Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 25.01.2024 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернулась представник позивача [PERSON] з вищевказаним позовом, згідно змісту якого просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., зареєстрований у реєстрі за № 4749 від 20.01.2021, про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Профіт Капітал» грошових коштів на загальну суму 14062,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 20.01.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 4749 про стягнення заборгованості з позивача в розмірі 14062,00 грн. за кредитним договором №1344082 від 03.10.2019, укладений між [PERSON] ( [PERSON] ) та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Профіт Капітал» за договором № 20191104 про відступлення права вимоги від 04.11.2019 року. На підставі виконавчого напису, приватним виконавцем Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження №65113060 від 12.04.2021 та постановою від 29.10.2021 звернуто стягнення на заробітну плату з [PERSON] .. Вважає, що зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню з огляду на відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, і тому приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку\~вчинення нотаріальних\~дій нотаріусами\~України,\~що є\~підставами для\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та\~відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано\~від приватного нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., належним чином завірені копії виконавчого напису та всіх документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 20.01.2021, зареєстровано в реєстрі за № 4749 . Ухвалою суду від 30.01.2024 забезпечено позов за заявою представника позивача, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 4749 від 20.01.2021, вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення із [PERSON] ( [PERSON] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованості у розмірі 14062,00 грн.\~в рамках виконавчого провадження №65113060, яке знаходиться в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Лесі Вікторівни. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, натомість надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ «ФК Профіт Капітал» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, клопотань про поважність його неявки до суду не надавав, відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. у судове засідання не з`явився, заяв, клопотань та письмових заперечень до суду не надавав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л. В. у судове засідання не з`явилась, заяв, клопотань до суду не надавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги частини 1\~статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.\~280,\~281 ЦПК України. Суд, відповідно до норм ч. 10 ст.\~84\~ЦПК України вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис № 4749 від 20.01.2021 про стягнення з\~ [PERSON] ( [PERSON] ) заборгованості за кредитним договором № 1344082 від 03.10.2019, укладеним між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ ФК «Профіт Капітал» за договором № 20191104 про відступлення права вимоги від 04.11.2019, що підтверджується матеріалами справи (а.с.12,13). На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження № 65113060 від 12.04.2021 та винесено постанову від 29.10.2021 про звернення стягнення на заробітну плату (а.с. 11,23). Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно з пунктом 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з правового аналізу вказаних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повина існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія «ПРОФІТ КАПІТАЛ» первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позичальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Таким чином, доказів наявності заборгованості позивача за договором жодним документом не підтверджено. Відповідно до пункту 2.3 глави 16 розділу II Порядку №296/5 передбачено,що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом після спливу 30 днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу позивача. В свою чергу представник відповідача не надав до суду письмових доказів, що ТОВ "ФК "Профіт Капітал" звертаючись до нотаріуса, було надано всіх необхідних документів які підтверджують безпірність заборгованості, та підтверджень того, що "ФК "Профіт Капітал" було направлено на адресу позивача листа з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань. Окрім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів. У висновку, викладеному в постанові Великої палати Верховного суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 вказано, що нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими, оскільки останні не входять до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку. З матеріалів справи не видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом дотримано Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: виконавчий напис вчинено на стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором після спливу 30 днів з моменту повідомлення боржника про усунення порушень, було встановлено, що заборгованість є безспірною та встановлено отримання стягувачем права вимоги до боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, оскільки відповідач не скористався правом на подання відзиву, не надав суду копій документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не довів безспірність суми заборгованості, третіми особами також суду не були надані документи на спростування викладених в позові обставин, суд вважає доведеним твердження позивача, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений в порушення вимог законодавства, а тому не підлягає виконанню. Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи, відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ч.7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 30.01.2024 шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, на користь [PERSON] з відповідача необхідно стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору подання позовної заяви у розмірі 1211,80 грн та заяви про забезпечення позову у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved