Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом (а.с.2-5) в якому просить: - зобов`язати Чорноморський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт та оголошену заборону на відчуження, що накладений на невизначене нерухоме майно громадянина України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , реєстраційний номер обтяження: 11170748, що зареєстровано 16.05.2011, підстава обтяження: постанова від 10.05.2011; - зобов`язати Чорноморський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зняти арешт та оголошену заборону на відчуження, що накладений на невизначене нерухоме майно громадянина України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , номер запису про обтяження: 11429943 (спеціальний розділ), підстава обтяження: постанова від 24.09.2015; - зобов`язати Чорноморський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) вилучити відомості з Єдиного реєстру боржників щодо громадянина України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у Чорноморському відділі Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебували виконавчі провадження боржником в яких є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , на майно якого було накладено арешт та заборону на відчуження майна. Позивачем 14.07.2023 було подано заяву про виключення відомостей про фізичну особу з Єдиного реєстру боржників до Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса). Однак, у відповіді Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м.Одеса) зазначено, що відповідно до даних АСВП виконавчі провадження, боржником в яких є Дуб [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що перебували на примусовому виконанні у Відділі: ВП №577820797, ВП №5775959, ВП №57782016, ВП №57865469, ВП №58880004, ВП №59958298, ВП №60651473, ВП №61815957, ВП №62864089, ВП №62832809, ВП №63821050, ВП № 64252998, ВП №65373151, за якими [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників, були завершені (не закінчені), а виконавчі документи були повернуті стягувачам без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Також зазначено, що оскільки всі виконавчі провадження, за якими [PERSON] внесено до ЄРБ були завершені, а виконавчі документи були повернуті стягувачам без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави для виключення [PERSON] з Єдиного реєстру боржників. Згідно відповідей з банку та фінансових установ щодо [PERSON] , відсутні майнові та фінансові претензії за кредитним договором №11113198000 від 06.02.2007 у ТОВ «Вердикт Капітал», тому позивач вважає, що є всі законні підстави для зняття арешту з невизначеного нерухомого майна. За вказаних обставин та з метою захисту своїх прав, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник відповідача, надав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позову [PERSON] (а.с.28-35) (а.с.55). Суд вивчивши доводи позивача, пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що на примусовому виконанні у Чорноморському відділі Державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебували виконавчі провадження, боржником в яких був [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , які завершені (виконавчі документи були повернуті стягувачам без виконання). Також, з відповіді, наданої начальником Чорноморського відділу ДВС (а.с.10), №21.15/20222 від 26.06.2023, вбачається, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (спец розділ, електронний архів), на примусовому виконанні у Відділі відсутні виконавчі провадження, боржником в яких є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Відповідно до розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями «строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один (один) рік», тому матеріали завершених виконавчих проваджень, боржником в яких був [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у визначеному Законом порядку та строк - знищено, тому надати більш детальну інформацію та копії виконавчих проваджень немає можливості (а.с.10). У відповіді Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - Відділ) від 21.07.2023 за №21.15/22433 зазначено: Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі провадження, боржником в яких є [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що перебували на примусовому виконанні у Відділі: ВП № 57782079, ВП № 57759259, ВП № 57782016, ВП № 57865469, ВП № 58880004, ВП № 59958298, ВП № 60651473, ВП № 61815957, ВП № 62864089, ВП № 62832809, ВП № 63821050, ВП № 64252998, ВП №65373151, за якими [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників, були завершені (не закінчені), а виконавчі документи були повернуті стягувачам без виконання на підставі пунктів 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Частиною 7\~статті 9\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» встановлено,\~що відомості\~про боржника\~виключаються з\~Єдиного реєстру\~боржників одночасно\~з винесенням\~постанови про\~закінчення виконавчого\~провадження,\~повернення виконавчого\~документа стягувачу\~на підставі\~пунктів 1.3.11 частини першої статті 37 цього Закону або настанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Враховуючи вищевикладене, оскільки всі виконавчі провадження, за якими [PERSON] внесено до Єдиного реєстру боржників були завершені, а виконавчі документи були повернуті стягувачам без виконання на підставі пунктів 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави для виключення [PERSON] з Єдиного реєстру боржників (а.с.11). З наданої інформації та витягу з Державного реєстру обтяжень вбачається наявність арешту та заборони на відчуження, що накладені на невизначене нерухоме майно громадянина України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , реєстраційний номер обтяження: 11170748, що зареєстровано 16.05.2011, підстава обтяження: постанова від 10.05.2011, та наявність арешту і заборони на відчуження, що накладені на невизначене нерухоме майно громадянина України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , номер запису про обтяження: 11429943 (спеціальний розділ), підстава обтяження: постанова від 24.09.2015 (а.с.18-19). Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі за текстом - Закон) - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ст.40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Системний аналіз зазначених положень Закону дає підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Оскільки всі виконавчі провадження, по відношенню до [PERSON] були завершені, а також, враховуючи, що станом на\~день розгляду\~справи на\~примусовому виконанні\~у Чорноморському\~Відділі ДВС\~виконавчі документи\~про стягнення\~коштів з\~боржника [PERSON] \~на користь\~держави,\~юридичних та\~фізичних осіб\~відсутні,\~але арешт з майна не знято, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст.41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, у зв`язку з наявністю арешту та заборони на нерухоме майно, позивач, не може реалізувати своє право, визначене Конституцією України, тому останнє підлягає захисту з боку суду шляхом ухвалення рішення про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved