. Також просив стягнути з [PERSON] 22373,92 грн завданого матеріального збитку. Просив стягнути з відповідачів 25000 грн на відшкодування моральної шкоди та стягнути солідарно понесенні витрати зі сплати судового збору в розмірі 2053,73 грн, на правову допомогу в розмірі 15000 грн та за послуги з оцінки завданого збитку в розмірі 3000 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.10.2021 в даній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] 28.01.2022 подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідач не погоджується з визначеним розміром спричиненого збитку, вважає, що розмір завданої моральної шкоди має бути відшкодовано страховою компанією. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова на Київський районний суд м. Полтави. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.05.2023 справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги поданої до суду позовної заяви, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач та третя особа в судове засідання неодноразово не з`явилися. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Встановлено, що [PERSON] 14.01.2021 о 17 годині 25 хвилин в м. Харкові рухаючись по вулиці Миру, 2, керуючи транспортним засобом Оpel Zafira, державний номер [NUMBER] , перед зміною напрямку руху (повороту ліворуч) не впевнився в безпеці маневру, який він виконує, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом Нyundai, державний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] . Згідно ч.\~6\~ст.\~82\~ЦПК України\~ \~постанова суду\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~яка \~набрала \~законної сили,\~є обов`язковою\~ для\~суду,\~що розглядає\~справу про\~правові наслідки\~дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.03.2021 в справі № 644/1042/21, провадження № 3/644/395/21 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено на [PERSON] адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу. Тому суд вважає доведеними обставини щодо вчинення відповідних винних дій відповідачем. Відповідно до частини першої\~статті 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом вставлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14.01.2021, транспортний засіб Нyundai, державний номер [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , отримав механічні ушкодження. Встановлено, що станом на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] , як володільця та водія транспортного засобу, була застрахована ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», поліс №169329121. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Статтею 22 зазначеного закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підвередила зазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідач на час дорожньо-транспортної пригоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суд приходить до висновку, що завдана в результаті ДТП шкода підлягає відшкодуванню в межах суми страхового відшкодування саме страховою компанією. На відповідача може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 119/02-21 від 29.01.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Нyundai Tucson, державний номер [NUMBER] , становить 390382,32 грн; вартість транспортного засобу у пошкодженому стані після ДТП становить 130352,56 грн, ринкова вартість автомобіля до моменту ДТП 282726,48 грн. Зазначений звіт про оцінки жодним чином не спростований. Відповідач [PERSON] , не погоджуючись із розміром визначеної шкоди, в судове засідання не з`явився, жодні клопотання до Київського районного суду м. Полтави не подавав. Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночної процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Вимоги методики є обов`язковими під час проведення авто-товарознавчих експертиз. Відповідно до п. 7.17 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого колісного транспортного засобу не розраховується. Відновлення такого колісного транспортного засобу за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації колісного транспортного засобу. Тобто, якщо транспортний засіб є фізично знищеним (вартість відновлювального ремонту аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень) встановлюється вартість утилізації колісного транспортного засобу. У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Враховуючи висновок за результатами звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 119/02-21 від 29.01.2021, в даному випадку транспортний засіб Нyundai Tucson, державний номер [NUMBER] , вважається фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт такого транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Тому і розмір матеріального збитку, завданого позивачу, має визначатися як різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. За результатами звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу вартість в пошкодженому стані після ДТП транспортного засобу, належного позивачу, складає 130352,56 грн. Тому суд приходить до висновку, що позивач правомірно обраховує розмір спричиненої шкоди, яка підлягає йому відшкодуванню в сумі 152373,92 грн (282726,48 грн - 130352,56 грн = 152373,92 грн). Із зазначеної суми страховою компанією підлягає відшкодуванню сума в межах страхової виплати в розмірі 130000 грн, решта підлягає відшкодуванню відповідачем [PERSON] . В цій частині позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Як встановлено судом, позивач звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, але страхова сума виплачена не була. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги Скоріно до ТзДВ «СК «Ю.Ес.АЙ.» про стягнення суми пені, інфляційних втрат та 3 % річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Витрати позивача в розмірі 3000 грн за надані послуги з оцінки матеріального збитку транспортного засобу є тими збитками, які поніс позивач для відновлення свого порушеного права, такі витрати підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного, тобто, по 1500 грн. При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Стаття 23\~ЦК України\~передбачає право\~особи \~на відшкодування\~моральної шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав.\~За нормами\~ст.\~23\~ЦК України\~моральна шкода\~полягає:\~ у\~фізичному болю\~та стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала\~у зв`язку\~з каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Враховуючи встановлені судом обставини, наявність вини відповідача [PERSON] в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд оцінює моральні страждання позивача в розмірі 5000 грн. та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної (немайнової) шкоди. З цих підстав позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2053,74 грн, які підлягають відшкодуванню відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816 грн (908 грн та 908 грн), решта в сумі 237,74 грн з відповідача ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай». Окрім того, при звернення до суду з позовом позивачем не було сплачено судовий збір в повному обсязі відповідно до заявлених позовних вимог, тому додатково з відповідача ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1578,26 грн. При вирішенні питання про відшкодування позивачу понесених витрат на правову допомогу в сумі 15000 грн суд враховує таке. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тому суд, враховуючи обґрунтованість розміру понесених витрат, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи, складність даної справи та ціну позову в ній, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, приходить до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню кожним із відповідачів в розмірі по 5000 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Outcome: partial