Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що між позивачем та [PERSON] 02.12.2021 був укладений договір позики, відповідно до якого позивач надав грошові кошти відповідачу у сумі 1 273 400,00 грн., що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 46 592 доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання Договору, терміном повернення до 02.06.2022 року. Відповідачем повернуто суму, еквівалентну 1 700 доларів США. Сума неповернутої заборгованості станом на 01.08.2023 становить 1 687 939,20 грн, що за середнім курсом продажу долара США комерційними банками еквівалентно 44 892 доларів США 00 центів. Відповідач умови договору не виконав, кошти у встановлений договором строк не повернув. З урахуванням викладеного просить суд, стягнути з [PERSON] суми заборгованості за договором позики від 02.12.2021 в розмірі 8 573 556,92 грн., з яких 1 3687 939,20 грн. - заборгованість з повернення позики, 6 485 821,08 грн. - пеня за період з 01.08.2022 по 01.08.2023 (включно), та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача. Суд ухвалив, можливим розглядати справу за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їїм правовідносини. Судом встановлено, що 02.12.2021 року був укладений договір позики, згідно умов якого позивач передав відповідачу у власність грошові кошті в сумі 1 273 400,00 грн., що станом на дату укладання Договору було еквівалентно 46 592 доларів США 00 центів за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на дату укладання Договору, терміном повернення до 02.06.2022 року (а.с. 5-6). З моменту укладання договору до дня звернення до суду відповідачем кошти в повному обсязі не повернуто. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п. 2.2. Договору позика повертається у строки та порядку, визначеному пунктом 2.6. договору, у гривнях за середнім курсом продажу долара США комерційними банками на день кожної передачі грошових коштів в рахунок повернення позики. Пунктом 2.4. Договору встановлено, що про кожен факт повернення позики або її частини в готівковій формі Позивач або уповноважена ним особа надає Відповідачу власноручно підписану ним розписку про отримання грошових коштів. У відповідності до умов договору відповідачем повернуто суму, еквівалентну 1700 доларів США, а саме: 28.12.2021 - суму еквівалентну 900 доларів США 00 центів, 04.02.2022 - суму еквівалентну 800 доларів США 00 центів. Сума неповернутої заборгованості станом на 01.08.2023 становить 1 687 939,20 грн., що за середнім курсом продажу долара США комерційними банками (37,60 грн. за 1 дол. США еквівалентно 44 892 доларів США 00 центів ((44 892 дол. США - 1 700 дол. США) х 37,60 грн. = 1 687 939,20 грн), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] пені в розмірі 6 485 821,08 грн та штрафу в розмірі 399 796,64 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності з п. 3 Договору при неповерненні чи несвоєчасному повернені суми позики або її частини, у строки, визначені пунктом 2.6 цього Договору, позичальник сплачує позикодавцеві пеню в розмірі 1 (один) процент від суми простроченого платежу за кожен день прострочки сплати боргу. В позовній заяві надано розрахунок розміру пені станом на дату подання цього позову за період з 01.08.2022 року по 01.08.2023 (включно), відповідно до якого розмір пені становить 6 485 821,08 грн. Зі змісту договору позики, що укладений між сторонами, вбачається, що у п.2.6 Договору визначено порядок погашення заборгованості шляхом сплати відповідних платежів щомісячно. Так, в строк до 02.01.2022 поверненню підлягає сума у гривні, що еквівалентна 832 долари США за середнім курсом продажу долара комерційними банками на дату повернення, в строк до 02.02.2022 та у строк до 02.03.2022 повернення у тій самій сумі. Позивач посилається на те, що 28.12.2021 відповідачем повернуто суму коштів, що еквівалентна 900 доларів США середнім курсом продажу долара, а 04.02.2022 - 800 доларів США. Тобто станом на день чергового платежу - 02.03.2022 відповідачем свої зобов`язання щодо повернення частин позики виконані були належним чином. Відповідно до положень п. 3.2. Договору позики, при неповерненні суми позики у строки, визначені п. 2.6. цього Договору, Позичальник сплачує штраф у розмірі 25% (двадцять п`ять процентів) від суми простроченого платежу за кожний випадок прострочки сплати боргу Загальна сума штрафу за Договором позики складається із суми всіх штрафів за прострочення платежів, які були нараховані відповідно до умов договору позики, просить стягнути з відповідача на свою користь 399 796,64 грн - суму штрафу за допущення прострочення платежів, що мали місце 03.03.2024 в сумі, що еквівалентна 832 доларів США, 03.04.2022 в сумі, що еквівалентна 832 доларів США, 03.05.2022 в сумі, що еквівалентна 832 доларів США, 03.06.2022 прострочено платіж в сумі, що еквівалентна 42 432 доларів США. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Терміни дії воєнного стану і загальної мобілізації продовжувалися кілька разів за рішенням Верховної Ради та за поданням президента України і на момент ухвалення цього рішення триває. Водночас Закон України від 15.03.2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України доповнено п.п. 18 і 19. Так, у відповідності до п. 18 зазначається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення». Враховуючи вищезазначене, те що станом на момент розгляду справи в Україні воєнний стан не скасовано і не припинено, суд приходить до висновку про відмову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] пені в розмірі 6 485 821,08 грн за період з 01.08.2022 по 01.08.2023 включно та 399 796,64 грн. штрафу за допущення прострочення платежів, оскільки до моменту введення воєнного стану відповідачем свої зобов`язання за договором виконувались належним чином. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково на суму 1 687 939,20 грн, що становить 19,68 % від заявлених вимог, то із відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 2 641,05 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial