Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ В грудні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, в якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей, з 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення ними повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.10.2019 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Позивач зазначає, що виконує рішення суду та по можливості сплачує аліменти. Починаючи з 2020 року позивач мешкає з [PERSON] та під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які повністю знаходяться на утриманні позивача та мешкають разом з батьками за адресою позивача. Також, позивач вважає, що встановлені обставини зміни сімейного стану та матеріального становища, є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 20 лютого 2024 року від відповідача [PERSON] поштовим зв`язком надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просила в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо зменшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі. Посилаючись на те, що позивачем не надано жодного доказу який свідчив би про наявність обставин, які могли б вплинути на зменшення розміру аліментів. Також, позивачем не надано жодного доказу, який свідчив би про погіршення його матеріального стану, що могло б вплинути на зменшення розміру аліментів. Позивач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи повідомлена належним чином, до канцелярії суду подала письмову заяву в якій просила в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Ст.11 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Судом встановлено, що з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60353989 від 22.10.2019 вбачається, що згідно виконавчого листа №381/2004/19 від 16.10.2019 виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області, розмір аліментів стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей, збільшено з частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно на 1/3 частину його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с.4-5). Відповідно до свідоцтва про зміну імені 01.12.2020 [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Згідно свідоцтв про народження, [PERSON] народилася [INFO] , а [PERSON] народився [INFO] , їх батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11,12). Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 29.08.2022, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та як і позивач [PERSON] (а.с.10). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Згідно положень статей 141, 180-182, 199 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Ст. 192 СК України\~вказано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У відповідності до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Позивач у своїй позовній заяві просить про зменшення розміру стягнутих аліментів з 1/3 частини на 1/6 частину посилаючись на те, що на його утриманні перебувають двоє дітей від спільного проживання з [PERSON] , а саме: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , але доказів цьому суду не надав. Також, позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає, що він виконує рішення суду від 2019 року про стягнення з нього аліментів та по можливості сплачує аліменти, але з наданого відповідачкою [PERSON] розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданої Фастівським ВДВС у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), станом на 24.01.2024 за боржником [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 155\~315,00 грн. (а.с.33-35). Позивачем була надана до суду Довідка з Пенсійного фонду за формою ОК-5, що він працював офіційно травень-червень 2023 року в Комунальному підприємстві Фастівської міської ради «Фастів-благоустрій». Проте, даний документ, не є належним доказом того, що позивач офіційно працевлаштований, працює, отримує дохід та забезпечує дітей. Доказами могли бути: довідка з місця роботи позивача, виписка з ФОП (за наявності здійснення підприємницької діяльності), довідка про отриману заробітну плату за останні півроку та інше. Однак такі документи не були подані позивачем, що викликає сумнів у наявності доходів у позивача та забезпечення ним своєї сім`ї в цілому. Судом також встановлено, що 05 квітня 2023 року згідно постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області №381/1037/23 було накладено адміністративне стягнення на [PERSON] в вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Також, позивачем не надано жодних доказів погіршення його матеріального стану. Починаючи з листопада 2017 року (момент відкриття виконавчого провадження) до моменту звернення до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, документи, що підтверджують витрати чи інші документи. За наявності таких документів можна було б проаналізувати дохід отриманий позивачем, його витрат та прийти висновку, що дійсно матеріальний стан позивача погіршився. Але жодного доказу, який підтвердив би факт погіршення матеріального стану позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, оскільки позивач не довів обставини, на які посилається в своєму позові, а відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На думку суду, обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт наявності у позивача інших дітей, яких він утримує, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру. Суд вважає, що розмір стягуваних аліментів не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормам діючого\~Сімейного кодексу України. Крім того, батьки не мають компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою Інших доводів та доказів на підтвердження позиції позивача, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed