Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Заявник [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] , жительку с. Товтри Чернівецького району Чернівецької області. В обґрунтування заяви посилається на те, що являється онуком [PERSON] . Згідно довідки МСЕК, [PERSON] являється інвалідом 2 групи, загального захворювання. Діагноз: наслідки органічного ураження ЦНС. Відповідно до висновку лікарської комісії КНП «Вікнянський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] страждає такими діагнозами: помірно виражений розлад особистості внаслідок епілепсії, дифузний кардіосклероз, хронічний пієлонефрит та сечокам`яна хвороба. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу [PERSON] не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. У зв`язку із наведеним заявник змушений звернутись до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Особа, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною - [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 269 від 14.02.2024 не може фактично брати участь в судовому засіданні та давати пояснення по суті справи. Представник особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною [PERSON] - адвокат Павчук С.І. в судовому засіданні просив заявлені вимоги задовольнити. Зазначив, що матеріалах справи є достатньо доказів про психічну хворобу [PERSON] , а тому вимоги відповідають її інтересам. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, адвоката особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.\~Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.10.1978 вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 26.10.2023 вбачається, що 06.05.1995 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 9). Із довідки Вікнянської сільської ради №314 від 13.07.2024 вбачається, що до складі сім`ї [PERSON] входять: бабуся- [PERSON] , [INFO] , дружина- [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Із вказаних документів вбачається, що [PERSON] , [INFO] являється бабусею [PERSON] , [INFO] . Згідно копії витягу із акту огляду МСЕК до довідки серії пов № 009275, [PERSON] , 1954 року народження являється інвалідом ІІ групи загального захворювання, безтерміново. Діагноз МСЕК: наслідки органічного ураження ЦНС (а.с.11). Згідно копії висновку лікарської комісії КНП «Вікнянський центр первинної медико-санітарної допомоги» №102, [PERSON] страждає такими діагнозами: помірно виражений розлад особистості внаслідок епілепсії, дифузний кардіосклероз, хронічний пієлонефрит та сечокам`яна хвороба (а.с.12). У відповідності до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною. Відповідно до ст.55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Частина 1 ст.60 ЦК України визначає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. У п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України зазначено, що обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні. Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Згідно з ч.3 ст.297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (ст.298 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №636/398/19 зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України передбачено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Дієздатність вказує на передбачену нормами права здатність особи самостійно, своїми усвідомленими діями, здійснювати (використовувати і виконувати) суб`єктивні права і юридичні обов`язки. Дієздатність це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються за значеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати в правовідносини, після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник. Недієздатність втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи. Визнання особи недієздатною це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може. Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційновольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності до п.3.3. «Правила опіки та піклування», затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 року №34/166/131/88 вбачається перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна над повнолітньою особою, серед яких значиться рішення суду про визнання даної особи недієздатною. З аналізу зазначеної норми вбачається, що для того, щоб встановити опіку над повнолітньою недієздатною особою потрібне рішення суду про визнання такої особи недієздатною. Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №269, [PERSON] , [INFO] , на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі виражених розладів особистості внаслідок епілепсії з частими поліморфними судомними нападами. За своїм психічним станом, в силу наявного у неї хронічного психічного захворювання, [PERSON] , [INFO] , не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є підстави для задоволення заяви та визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною. У зв`язку з тим, що [PERSON] підлягає визнанню недієздатною, та у відповідності до приписів ч.1 ст. 300 ЦПК України над нею слід встановити опіку, проте, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутнє відповідне подання органу опіки та піклування, вирішення питання про призначення опікуна слід здійснювати в іншому судовому провадженні. Відповідно до ч.ч.6,7 ст.300 ЦПК України строк дії\~рішення про\~визнання фізичної\~особи недієздатною\~визначається судом,\~але не\~може перевищувати\~двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку дії рішення суду. У відповідності до ст. 299 ЦПК України витрати на проведення судової психіатричної експертизи в розмірі 2593,44 гривень вважати такими, що відносяться на рахунок держави. На підставі ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved