Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , у якому він просить: визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації позивача, інформацію поширену відповідачем у документів №11-сс/812/113/24 від 31 січня 2024 року; зобов`язати відповідача принести позивачу вибачення у залі суду; зобов`язати відповідача публічно, через засоби масової інформації спростувати неправдиву інформацію, розміщену в документі № 11-сс/812/113/24 від 31 січня 2024 року; стягнути з відповідача на його користь 8082 грн 58 коп. моральної шкоди. судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01 квітня 2024 року на 14 год. 00 хв. Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому [PERSON] повідомила суд про те, що жодного умислу ображати та паплюжити позивача у справі та його батька [PERSON] у неї було. Відомості про анкеті дані позивача вона взяла з ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2024 року, документів які б підтверджували особу скаржника, матеріали судового провадження не містили. У судове засідання з`явився позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Враховуючи думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи без участі відповідача, беручи до уваги прохання відповідача про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. При цьому зазначив, що неявка відповідача у судове засідання свідчить про визнання нею своєї провини та перекладання її на іншу особу. Невірне зазначення у супровідному листі від №11-сс/812/113/24 від 31 січня 2024 року по батькові позивача завдало йому моральної шкоди. Цю ситуацію позивач сприйняв як образу, яка мала наслідком його нервозність, поганий сон, підвищення тиску. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги позивача у цій справі, на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 19 січня 2024 року. Надалі позивач подав апеляційну скаргу, розгляд якої здійснював Миколаївський апеляційний суд. Відповідачем у справі, як секретарем судового засідання Миколаївський апеляційний суд виготовлено супровідний лист № 11-сс/812/113/24 від 31 січня 2024 року, у яким повідомлено Окружну прокуратуру м. Миколаєва та позивача у справі про причини, з яких невідбулося судове засідання з розгляду скарги 31 січня 2024 року о 10 год. 00 хв. Зі змісту цього супровідного листа слідує, що по батькові відповідача зазначено як « [PERSON] ». Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке. Відповідно до Конституції України право на повагу до гідності та честі є одним із особистих немайнових прав фізичної особи, а особливості його здійснення і захисту встановлені Цивільним кодексом України. Частина перша статті 277 ЦК України передбачає, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно з статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Праву особи на повагу до її гідності, честі та на недоторканість ділової репутації кореспондує обов`язок інших осіб, які поширюють інформацію, переконатися в її достовірності ( частина 2 статті 302 ЦК України). За змістом статей 94, 277, 297 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права. Також слід зазначити, що згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду із цим позовом позивач вказує на те, що невірне написання його по батькові ( [PERSON] ) принижує його честь та ділову репутацію, оскільки в лексиконі індіанців мачапунга слово «фос» означає неприємний. Суд позбавлений можливості надати оцінки таким доводам, оскільки позивачем відповідно до приписів частини першої статті 81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження цих обставин. Мова племені мачапнуга не є загальновживаною на території України, суд також не володіє цією мовою. Суд також відхиляє доводи позивача про поширення недостовірної інформації щодо причини відкладення Миколаївським апеляційним судом судового засідання з розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2024 року, призначеного на 31 січня 2024 року на 10 год. 00 хв. Лист голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2024 року №07-02/130/2024 про те, що матеріали скарги позивача 30 січня 2024 року були направлені судом першої інстанції до Миколаївського апеляційного суду, не може бути достатнім доказом недостовірності інформації суду апеляційної інстанції, викладеній у супровідному листі № 11-сс/812/113/24 від 31 січня 2024 року. А визначення причин відкладення розгляду апеляційної скарги віднесено до повноважень суду апеляційної інстанції у кожному конкретному судовому провадженні. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на обґрунтування своїх позовних вимог про визнання недостовірною, такою, що принижує честь і гідність інформації, викладеної відповідачем у супровідному листі № 11-сс/812/113/24 від 31 січня 2024 року. Будь-яких доказів в обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди, завданої позивачу матеріали справи також не містять. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та про необхідність відмовити у їх задоволенні. Судові витрати покладаються на рахунок позивача.

Outcome: dismissed