Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем, [PERSON] , позивачка перебуває у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2002 року виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. З грудня 2021 року сімейні стосунки сторін зіпсувалися через відсутність взаєморозуміння, подальше спільне життя стало неможливим. На теперішній час сторони проживають окремо. У зв`язку з викладеними обставинами в позові просить про розірвання шлюбу. Позивачка в судове засідання не прибула, у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст.280\~ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом було встановлено, що 20 грудня 2002 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області відділу реєстрації актів громадянського стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 77, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Спільних дітей сторони не мають. Інформації про наявність між сторонами спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, матеріали справи не містять. На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СімейногоКодексуУкраїни (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Окрім того, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою не було заявлено клопотання про те, щоб їй відновлювали її дошлюбне прізвище, суд вважає необхідним залишити їй прізвище обране під час шлюбу - « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141\~ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі ст.ст.110-113 СК України,

Outcome: approved