Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У жовтні 2023 року представник позивача звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачу [PERSON] належить 1/5 частка квартири [ADDRESS] . Відповідач отримує від позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ю. Кондратюка. 16» (далі ОСББ «Ю. Кондратюка. 16) послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Оскільки по теперішній час відповідач свої зобов`язання зі сплати внесків на утримання спільного майна не виконує, позивач змушений звернутись до суду та, з урахуванням уточненої позовної заяви від 23.02.2024 року, просити стягнути із відповідача [PERSON] на користь ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» заборгованість за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року у розмірі 10\~851,23 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року у розмірі 2\~393,31 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року у розмірі 533,99 грн., а всього 13\~778,53 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 684 грн. та витрат на підготовку позовної заяви у розмірі 82 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання». Окрім того, виклик до суду відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому він вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не подав, будь-яких заяв від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі. На підставі ч. 1 ст. 280\~ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 80\~ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 07.06.2016 року ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до Статуту ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» метою створення об`єднання є забезпечення і захист співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством за Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарство забезпечення діяльності об`єднання здійснює власними силами (шляхом само забезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання (а.с. 13-26). Протоколом загальних зборів ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» № 8 від 10.11.2019 року було переглянуто кошторис та встановлені внески на утримання будинку та прибудинкової території: 03 грн. 30 коп. за кв.м. (для квартир першого другого поверху); 04 грн. 46 коп. за кв.м. (для квартир третього дев`ятого поверхів) (а.с. 29-33). Протоколом загальних зборів ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» № 9 від 22.12.2020 року знову був переглянутий кошторис та встановлені внески на утримання будинку та прибудинкової території: 04 грн. 40 коп. за кв.м. (для квартир першого другого поверху); 05 грн. 515 коп. за кв.м. (для квартир третього дев`ятого поверхів) (а.с. 34-38). Протоколом розширеного засідання правління ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» № 52 від 21.11.2021 року був залишений кошторис та встановлені внески на утримання будинку та прибудинкової території: 04 грн. 404 коп. за кв.м. (для квартир першого другого поверху); 05 грн. 515 коп. за кв.м. (для квартир третього дев`ятого поверхів) (а.с. 39-43). Протоколом засідання правління ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» № 57 від 04.01.2023 року був залишений кошторис та залишено без змін внески на утримання будинку та прибудинкової території: 04 грн. 404 коп. за кв.м. (для квартир першого другого поверху); 05 грн. 515 коп. за кв.м. (для квартир третього дев`ятого поверхів) (а.с. 44-47). Відповідно до наказу ОСББ «Ю. Кондратюка. 16» № 76/22-К від 04.01.2023 року [PERSON] вступила на посаду голови правління (а.с. 48). Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/5 частка квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Заборгованість відповідача за період з 20.04.2020 року по 01.10.2023 року складає 10\~851,23 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6). Представник позивача у прохальній частині позову просила суд стягнути заборгованість за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року. Позивачем також зроблено розрахунок інфляційних втрат за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року, який складає 2\~393,31 грн., та 3% річних від простроченої суми у розмірі 533,99 грн. (а.с. 74, 75). Відповідач повідомлявся про наявність вказаної заборгованості шляхом надсилання досудового попередження від 03.05.2023 року, однак добровільно заборгованість до теперішнього часу ним сплачена не була (а.с. 48-52). Надаючи правову оцінку фактичним відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку» (далі Закон України «Про ОСББ» ) та Статутом об`єднання (далі Статут). Відповідно до ч. 1 ст. 4 України «Про ОСББ» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно із ст. 10 Закону України «Про ОСББ» до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. Відповідно до ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про ОСББ» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. На підставі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ОСББ» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Зазначеному обов`язку кореспондує право ОСББ вимагати від співвласника своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, передбачене абз. 4 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про ОСББ». Статтею 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У відповідності до частини 6 статті 13 Закону України «Про ОСББ» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі № 922/3087/17 і залишається незмінною. Як вбачається з положень ст. 15 Закону України «Про ОСББ» відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку, зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів Об`єднання, не порушувати інтереси інших співвласників, дотримуватись вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Статтею 20\~Закону України\~«ОСББ» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року по справі № 910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11.05.2018 року по справі № 922/3087/17 Згідно із ч. 1 ст.\~385\~ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відповідно до положень ч. 1 ст.\~509\~ЦК України обов`язок відповідача сплачувати на користь позивача внески є його зобов`язанням, а за змістом положень ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У правовій позиції, викладеній у Постановах Верховного Суду від 22.02.2018 року по справі № 910/13182/17 та від 22.02.2018 року по справі № 910/11312/17 Верховний Суд зазначив про те, що при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до окладу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до вимог ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. З аналізу наведених вище норм та встановлених судом обставин, вбачається, що відповідач як співвласник квартири у багатоквартирному будинку, зобов`язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі по утриманню будинку та прибудинкової території. Окрім того, як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості, відповідач частково сплачував заборгованість по внескам, що свідчить про визнання відповідачем обов`язку щодо сплати позивачу внесків та обов`язкових платежів на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку та прибудинкової території. Як встановлено судом, заборгованість відповідача складає 10\~851,23 грн., що підтверджується наявним у справі розрахунком (а.с. 6). Відповідач, всупереч положенням статті 81 ЦПК України, не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт наявності вказаної заборгованості. Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача по внесках на утримання спільного майна за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року складає 10\~851,23 грн., а тому підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне. Позивачем зроблено розрахунок інфляційних втрат за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року, який складає 2\~393,31 грн., та 3% річних від простроченої суми у розмірі 533,99 грн. (а.с. 74, 75). Відповідно до частини 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України\~«Про правовий\~режим воєнного\~стану» Указом Президента\~України «Про\~введення воєнного\~стану в\~Україні» №64/2022\~від 24.02.2022\~року в Україні введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався і триває на даний час. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~№206\~від 05.03.2022 року про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином, всі нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які здійснені позивачем з 24.02.2022 року є такими, що заборонені чинним законодавством, а тому не підлягають стягненню з відповідача. Позивачем в уточненій позовній заяві зазначено, що Постанова КМУ\~№ 206\~від 05.03.2022 року не розповсюджуються на правовідносини, які виникли між сторонами, оскільки внески не є житлово - комунальними послугами. Суд з такими доводами представника позивача не може погодитись з огляду на наступне. Так, ч. 1 ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до абзацу 5 п. 1 ч. 1 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Законом України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирного будинку»\~передбачено,\~що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Основною функцією ОСББ є забезпечення реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання, такі функціїї ОСББ може виконувати шляхом укладення відповідних договорів з компаніями, які надають певний перелік послуг. Відповідно до ст.\~903\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. З огляду на викладене, слід дійти висновку, що внески учасників ОСББ є замовлення співвласниками багатоквартирного будинку додаткових послуг, а тому, в розумінні Закону України\~«Про житлово\~-\~комунальні послуги» є житловою послугою. Враховуючи наведене, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних має бути обмежений і становити за період з 15.08.2020 року до 24.02.2022 року, тому суд здійснює перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, які у такому випадку становлять 2\~026,17 грн. та 384,07 грн. відповідно. Враховуючи вищевикладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи надані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, а також те, що позивач на законних підставах надає житлово-комунальні послуги відповідачу, який є співвласником квартири [ADDRESS] , останній не виконує своїх зобов`язань по сплаті отриманих послуг належним чином, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по внесках на утримання спільного майна за період з 15.08.2020 року по 31.09.2023 року у розмірі 10\~851,23 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 15.08.2020 року по 24.02.2022 року у розмірі 2\~026,17 грн. та 3 % річних від простроченої суми за період з 15.08.2020 року по 24.02.2022 року у розмірі 384,07 грн., а всього 13\~261,47 грн. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити через її необґрунтованість та недоведеність. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому із відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2\~583,28 грн. (13\~261,47 грн. * 2\~684,00 грн. / 13\~778,53 грн.) Також позивачем було понесено витрати на підготовку позовної заяви у розмірі 82 грн., що підтверджується матеріалами справи, а тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial