Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Адвокат Римлянська Г.О. звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вищезазначеною позовною заявою. Посилалася на те, щопозивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , [INFO] .Свої сімейні відносини сторони припинили у вересні 2012 року, після чого донька почала проживати з позивачкою. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.11.2012 року шлюб між сторонами розірвано. З того часу донька проживає з позивачкою та остання здійснює піклування про неї, виховує та утримує її, забезпечуючи всі необхідні умови для навчання та гармонійного розвитку. На підставі рішення Сокирянського районного суду від 25.06.2013 року з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , стягуються аліменти у розмірі500 грн., щомісячно, до повноліття дитини. На підставі ч.2 ст.195 СК України державним виконавцем, який здійснює виконавче провадження, перераховано розмір аліментів і на даний час аліменти стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дитини у мінімальному розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач проживає в Чехії, приблизно з лютого 2018 року, тобто близько 6-ти років, відповідач з донькою не зустрічався, з нею не спілкується, у її вихованні жодної участі не бере, про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток не піклується, не створює жодних умов для розвитку її природних здібностей, підготовки дитини до самостійного життя, а присуджені аліменти, розмір яких є мізерним, сплачує частково, внаслідок чого на даний час має заборгованість у сумі 5496,50 грн. Відповідач на протязі тривалого проміжку часу жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини, що свідчить про його особисте байдуже ставлення до дитини. При цьому, жодних перешкод для спілкування батька з донькою позивачка не чиниться. Позивачка [PERSON] , 23.03.2016 року зареєстровала шлюб з [PERSON] , від якого народила двох дітей: [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2016 року народження. Неповнолітня [PERSON] є фізично здоровою,за місцем попереднього навчання - дирекцією Опорного закладу «Сокирянський ліцей №1» та за місцем поточного навчання - дирекцією Новоселицького медичного фахового коледжу дитина характеризується позитивно. Дитина проживає з позивачкою в [ADDRESS] , в будинку її батька [PERSON] , разом зі своїми сестрами та дідом. Будинок газифікований, із зручностями, для дитини створені місця для навчання та відпочинку, вона забезпечена всім необхідним. Зі сторони позивачки дитині створені комфортні умови для життя, навчання та цікавого дозвілля. Для розвитку дитини вона прикладає всі зусилля та можливості. На даний час, донька навчається в Новоселицькому медичному фаховому коледжі, всі виграти на одяг, взуття, предмети гігієни, харчування, проживання сплачує позивачка. Відповідач байдуже відноситься до потреб доньки та не приймає участі в їх фінансуванні. Всі витрати по утриманні доньки несе позивачка з участю свого чоловіка - вітчима доньки [PERSON] . Позивачка на даний час не працевлаштована, займається домашнім господарством та створенням для дітей максимально прийнятних умов для життя. Відповідач вже декілька років проживає в Чехії, де працює, однак його місце роботи та розмір отримуваних заробітків їй не відомі. За станом здоров`я відповідач є фізично здоровим, тяжких та хронічних хвороб не має, тому здатний забезпечувати доньці сторін належний рівень життя, виховання та розвитку, однак не забезпечує їх. Позивачка звернулась до органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] . Розглянувши заяву, виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки та піклування, рішенням від 20.02.2024 року №24, прийшов до висновку надати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] . Крім цього, зазначила, що будучи запрошеним на засідання комісії з прав дітей виконавчого комітету Сокирянської міської ради, відповідач не з`явився, однак, направив на адресу міської ради заяву, згідно якої не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , проживаючої за адресою: [ADDRESS] . У підготовче судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, однак представник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, позовні вимоги підтримують повністю та просила їх задовольнити Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , просить розгляд справи проводити без його присутності. Представник третьої особи Войняк Н.А. в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її присутності, вирішення даної справи покладає на розсуд суду. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області 08.11.2007 року, зазначено, що [PERSON] , народилась [INFO] в м.Чернівці, про що складено відповідний актовий запис №99. Батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.11.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копії рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 25.06.2013 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 04.06.2013 року і до повноліття дитини. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сокирянського районного управління юстиції у Чернівецькій області 23.03.2016 року, зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.03.2016 року, про що складено відповідний актовий запис №11. Після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвища [PERSON] та [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.02.2024 року проведеного заступником державного відділу Сокирянського ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Максимчуком С., станом на 31.01.2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів по ВП №39504787 становить 5496,50 грн. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 12.02.2024 року, складеним комісією у складі: начальником Служби у справах дітей - [PERSON] , головним спеціалістом Служби у справах дітей [PERSON] та фахівцем соціальної роботи [PERSON] , зазначено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: позивачка [PERSON] , її чоловік [PERSON] , діти [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2016 року народження та донька позивачки [PERSON] , 2007 року народження. Також зазначено, що під час бесіди працівниками служби з неповнолітньою дитиною [PERSON] було встановлено, що дитина не заперечує щодо позбавлення батьківських прав її батька відносно неї, оскільки вона з батьком протягом багатьох років не спілкується, її батько не приймає участі у її житті. Згідно копії письмової заяви [PERSON] від 25.03.2024 року, зазначено, що відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області за №24 від 20.02.2024 року, прийнято рішення згідно якого затверджено висновок виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно вимог статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьків батьківських прав не припиняє їхнього аліментного обов`язку щодо дитини. Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК (2947-14). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьківські права тривають до повноліття дитини, позбавлення батьківських прав після його настання закон не допускає. Тобто, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцять років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Отже, умовами застосування такої міри відповідальності як позбавлення батьківських прав є: 1) здійснення батьком (матір`ю) правопорушення, передбаченого ст. 164 СК; 2) наявність вини в діях батька (матері); 3) батько (мати) володіють повною цивільною дієздатністю; 4) дитина не досягла повноліття. Зазначені умови для позбавлення батьківських прав мають існувати одночасно. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати, зокрема, два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, після повно, всебічно та об`єктивно встановлених обставин справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, та враховуючи, що відповідач не заперечував щодо задоволення позовних вимог щодо позбавлення його батьківських прав його відносно доньки, суд вважає необхідним позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітньої дитини. При цьому, суд приймає до уваги рішення виконавчого комітету Сокирянської міської ради Чернівецької області за №24 від 20.02.2024 року, прийнято рішення згідно якого затверджено висновок виконавчого комітету Сокирянської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки, на думку суду, він складений з урахуванням усіх конкретних обставин справи та не суперечить інтересам дитини. Суд роз`яснює, що згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз`яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України), якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з вищевикладених положень процесуального закону, суд взяв до уваги, що позовні вимоги були визнані відповідачем в підготовчому судовому засіданні в повному обсязі. Визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав і інтересів інших осіб, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав також відповідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі 20, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст.150,155,164-167,171,180-183,191,212,243-244 Сімейного кодексу України, ст.60 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved