Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

У січні 2024 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її тим, що [INFO] загинув, захищаючи територіальну цілісність та незалежність України в ході оборонного бою, її чоловік [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від 16.08.2023 та свідоцтвом про шлюб від 26.10.2019. З метою отримання нею та їх малолітніми дітьми одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" вона звернулася до відповідних органів із заявою про призначення та виплату відповідної допомоги та сум, подавши при цьому всі необхідні для цього документи. За висновком заінтересованої особи від 18.12.2023 за №1043/10/14136 вона та двоє її малолітніх дітей мають право на одержання рівними частками зазначеної грошової допомоги. Одночасно з цим право на одержання частки зазначеної грошової допомоги мала і мати її загиблого чоловіка [PERSON] . Однак, остання відмовилася на її користь від отримання відповідної частки одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", що підтверджується нотаріальною заявою від 20.10.2023. Для прийняття відмови [PERSON] додала серед іншого свідоцтво про народження свого загиблого сина серії [NUMBER] від 23.09.1995, яке видане уповноваженим органом іншої держави, а саме, Республіка Комі, росія. Для прийняття її відмови від частки одноразової грошової допомоги з наступним отриманням даної частки нею та їх малолітніми синами необхідним є встановлення факту родинних відносин, а саме, довести той факт, що загиблий [PERSON] є сином [PERSON] .. Легалізувати дане свідоцтво у інший спосіб не є можливим в силу війни, яку веде росія проти України. У зв"язку з тим, що родинний зв"язок між загиблим сином [PERSON] та його матір"ю [PERSON] , не прослідковується та не визнається заінтересованою особою, виникає необхідність у зверненні до суду в порядку окремого провадження для встановленого даного факту. Прямим та безпосереднім доказом наявності родинного зв"язку між загиблим сином [PERSON] та його матір"ю [PERSON] є заява останньої про відмову в отриманні своєї частки одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Враховуючи вищевикладене, просила суд встановити факт родинних відносин між загиблим [PERSON] та [PERSON] , як сином та матір. Ухвалою від 23.01.2024 відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання на 09 год. 10 хв. 20 лютого 2024 року. У судове засідання заявник не з"явилася, подала на адресу суду письмове клопотання про розгляд заяви за її вісутності , підтримала вимоги заяви з вищевказаних підстав і просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] у судове засідання не з"явився, про місце та час його проведення повідомлений належним чином. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку . Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За правилами ч. 2 ст.315 ЦПК ,у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значущість, і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Слід врахувати, що важливою є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом. За приписами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Із листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вбачається, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей. Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві. За вимогами пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: - заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; - витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); - витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.10.2019, виданого Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] , помер [INFO] у віці 27 років, місце смерті с. Мала Токмачка, Пологівський район, Запорізької області (а.с. 10). Після загибелі чоловіка заявник звернулася до Міністерства оборони України з документами для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їхнім сім`ям під час дії воєнного стану». У відповідь на звернення отримала висновок [INFO] від 18.12.2023 №1043/10/14136 щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги членам сім"ї, батькам або утриманцям військовослужбовця [PERSON] , який загинув [INFO] під час дії воєнного стану. На підставі поданих документів члени сім"ї, батьки, утриманці, а саме: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] мають право на одержання рівними частками зазначеної грошової допомоги. Батько [PERSON] , зі слів матері загиблого проживає в росії. Мати [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву про відмову від отримання одноразової грошової допомоги. Документи матері повернуті на доопрацювання, оскільки свідоцтво про народження загиблого видане в росії та потребує легалізації. (а.с.5) Відповідно до заяви про відмову від частки одноразової грошової допомоги, засвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу та зареєстрованої в реєстрі за №3900 від 20.10.2023, [PERSON] , [INFO] , відмовилася від частки одноразової грошової допомоги, передбаченої статею 16-1 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 та визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і навчальницького складу, поліцейським та їх сім"ям під час дій воєнного стану" за загиблого сина, [PERSON] , [INFO] , який загинув захищаючи територіальну цілісність та незалежність України в ході оборонного бою 12.08.2023, на користь його дружини, [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Як вбачається з листа [INFO] № 1043/10/14135 від 18.12.2023 року, у документах, які подано [PERSON] про відмову від призначення та отримання одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за загиблого військовослужбовця [PERSON] , виявлено: свідоцтво про народження загиблого [PERSON] , серії [NUMBER] від 23.09.1995, видане уповноваженим органом іншої держави, а саме, Республіка Комі, росія, у зв`язку з чим документи [PERSON] повернуто на доопрацювання в частині надання свідоцтва про народження [PERSON] , яке легалізовано шляхом консульської легалізації дипломатичними представниками (посольствами, консульствами), та (або) засвідчено компетентним органом шляхом проставленого апостилю, з подальшим нотаріально засвідченим перекладом на українську мову, або надати рішення суду про встановлення батьківства. (а.с.6). Таким чином самою комісією Міністерства оборони України заявнику було вказано на те, що їй необхідно надати рішення суду про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та загиблим військовослужбовцем [PERSON] . Встановлення вказаного факту родинних відносин заявнику потрібно для реалізації її права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2022 № 383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.07.2022 № 741/38077, (зі змінами), перешкодою чому є відсутність документів, які підтверджують що її чоловік [PERSON] , який загинув [INFO] , захищаючи територіальну цілісність та незалежність України та [PERSON] , є рідні син та мати. За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про їх достатній зв`язок на підтвердження факту спорідненості між [PERSON] та [PERSON] , який загинув [INFO] , як матері та сина. Оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, зокрема свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , уродженця республіки Комі , згідно якого у графі -" мати " зазначено [PERSON] ; заявою [PERSON] , завіреною приватним нотаріусом Хмельницького нотаіального округу та зареєстрованого у реєстрі № 3900 від 20.10. 2023 , у якій вона вказує про відмову від частки одноразової грошової допомоги , передбаченої ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей " від 20.12.1991 року та визначеної Постановою КМУ від 28.02.2028 року № 168 за загиблого сина [PERSON] , [INFO] ; свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] від 26.10.2019 ; свідоцтвом про смерть [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , серії [NUMBER] від 16.08.2023 , тому вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved