Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Новікова І.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити його батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 01 серпня 2015 року, який було розірвано рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2020 року. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2016 року та [PERSON] [INFO] , що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 лютого 2018 року. Після розірвання шлюбу неповнолітні [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати з матір?ю. Відповідно до виконавчого листа №306/960/20 від 08 жовтня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, присуджених аліментів відповідач не сплатив жодного разу. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відносно [PERSON] , згідно з виконавчим листом №306/960/20 від 08 жовтня 2020 року, виданого Свалявським районним судом Закарпатської області, станом на 21 серпня 2023 року заборгованість складає - 171 874,17 грн. В позовній заяві зазначено, що у 2022 році після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, позивачу стало відомо, що [PERSON] , який є громадянином Сирійської Арабської Республіки виїхав за кордон, однак в зв?язку з тим, що відомості про перетин кордону є конфіденційними, тому отримати такі дані від Державної прикордонної служби України за допомогою адвокатського запиту є неможливим. Відповідач як і під час проживання в Україні, так і після виїзду за кордон не сплачує аліменти, участі у вихованні дітей не бере. Тобто, як вбачається з усього наведеного вище, батько жодним чином не бере участі в житті дітей та фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків. 3 2020 року [PERSON] проживає з іншим чоловіком [PERSON] , від якого народила сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що старші діти [PERSON] та [PERSON] , вважають своїм батьком вітчима, оскільки виховуються та утримуються ним, а з рідним батьком відсутні будь-які контакти. Враховуючи наведене вважає, що наявні підстави для звернення до суду з даним позовом. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 09 лютого 2024 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В судове засідання 01 квітня 2024 року: представник позивача не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою просить провести розгляд справи без її участі та без участі позивача. відповідач не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, відзив на позовну заяву не подано. представник третьої особи не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, про що подав відповідну заяву, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] . Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 2016 року та [PERSON] [INFO] , що стверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 лютого 2018 року. Після розірвання шлюбу неповнолітні [PERSON] та [PERSON] залишилися проживати з матір?ю. Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до виконавчого листа №306/960/20 від 08 жовтня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, присуджених аліментів відповідач не сплатив жодного разу. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відносно [PERSON] , згідно з виконавчим листом №306/960/20 від 08 жовтня 2020 року, виданого Свалявським районним судом Закарпатської області, станом на 21 серпня 2023 року заборгованість складає - 171 874,17 грн.. Відповідно до висновку № 02-14/487 від 05.02.2024 року Свалявської міської ради Закарпатської області, вбачається, доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.2 ч.1 ст 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки. Частинами 4 та 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Такий висновок наявний в матеріалах справи і у такому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 19 січня 2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей на яке батько не з`явився. Батько не виконує свої батьківські обов`язки, вихованням дітей не займається, не турбується про фізичний та духовний розвиток, фактичне місце його перебування невідоме. Окрім цього, з висновку вбачається, батько дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , участі у вихованні дитини не приймає протягом тривалого періоду часу, аліменти не сплачує, здоров`ям та розвитком синів не займається. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України), а тому позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В ході розгляду справи судом встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають з матір`ю, перебувають на її повному утриманні, а батько дітей довгий час не бачиться з ними, життям дітей не цікавиться, не піклується про їх здоров`я, матеріально не утримує, має наявну заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 171 874,17 грн. При цьому, будь-яких перешкод для спілкування з дітьми немає. Відтак встановлені обставини ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків та досліджені докази в сукупності свідчать про його винну поведінку щодо невиконання батьківських обов`язків. Крім того, слід зазначити, що позов про позбавлення батьківських прав подано до суду 07 вересня 2023 року і як встановлено судом, станом на час розгляду справи ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обов`язків не змінилось. На підставі наведеного, враховуючи зібрані докази, суд приходить до висновку, про те, що [PERSON] свідомо тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про них, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану здоров`я та навчання, не цікавиться їх фізичним, моральним і духовним розвитком, тому вважає, що в якнайкращих інтересах дітей буде позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного та

Outcome: approved