Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Справа надійшла до Орджонікідзевського міського суду за підсудністю з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області 16 жовтня 2023 року на підставі розпорядження в.о. голови Апостолівського райсуду Л.І.Кодрян у зв?язку з тим, що в районному суді працюють два судді, у яких закінчились повноваження. 18 жовтня 2023 року справа відкрита та прийнята мною до свого провадження. У відповідності до ч.12 ст.33 ЦПК України, у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Справа розглядається в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено в приміщенні Орджонікідзевського міського суду на 06 грудня 2023 року о 13 годині 30 хвилин з викликом учасників процесу. Клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса належним чином засвідчену копію спадкової справи №234/2020, заведеної після смерті [PERSON] , задоволено. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивачки, оскільки вона хворіє, просить судове засідання провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від приватного нотаріуса копія спадкової справи надійшла. Судове засідання призначено на 31 січня 2024 року на 10.00 год. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надіслав. Судове засідання призначено на 28 березня 2024 року на 13.30 год. Представник позивача надіслав повторне клопотання про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивачки, оскільки вона продовжує хворіти, просить судове засідання провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Від Зеленодольської міської ради електронною поштою надійшов лист, яким відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, просить підготовче судове засідання та розгляд справи провести за відсутності його представника. Таким чином, відповідно до ст.280 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З матеріалів справи слідує, що позивач 09.05.2023 року звернулася до Апостолівського райсуду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про встановлення факту проживання однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] у віці 63-х років у себе вдома помер від хронічної серцево-судинної недостатності та іншого виду патоломгії її чоловік гр. [PERSON] , [INFO] , уродженць смт. Димитрове Олександрійського району Кіровоградської області, який зареєстрував шлюб з нею 19.06.1976 року у Зеленодольській селищній раді Апостолівського району Дніпропетровської області. Про це в книзі реєстрації про укладення шлюбів селищної ради того ж числа зроблено запис за № 38. Чоловік був зареєстрований та постійно від 14 грудня 1990 року до дня своєї смерті ( [INFO] ) проживав разом з позивачкою однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Право спільної часткової власності на цю двокімнатну квартиру у рівних долях позивачка з чоловіком набули 15.11.2006 року на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Проживаючи спільно з чоловіком у цій двокімнатній квартирі вона при цьому від 09.11.2010 року і по день звернення до суду була зареєстрована в однокімнатній квартирі за іншою адресою: [ADDRESS] , яку успадкувала після смерті своєї мами у тому ж 2010 році. 11.01.2019 року позивачка з чоловіком шлюб розірвала у Апостолівському РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, однак продовжували жити однією сімєю, тобто вони й надалі мали спільний сімейний бюджет та спільний побут, мали один перед одним взаємні права та обов`язки, вона для колишнього чоловіка готувала їжу, прала білизну, вони обоє ходили до лікарні та аптеки. Продукти у них були спільні, як і посуд, у квартирі був один холодильник. Позивачка стверджує, що саме вона доглядала спадкодавця як свого співмешканця, коли він хворів, купувала на сім?ю продукти, ліки, та здійснювала його поховання за їхні спільні кошти. Оскільки інших спадкоємців на майно померлого за законом не було, позивачка прийняла спадщину у вигляді його частки квартири, яку вони спільно приватизували і в якій вони мешкали спільно до смерті чоловіка, але заяву приватному нотаріусу Богомолову В.І. про прийняття спадщини колишнього чоловіка як спадкоємець четвертої черги спадкування позивачка подала лише 15 грудня 2020 року. Заяву позивач подала з порушенням шестимісячного строку після відкриття спадщини. Причиною порушення цього строку вона називає наявну в неї тривалу в часі важку хворобу , а саме злоякісне новоутворення шийки матки та товстої кишки. Після смерті чоловіка їй тяжко було відвідувати сімейного лікаря, аптеку та продовольчі магазини. У жовтні 2019 року їй було здійснене чергове хірургічне оперативне втручання, але до сьогодні вона відчуває себе хворою. На підтвердження хвороби позивачка надає довідку сімейного лікаря від 26.04.2023 року. Приватний нотаріус Богомолов В.І. у відповідь на її заяву про прийняття спадщини виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Своє рішення обґрунтував тим, що вона пропустила встановлений строк для спадкування та не надала документів, які б підтвердили факт родинних відносин зі спадкодавцем. При цьому нотаріус здійснив реєстрацію спадкової справи у спадковому реєстрі, а також роз?яснив, що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини встановлюється судом. Відмова нотаріуса стала причиною її звернення до суду з цією позовною заявою. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Стаття 316 того ж Кодексу надає позивачу право на подачу заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, до суду за місцем його проживання. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст.3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 того ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 того ж Кодексу про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов?язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Перевіривши матеріали даної справи, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, зважаючи на те, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення позивача від спадкування, суд приходить до висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Знайшов своє підтвердження й факт проживання позивачки [PERSON] (іпн [NUMBER] ) однією сім?єю зі спадкодавцем гр. [PERSON] , який помер [INFO] у м. Зеленодольську Криворізького району Дніпропетровської області, не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. Тому позовні його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі статтей 1220, 1222, 1269, 1270 ЦК України, ч.2 ст.3 СК України,

Outcome: approved