Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання кредиту №160171-КС-002 від 12.02.2021р у розмірі 139 056,80 грн., з яких: 70 027,00 грн - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 69 029,8 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом, а також судових витрат у сумі 2147,20 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.02.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту № 160171-КС-002. Даний договір був укладений в електронній формі в порядку, передбаченому законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» через особистий кабінет позичальника на сайті Кредитодавця https://my.bizpozyka.com. Відповідно до умов Договору №160171-КС-002 [PERSON] надано кредит у розмірі 64 000 грн, строком на 24 тижні, тобто до 30.07.2021, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,70412047% в день (фіксована ставка), комісія за надання кредиту - 3 200,00 гривень. Крім цього, 26 квітня 2021 року [PERSON] уклала в електронній формі з ТОВ «Бізнес Позика» Додаткову угоду 1 до Договору про надання кредиту № 160171-КС-002 від 12.02.2021р. (надалі за текстом - «Додаткова угода 1»), відповідно до умов якої позивач видав відповідачу додатковий кредит у розмірі 27 000,00 грн (двома платежами в розмірі 20 000,00 грн. та 7 000,00 грн.) на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, а також був продовжений строк кредиту на 73 дні, тобто термін дії договору (строк повернення кредиту) був продовжений до 11.10.2021, при цьому комісія за надання додаткового кредиту склала 4050,00 гривень. Відповідачка в рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування ним здійснила 9 (дев`ять) платежів на загальну суму 73 645,95 грн. Таким чином, на думку представника позивача, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання вищевказаного договору. Разом з тим, [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, кошти сплатила лише частково, чим порушила свої зобов`язання, у зв`язку з чим у неї станом на 27.09.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 139 056,80 грн. Відтак, представник позивача просить стягнути з відповідачки вказану суму. Ухвалою від 13.10.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи неодноразово відкладався, про що були постановлені відповідні ухвали. В судове засідання, яке відбулося 26.03.2024 сторони та їх представники не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд даної справи без участі представника позивача, у якому зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачка та її представник у судові засідання не з`являлись, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та розпискою представника, який отримав судову повістку на 26.03.2024. Заяв чи клопотань про розгляд справи за відсутності сторони відповідача подано не було, про причини неявки суд не повідомлено. Також, стороною відповідачки не було подано відзиву на позов. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 01 квітня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 26.03.2024, датою ухвалення даного рішення є саме 01 квітня 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.02.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту №160171-КС-002 (далі -Договір) (а. с. 9-10). Такий договір був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», про що зазначено у преамбулі Договору. Укладення вищевказаного Договору підтверджується Візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №160171-КС-002 від 21.02.2021, з якої вбачається, що відповідачка підписала даний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5118 (а. с. 11-12). Відповідно до п. 1 Договору кредитодавець надає позивальникові кредит у розмірі 64 000,00 грн., строком на 24 тижні до 30.07.2021 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,70412047% в день. Комісія за надання кредиту 3200,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (а. с. 9). Згідно з п. 2 Договору протягом строку кредитування процента ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початку календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. 12.02.2021 позивач видав відповідачці кредит у розмірі 64 000,00 грн. на картковий рахунок, вказаний відповідачкою в особистому кабінеті, що підтверджується копією платіжного доручення № 24650 від 12.02.2021, виданого АТ «Приватбанк» (а. с. 28). Окрім цього, 26.04.2021 [PERSON] уклала із ТОВ «Бізнес Позика» Додаткову угоду №1 до Договору 160171-КС-002 про надання кредиту від 21.02.2021 (далі - Додаткова угода №1) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі через особистий кабінет позичальника, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронної Додаткової угоди № 1 до Договору про надання кредиту № 160171-КС-002 від 21.02.2021 (а. с. 19-22). Відповідно до умов Додаткової угоди №1 ТОВ «Бізнес Позика» надала позичальнику додатково кредит в сумі 27 000,00 грн (двома платежами в розмірі 20 000,00 грн. та 7 000,00 грн.). Строк кредиту був продовжений на 73 дні - до 11.10.21. За зміну умов договору позичальник зобов`язаний був сплатити комісію в розмірі 4050,00 грн. Сторонами в п. 7 Додаткової угоди також погоджено новий «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником коштів (а. с. 19-20). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за умовами Додаткової угоди 1 виконало та надало відповідачці додатковий кредит в розмірі 27000 грн, що підтверджується 2 квитанціями платіжної системи «Pay» 402426789, №402427042 та листами АТ «Таскомбанк» від 25.09.2023, з яким ТОВ «Бізнес Позика» 11.11.2020 було укладено Договір №83 про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам (а. с. 35-39). Отже, позивач відповідачці надав кредит на загальну суму 91 000,00 гривень. Разом із тим, після укладення додаткової угоди загальна сума неповернутого кредиту склала 73881,01 грн, про що вказано у п. 5 Додаткової угоди №1. Відповідно до інформаційних довідок, виданих ТОВ «Платежі онлайн» відповідачка у рахунок погашення отриманого кредиту сплатила 73 645,95 грн, а саме: 22.02.2021 - 3000,00 грн (довідка № 113/09 від 15.09.2023); 26.02.2021 - 6810,00 грн (довідка №114/09 від 15.09.2023); 12.03.2021 - 9810,00 грн (довідка №115/09 від 15.09.2023); 26.03.2021 - 9810,00 грн (довідка №116/09 від 15.09.2023); 08.04.2021 - 9810,00 грн (довідка №117/09 від 15.09.2023); 20.04.2021 - 9738,21 грн (довідка №118/09 від 15.09.2023); 26.04.2021 - 1980,60 грн (довідка №119/09 від 15.09.2023); 11.05.2021- 11330,00 грн (довідка №120/09 від 15.09.2023); 25.05.2021 - 11357,14 грн (довідка №121/09 від 15.09.2023) (а. с. 40-49 ). Із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви та складеного позивачем, вбачається, що відповідачка здійснила часткову оплату за договором на загальну суму 73 645,95 грн, які були зараховані та розподілені на погашення заборгованості наступним чином: 20 973,00 грн - скеровано на погашення основної суми кредиту, 42 422,95 грн - скеровано на погашення відсотків за користування кредитом, 7 250 грн - комісії за надання кредиту. Тобто, після часткової оплати основної суми кредиту до сплати залишилася заборгованість в сумі 70 027,00 гривень (91000,00 грн. - 20973,00 грн =70027,00 грн). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за даним договором у неї станом на 27.09.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 139 056,80 грн, з яких: 70 027,00 грн - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 69 029,80 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом. Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідачки, оскільки вона ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Статтею 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відправлення та передавання електронних документів здійснюються автором або посередником в електронній формі за допомогою засобів інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем або шляхом відправлення електронних носіїв, на яких записано цей документ - ст. 11 вищевказаного закону. Відповідно до п. 6 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; Як встановлено судом, між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено вищевказаний Договір про надання кредиту та додаткову угоду до нього з використанням інформаційно - телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі. В Договорі зазначено адресу [PERSON] , її паспортні дані, дату народження, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, адресу проживання та реєстрації, номер банківського рахунку/картки для перерахування коштів, котрі належать останній, що є підтвердженням здійснення нею процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши вищевказані договори електронним підписом відповідач добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування. Зокрема, з форми послідовності дій клієнта при укладенні договору № 160171-КС-002 від 12.02.2021 та додаткової угоди №1 від 26.04.2021 в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця вбачається, що клієнт, використовуючи номер телефону, зайшов у особистий кабінет, ознайомився про доступні продукти товариства, отримав інформацію про обрані умови кредиту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав договір одноразовим ідентифікатором G-5118, а додаткову угоду одноразовим ідентифікатором G-6596. Одноразові ідентифікатори направлялись відповідачці шляхом надсилання повідомлення на її мобільний номер, який вказувався нею при реєстрації на сайті. Відповідачка підписала акцепт одноразовим ідентифікатором, опісля відбулося формування підписаного Договору та Додаткової угоди №1. В особистому кабінеті відповідачки виведено договір для перегляду та скачування. Таким чином, матеріалами справи підтверджується укладання між сторонами спірного правочину, який підписаний позивачкою допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету вищевказаний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі № 524/5556/19. Також суд враховує і те, що зробивши дев`ять платежів з метою погашення боргу по даному договору, відповідачка вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору, що, відповідно, свідчить про правомірність вимог позивача. Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц, а саме що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Відтак, судом встановлено, що відповідачка отримала грошові кошти, проте зобов`язання за Договором виконала частково, чим порушила права останнього та внаслідок чого утворилася заборгованість. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як зазначено вище, із розрахунку заборгованості вбачається, по даному Договору обліковується заборгованість в розмірі 139 056,80 грн, з яких: 70 027,00 грн - заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом; 69 029,80 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом. На час розгляду справи відповідачкою не надано відомостей, що свідчать про погашення вищевказаної заборгованості та про причини несвоєчасного погашення такої у добровільному порядку. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачкою та її представником не заперечувався та не спростовувався. Отже, враховуючи наведене, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачка [PERSON] в порушення умов Договору № 160171-КС-002 від 12.02.2021 та додаткової угоди №1 від 26.04.2021 належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань, отриманий кредит та нараховані відсотки за користування ним не погасила. Доказів належного виконання взятих на себе зобов`язань сторона відповідача суду не надала. Відтак, суд дійшов до висновку, що заявлена позивачем заборгованість за кредитним договором на загальну суму 139 056,80 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом, в сумі 2147,20 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст.22, 256, 258, 261, 512-514, 516-518, 610-612, 623, 627, 629, 638, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved