Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

27 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу. Інших спадкоємців у померлого батька не має. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,38 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Колос», посвідчену сертифікатом серії ЧН № 0243983. Маючи намір спадкувати майно покійного батька позивач звернувся до нотаріуса, але останній відмовив їй в оформленні спадщини через закінчення строку для її прийняття. Своєчасно позивач не звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту. Просить визначити йому додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] . Ухвалою суду від 27.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 27.03.2024. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якій вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви\~по суті\~справи,\~надані сторонами\~докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай) у землі СГП «Колос» розміром 3,38 га в умовних кадастрових гектарах, посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0243983 від 22.07.1996 року (а.с. 11). За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 22.02.1990 секретарем виконавчого комітету Грабівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, яким все своє майно заповів своєму сину [PERSON] . (а.с. 9) [PERSON] є сином [PERSON] ( [PERSON] ) (а.с. 7) Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренком Є.П. було повідомлено позивачу про відмову в оформленні права на спадщину померлого [PERSON] у зв`язку з пропуском позивачем встановленого законом строку на її прийняття (а.с. 12). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с. 22). Отже, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом померлого [PERSON] який виявив намір прийняти спадщину. Інших спадкоємців, які би претендували на спадщину, судом не встановлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. Позивач є спадкоємцем майна покійного [PERSON] за заповітом, разом зі спадкодавцем не проживав, інші спадкоємці [PERSON] за законом та заповітом відсутні. Причина пропуску позивачем строку на прийняття спадщини після померлого батька є поважною. Надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини не порушить права інших осіб. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, суд на підставі ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого14 березня 1999 року [PERSON] ..

Outcome: approved