Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Таращанської міської ради Київської області про визнання права власності на 1\\2 частину житлового будинку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За життя, а саме 30.11.1998 мати [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ківшоватської сільської ради Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 114, яким вона зробила заповітне розпорядження, заповівши все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті належатиме їй вона заповіла у власність порівну позивачу [PERSON] та його брату [PERSON] відповідачу по справі. Проте нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на 1\\2 частину житлового будинку. Враховуючи викладене позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 69,3 кв.м, житловою площею - 48,2 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву та просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату, час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за йоговідсутності до суду не надходило. Представник відповідача Таращанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти позовних вимог не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що за життя, а саме 30.11.1998 мати позивача - [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ківшоватської сільської ради народних депутатів Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 114, яким вона зробила заповітне розпорядження, заповівши все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день її смерті належатиме їй вона заповіла у власність [PERSON] , позивачу по справі, та [PERSON] , відповідачу по справі, порівно (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Позивач маючи намір прийняти спадщину після матері, у встановлений законом шестимісячний строк, звернувся до приватного нотаріуса Таращанського районного нотаріального округу Київської області Овраменко Л.В., із заявою про прийняття спадщини, а в подальшому із заявами про видачу йому відповідних свідоцтв про право на спадщину ( а.с.48,55 матеріали спадкової справи). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.2018 виданого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Овраменко Л.В. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1142 га, з кадастровим номером 3224481900:04:010:0013, розташованих на території Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області ( а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.10.2018 виданого приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Овраменко Л.В. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку земельної ділянки, площею 2,3277 га, з кадастровим номером 3224481900:04:002:0050 та на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1142 га, з кадастровим номером 3224481900:04:010:0013, розташованих на території Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області (а.с.13) Разом з тим, 29.09.2023 постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Овраменко Л.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.15). Згідно рішення Таращанського районного суду Київської області від 08.01.2020 на 1\\2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] визнано за [PERSON] (а.с.16-18). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Таращанської міської ради №470-5-3 від 17.11.2023,вбачається, що житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] [INFO] (а.с.19). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Таращанської міської ради №4715-3 від 17.11.2023, вбачається, що [PERSON] фактично отримав 1\\2 спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] (а.с.20). В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на садибний житловий будинок по [ADDRESS] від 05.07.2018 до житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: житловий будинок з прибудовою, гараж з прибудовою, погріб, літня кухня, сарай, вбиральня, колодязь, хвіртка, ворота, огорожа. Загальна площа приміщень будинку становить 69,3 кв.м., житлова площа - 48,2. Згідно звіту про оцінку майна житлового будинку по [ADDRESS] , ринкова вартість об`єкту оцінки складає 202252 грн., ринкова вартість 1\\2 частини об`єкта оцінки складає 101126 грн.(а.с.26-27). За вищевикладених обставин судом встановлено неможливість оформлення [PERSON] своїх спадкових прав та отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 житлового будинку. Таким чином, права та інтереси позивача підлягають захисту в судовому порядку згідно ст. 4 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як визначено в ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповітом, тому має право на спадкування. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації . Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. Згідно зі статтею 68 Закону України «Про нотаріат» та підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно проводиться нотаріусами після надання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. В разі відсутності таких документів нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з чим особа, яка претендує на зазначене майно повинна встановлювати право власності в судовому порядку. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року № 7передбачено,що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців,які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за ним права власності на 1\\2 частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved