Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 вересня 2002 року між сторонами у Відділі реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] та зроблено відповідний запис за № 1217. У даному шлюбі в подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що більше 13 років подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства та не підтримує шлюбних стосунків. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач проживає з іншою жінкою, від цих стосунків народилися двоє дітей, а відтак примирення він заперечує. Ухвалою судді від 22 лютого 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/3853/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених. Додатково суду пояснив, що вони з відповідачкою не проживають разом тривалий час, він створив іншу сім`ю. Відповідачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнала повністю, просила розірвати шлюб та не надавати час на примирення. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, сторони 05 вересня 2002 року зареєстрували шлюб про що відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис за № 1217. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 17 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечила щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved