Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

02.02.2024 [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 15.06.2017 уклала шлюб з [PERSON] , який був між ними зареєстрований у Приморському районному у місті Одесі відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 547. Від шлюбу спільних дітей не мають. З часом сімейне життя погіршилось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та життя, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги. Шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведуть. Шлюб носить формальний характер, а його збереження суперечить їх інтересам. Подальше спільне життя подружжя та примирення неможливі. За таких обставин просить розірвати між ними шлюб. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.02.2024 з метою встановлення місця перебування відповідача [PERSON] , [INFO] , та визначення підсудності наданої справи витребувано докази. Відповідно до відповіді Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 26.02.2024 [PERSON] , [INFO] , який є громадянином Республіки Туреччина, станом на 15.02.2024 з питання продовження строку перебування в Україні, документування посвідками на постійне або тимчасове проживання, надання дозволу на імміграцію в Україну, реєстрації/зняття з реєстраційного обліку до Управління Державної міграційної служби в Миколаївській області та територіальних підрозділів не звертався. Відомості про присутність його на території України відсутні. Відповідно до відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 26.02.2024 згідно даних обліку та моніторингу інформація про реєстрацію місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , який є громадянином Республіки Туреччина, в м. Одеса та Одеській області відсутня. Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 26.02.2024 відомості про перетинання кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином Республіки Туреччина [PERSON] , [INFO] , в базі даних не виявлено. Із позовної заяви вбачається, що останнім відомими фактичним місцем проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , громадянина Республіки Туреччина, є [ADDRESS] . Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також порядок подачі відзиву, відповіді на відзив, доказів і клопотань. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. 11.03.2024 представник позивачки адвокат Скржешевський М.С. надіслав через систему «Електронний суд» до суду заяву, у якій зазначив, що позивачка та він позов підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Документи відповідачу надсилалася за останньою відомою адресою його фактичного місця проживання. Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті Судової влади України. Сторонами не подано будь-яких інших заяв по суті справи, клопотань, доказів тощо. Ухвалою суду від 21.03.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.06.2017 у Приморському районному у місті Одесі відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, між сторонами був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 547, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 14.12.2023 відділом ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.8). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачкою не заявлено про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved