Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складала. Зазначає, що прийняв спадщину як спадкоємець І черги за законом шляхом вступу в управління спадковим майном. Відповідачка також прийняла спадщину, проте на спадковий житловий будинок не претендує відповідно до договору про поділ спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Просить визнати за ним право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері. Також зазначає, що інших спадкоємців за законом, та таких які мають право на обов`язкову частку, у спадкодавця немає. Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 07.02.2024 року. 29.02.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу. Позиція учасників провадження. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить провести судове засідання за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого провадження суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 23.09.2003 року, виданого Сереховичівською сільською радою Старовижівського району Волинської області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 13). Згідно з матеріалів спадкової справи №121/2023 до майна померлої [PERSON] вбачається, що при житті спадкодавиця заповіту не складала, позивач та відповідачка прийняли спадщину як спадкоємці І черги за законом шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, заведена спадкова справа (аркуш справи 47- зворот - 49). Згідно з договором про поділ спадщини від 12.10.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Бабич Н.Г., до позивача переходить на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 52 - зворот - 53). Відповідно до довідки №267 від 10.10.2023 року, виданої виконавчим комітетом Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області (а.с.16) та Виписки з погосподарської книги № 3 за 2001-2005 року (а.с. 17) значиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадщину прийняли: син спадкодавиці - [PERSON] , дочка спадкодавиці - [PERSON] шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не здобуто. 15.11.2023 року приватним нотаріусом Ковельського районного нотаріального округу Волинської області Бабич Н.Г. винесена постанова про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с.15). Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме на житловий будинок по [ADDRESS] позивачем виготовлений (а.с. 23 - 29). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Спадкодавиця [PERSON] померла [INFO] . Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємцям, що прийняли спадщину, видається свідоцтво про право на спадщину (стаття 560 ЦК УРСР України). Згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, у свідоцтві про право на спадщину вказуються спадкоємці, склад і місце знаходження спадкового майна, його оцінка, частка, належна кожному із спадкоємців. Свідоцтво видається всім спадкоємцям разом або кожному з них окремо в залежності від їх бажання. Отже, свідоцтво про право на спадщину є тим правовстановлюючим документом, на підставі якого в подальшому відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» проводилася державна реєстрація права власності. Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно. За таких обставин спадкове право позивачки може бути реалізовано лише в судовому порядку. Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, а також той факт, що за життя спадкодавиця правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті [PERSON] (в силу вимог статті 549 ЦК УРСР), та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved