Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Зміст позовних\~вимог та\~позиції учасників\~справи У грудні 2023 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Фінтраст Україна»\~(далі ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 26 січня 2022 року між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі - ТОВ «Авентус Україна») за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір № 5441237 про надання споживчого кредиту, який було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С659576». Відповідно до умов кредитного договору клієнту було надано кредит у сумі 16 400 грн, строк кредиту - 30 днів, зі сплатою процентів визначених у договорі. Відповідач 25 лютого 2022 року здійснив оплату за нараховані проценти на суму 934,80 грн, а тому строк кредиту був продовжений у порядку пролонгації на строк 30 днів, а згодом на підставі п.4.3 договору відбулась автопролонгація договору на 90 календарних днів. Надалі відповідач оплати не здійснював. У зв`язку із введенням воєнного стану ТОВ «Авентус України» було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року за всіма кредитними договорами. 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору, відповідного повідомлення. Таким чином до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (арк.спр.81), просить стягнути в розмірі 52\~545,60 грн, з яких: сума кредиту 16 400 грн, сума процентів за користування кредитом 36\~145,60 грн. Також просив стягнути судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн. Представник позивача - адвокат Крюкова М.В. у судове засідання, в тому числі в режимі відеоконференції, не з`явилась, причини неявки не повідомила. Відповідач [PERSON] \~не з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~про дату\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином.\~В поданих\~клопотаннях зазначив\~про розгляд\~справи у\~його відсутності.\~ Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для розгляду справи за відсутності сторін. Процесуальні дії у справі 15 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09 січня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, розгляд справи відкладено. 29 січня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із ненадходженням до суду витребуваних доказів. 13 лютого 2024 року задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. 04 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. 21 березня 2024 року відзив на позовну заяву поданий відповідачем [PERSON] залишено без розгляду. Відмовлено у задоволені клопотання відповідача [PERSON] \~ про\~огляд вебсайту\~та про витребування доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом 26 січня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 5441237 (далі Договір), який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С659576 (26.01.2022 o 16:02:40), відповідно до умов якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки передбачені договором (пункт 1.2 Договору) (арк. спр. 10-14). Сума кредиту (загальний розмір) складає 16\~400,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 4 цього договору (п. п.1.3, 1.4 Договору). Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору (п. п. 1.5, 1.5.1 Договору). Метою кредиту є споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних, за зниженою ставкою 96,30% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 25 748 грн, за зниженою ставкою - 17\~334,80 грн (п.п. 1.6 - 1.8.2 Договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1 Договору). Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному п.п.4.2.(пп. 4.2.1.-4.2.4.) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору (п. 4.1 Договору). Сторони передбачили, що споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 гривень може ініціювати продовження строку користування кредитом. Пропозиція споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (п.4.2 Договору). Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п.п.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п. 4.3.1 Договору). Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах, передбачених в п.п.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2.Договору (п. 4.3.2 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С659576 (арк. спр. 29-31). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом, таблиця підписана електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С659576 (арк. спр.15). АТ «ПУБМ» повідомило ТОВ «Авентус Україна» про підтвердження перерахування коштів клієнтам визначених у додатку №1, в тому числі 26 січня 2022 року о 16 год. 03 хв. перераховано на платіжну карту № [NUMBER] суму 16 400 гривень (арк. спр. 58). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в підтверджені (додатку №1) АТ «ПУБМ» від 26 червня 2023 року співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними у п.2.1 Договору № 5441237 від 26 січня 2022 року. Крім того АТ КБ «ПриватБанк» підтвердило інформацію про зарахування 26 січня 2022 року грошових кошів в сумі 16 400 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , який належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) (арк.спр.110). Згідно з складеним ТОВ «Авентус Україна» розрахунку заборгованості за договором № 5441237 від 26 січня 2022 року, загальна заборгованість за договором складає 52\~545,60 грн. Всього за період з 26 січня 2022 року до 18 червня 2023 року [PERSON] на користь ТОВ «Авентус Україна» було сплачено 934,80 грн на погашення заборгованості за процентами (арк. спр.16-28). ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача (пп. 3 п. 5.1 Договору). 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україн» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Про що також був складений акт прийому передачі Реєстру Боржників (арк. спр. 51-55,32). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19.06/23-Ф від 19 червня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 5441237, в загальному розмірі 52 545,60 гривень, з яких: 16 400 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 36\~145,60 грн заборгованість за відсотками (арк. спр. 33). Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором було повідомлено відповідача, шляхом направлення відповідного листа на електронну пошту, зазначену останнім при укладенні кредитного договору (арк. спр. 9). Зазначені вище докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за своїм правовими статусами відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»\~мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі\~статті 204\~ЦК України є обов`язковими для виконання. Також матеріалами\~справи підтверджується\~факт \~переходу права\~грошової вимоги первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відносно боржника [PERSON] за договором №5441237 від 26 січня 2022 року. Стосовно стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до частин першої, третьої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611\~ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з\~частиною першою\~статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд вважає доведеним позивачем факт укладення між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» договору про надання споживчого кредиту № 5441237 від 26 січня 2022 року в електронній формі, оскільки такий підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). У подальшому позивач ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5441237 від 26 січня 2022 року, укладеним між ТОВ «Авентус\~Україна»та [PERSON] . Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кошти в сумі 16 400 грн, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними у розмірі - 1,90% в день за стандартною ставкою та 0,19 % в день за зниженою процентною ставкою. Обставина перерахування [PERSON] грошових коштів у розмірі 16400 грн 26 січня 2022 року на картковий рахунок № [NUMBER] повністю доводиться наданою на виконання ухвали суду інформацією АТ КБ «ПриватБанк» (арк.спр.110). Пунктом 1.4 Договору визначений строк кредитування 30 днів. Водночас пунктами 4.2 та 4.3 Договору (Розділ пролонгація строку кредиту) сторонами погоджені умови пролонгації строку договору за ініціативою споживача та умови автопролонгації строку договору. З досліджених судом доказів, видно, що станом на 24 лютого 2022 року відповідач заборгованість за кредитом, яка становила 16 400 грн не погасив, проте 25 лютого 2022 року здійснив платіж на користь товариства у розмірі нарахованих та несплачених на дату платежу процентів - 934,80 грн, тому відповідно до п. 4.2 Договору відбулась пролонгація договору за ініціативою споживача на строк 30 днів. Станом на закінчення нового строку кредиту після пролонгації, а саме 26 березня 2022 року у відповідача була наявна заборгованість за кредитом у розмірі 16400 грн, тому відповідно до п. 4.3 Договору відбулась автопролонгація ще на 90 календарних днів, тобто до 24 червня 2022 року. Зазначені обставини відповідачем не було спростовані. Наданий позивачем розрахунок заборгованості засвідчує, що в основний період кредитування (30 днів) розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами становив за зниженою процентною ставкою 934,80 грн, які відповідач погасив 25 лютого 2022 року. За період з 25 лютого 2022 року до 30 квітня 2022 року нарахування відсотків кредитором не здійснювалось, оскільки як зазначено у позовній заяві ТОВ «Авентус Україна» було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами за всіма кредитними договорами у зв`язку із веденим воєнним станом. Нарахування відсотків за користування кредитом відновлено з 01 травня 2022 року та проводилось кредитором до 24 серпня 2022 року. Суд вважає, що нарахування відсотків за користування кредитними коштами після 24 червня 2022 року здійснено поза межами строку кредитування, який був погоджений сторонами у договорі, тому є таким, що суперечить умовам договору. Посилання позивача на відтермінування сплати боргу (кредитні канікули), судом до уваги не приймаються, оскільки такі умови не визначенні основним договором, а додаткових договорів між сторонами укладено не було. Тому суд вважає, що рішення кредитора про відмову у нарахуванні відсотків в період з 25 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року є його особистим волевиявленням та жодним чином це рішення не може впливати на збільшення строку кредитування. Відтак у відповідача виник обов`язок щодо погашення заборгованості, яка складається із тіла кредиту у розмірі 16400 грн, відсотків за користування грошовими коштами, нарахованих до 24 червня 2022 року у розмірі 17 138 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2\~147,20 грн, а всього - 12\~147,20 грн. Позивачем ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» в особі директора [PERSON] 07\~липня 2022\~року укладено договір про надання правової допомоги №07/07/-2022 з адвокатом Крюковою М.В. (арк. спр. 67-68). Відповідно до звіту про надання правової допомоги згідно Договору №07/07/-2022 від 07\~липня 2022 року, адвокат Крюкова М.В. надала клієнтові ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» послуги, пов`язані зі збором та аналізом доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , складання позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта, на що витрачено 10 годин. Вартість послуг - 10\~000 гривень (арк.спр.40). Згідно з рахунком на оплату замовлення №06/11/2 від 06 листопада 2023 року, ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» сплатило на користь адвоката Крюкової М.В. в рахунок оплати правничої допомоги по Договору №07/07/-2022 від 07\~липня 2022 року суму в розмірі 10 000 гривень (арк. спр. 63). Відповідач звернувся до суду із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 1000 грн, оскільки позовна заява не потребує індивідуального підходу, є типовою, а стягнення витрат на правничу допомогу не повинно перетворюватись на спосіб збагачення. Вважає такий розмір витрат несправедливим та надмірним, оскільки відповідач є непрацюючим. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial