Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

У жовтні 2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Бойко І.Ю.,\~\~ звернувся\~ до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позовних\~ вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати\~ [PERSON] ,\~ після смерті якої\~ відкрилася спадщина на 2 / 3\~ частини квартири [ADDRESS] .\~\~ Іншими співвласниками\~ спадкового майна, після померлої матері, по 1 / 6 частині, являються її сини - позивач [PERSON] \~ та відповідач [PERSON] .\~ На момент смерті, спадкодавець [PERSON] проживала в\~ м.Грос-Ціммерн\~\~ Федеративна Республіка Німеччина. 24.11.2024 року урна з прахом померлої [PERSON] була захоронена на кладовищі «Сухий Яр» м.Біла Церква. Позивач зазначає, що оскільки спадкодавець була особою похилого віку, на час смерті їй виповнилося 91 рік, то позивач проживав разом зі своєю матір`ю, здійснював догляд та піклування. Спадкоємцями першої черги за законом\~ являються сини спадкодавця\~ - [PERSON] \~ та\~ [PERSON] Чоловік спадкодавця [PERSON] помер раніше, [INFO] .\~ 08.10.2021 року позивач звернувся до нотаріуса\~\~ із письмовою заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 2 / 3 частки квартири [ADDRESS] , та отримав відмову, оскільки позивачем пропущений\~ строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а також спадщина не прийнята позивачем на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, оскільки реєстрація місця проживання спадкоємця і спадкодавця була за різними адресами, тому позивачу рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить суд встановити факт постійного спільного проживання із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник позивача\~ суду пояснила,\~ що\~ останнє місце\~ проживання\~ [PERSON] було в Німеччині\~ в [ADDRESS] , де вона була зареєстрована з сином [PERSON] , відповідачем у справі. В Україні місце проживання сторін та їх матері було зареєстрованим по [ADDRESS] , однак відомості відносно\~\~ [PERSON] наявні, лише, в будинковій книзі. Представник відповідача підтвердив той факт, що в Німеччині, фактично родина [PERSON] \~ проживали всі разом, позивач [PERSON] доглядав матір, хоча місце його проживання було зазначено за іншим адресом.\~\~ З 2001 року сторони зі своєю матір`ю жили в Німеччині, а коли приїздили в Україну, то проживали в своїй квартирі по\~ [ADDRESS] своєю ухвалою від 11.12.2023\~ року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив справу до розгляду (а.с.32). Ухвалою судді від 26.01.2024 року суд витребував у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Кривенко І.В.\~ належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 36). 09.02.2024 року на виконання ухвали про витребування доказів, суду надійшла інформація про відсутність спадкової справи (а.с.41-45). 23.02.2024 року представник відповідача адвокат Шевчук Ю.І. подав заяву про визнання позову відповідачем (а.с.46).\~ 27.02.2024 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.52). Представник позивача адвокат Бойко І.Ю.\~ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.\~ Представник відповідача адвокат Шевчук Ю.І. в судовому засіданні визнав позов.\~ Заслухавши пояснення\~ представників сторін,\~ покази свідка,\~ дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2014 рок померла\~\~ [PERSON] ,\~ в м. в\~ м.Грос-Ціммерн\~\~ Федеративна Республіка Німеччина, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом РАЦС м.Дібург 15.10.2018, апостильоване Урядовою президією в м.Да?рмштадт Федеративна Республіка Німеччина 18.10.2018\~ за №-А-8316/2018\~ (а.с.11). 24.11.2024 року урна з прахом померлої [PERSON] була захоронена на кладовищі «Сухий Яр» м.Біла Церква, що підтверджується довідкою № 239\~ від 25.11.2014 року, виданою КП БМР «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» [PERSON] (а.с.15). Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] , та відповідач [PERSON] являються синами\~ [PERSON] ,\~ що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та копією свідоцтва про народження [NUMBER] \~ (а.с. 13,14). Встановлено, що [INFO] помер чоловік спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданого відділом РАЦС Білоцерківського місьвиконкому (а.с. 12). З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON] , залишилось спадкове майно у вигляді 2 / 3\~ частини квартири [ADDRESS] .\~ Іншими співвласниками\~ зазначеної квартири,\~ по 1 / 6 частині, являються [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою № 2949 від 20.10.021 року, виданою КП КОР «Південне бюро технічної інвентарізації» (а.с.16).\~\~\~ Зідно листа Управління адміністративних послуг БМР №15.1.-11/2267 від 11.10.2023 та карточки прописки (форма А), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована по [ADDRESS] з 21.02.1973 року. Запис про зняття з місця реєстрації відсутній (а.с.23,24). Згідно витягу зі Спадкового реєстру № 66783778, виданого 08.10.2021 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу, інформація про відкриття спадкової справи після померлої [INFO] \~\~ [PERSON] , станом на 08.10.2021 року -\~ відутня (а.с.9). Матеріали справи містять постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.10.2021 року, за якою [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на\~ спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.7-8). Встановлення факту постійного проживання необхідно позивачу для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. [PERSON] звернувся до суду з вимогою про встановлення факту , що має юридичне значення в позовному провадженні, оскільки 11.10.2023 року Білоцерківський міськрайонний суд відмовив у відкритті провадження у справі за заявою [PERSON] в окремому провадженні (а.с.25). Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання позивача зі своєю мамою на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що з 1997 року він знайомий і товаришує з [PERSON] , та добре знає всю його родину. [PERSON] проживала разом зі своїми обома синами в м. Біла Церква, а на початку 2000 років, [PERSON] погодилася виїхати жити разом зі своїми синами до ФР Німеччини де отримав житло і роботу її старший син [PERSON] .\~ [PERSON] проживав фактично разом з мамою і братом, але для належного оформлення грошової допомоги, був зареєстрованим за іншим адресом. Свідок ніколи не втрачав контакт, постійно спілкувався\~ зі сторонами, обізнаний щодо їхніх майнових справ в м. Біла Церква, допомагав із захороненням праху [PERSON] . Свідок ствердив, що позивач постійно проживав зі своєю мамою, з 2001 року вони разом мешкали в Німеччині. Позивач займався захороненням 24.11.2024 року урни з прахом померлої матері [PERSON] \~ на кладовищі «Сухий Яр» в м.Біла Церква, що підтверджується довідкою № 239\~ від 25.11.2014 року, виданою КП БМР «Спецкомбінат з надання ритуальних послуг» [PERSON] . З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, оскільки встановлення цього факту породжує для позивача юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт [PERSON] не має. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, оскільки судом встановлено факт проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved