Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача У лютому 2024 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19.12.2021р. між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачкою укладений кредитний договір № 2710740, який підписано електронним підписом позичальника, за умовами якого грошові кошти надаються, шляхом перерахування на платіжну картку позичальника. 11.08.2023р. між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладений Договір факторингу № 11082023, за умовами якого, згідно Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором в сумі 56\~570, 51 грн з яких: 12\~299, 99 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 44\~270, 52 грн заборгованість за відсотками, після чого позивач не нараховував жодних штрафних санкцій. 14.01.2022р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики № 74458755, за умовами якого грошові кошти надаються, шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, який зобов`язується їх повернути. 14.06.2021р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладений Договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого, згідно Реєстру боржників № 11 від 27.10.2023р. позивач набув право грошової вимоги до відповідача за вказаним вище договором в сумі 19\~260, 61 грн з яких: 10\~550, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 8\~710, 61 грн заборгованість за відсотками, після чого позивач не нараховував жодних штрафних санкцій. У зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними договорами на загальну суму 75\~831, 12 грн та судові витрати. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 26.02.2024р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.55). 3. Позиції учасників судового провадження Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі отрималав 01.03.2024р. (а.с.59), в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направив. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Щодо договору від 19.12.2021р.. 19.12.2021р. між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою електронного підпису укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2710740, за умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 12 300, 00 грн ( п.1.2.) строком на 357 днів, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 21 день до 11.12.2022р. (п.1.3., Додаток № 1), зі стандартною відсотковою ставкою 1, 99 % в день та знищеною процентною ставкою 0, 6 % в день, якщо клієнт до 09.01.2022р. або протягом трьох днів після цього сплатить коштів в сумі не менше суми першого платежу (п.1.4), орієнтована загальна вартість кредиту за стандартною ставкою 99\~682, 89 грн, а за зниженою 96\~084, 77 грн (п.1.6). Згідно додатку № 1 до Договору сума процентів становить 83\~784, 77 грн (а.с.8-17). 11.08.2023р. між позивачем та ТОВ «Лінеура Україна» укладений Договір факторингу № 11082023/2 за умовами якого позивачу відступаються право вимоги до боржників, зокрема і яке виникне в майбутньому, де в Реєстрі боржників рахується [PERSON] з загальною сумою заборгованості 56\~570, 51 грн з яких: 12\~299, 99 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 44\~270, 52 грн заборгованість за відсотками (а.с.18-22). З розрахунку заборгованості складеного позивачем видно, що загальна заборгованість станом на 11.08.2023р., яка є незмінною станом на 31.01.2024р., становить 56\~570, 51 грн з яких: 12\~299, 99 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 44\~270, 52 грн заборгованість за відсотками (а.с.23). Щодо договору від 14.01.2022р. 14.01.2022р. між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, був укладений договір позики № 74458755 про надання позики в розмірі 10 550, 00 грн (п.2.1.), строком на 15 днів (п.2.2.), з процентною ставкою 1, 99 % в день (п.2.3), з відсотковою ставкою 2, 7 % за понадстрокове користування позикою, орієнтовна загальна вартість позики 13\~541, 72 грн до 29.01.2022р., проценти 2\~991, 72 грн (а.с.29). 14.06.2021р. між позивачем та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладений Договір факторингу № 14/06/21 за умовами якого передано реєстр боржників № 11, у якому рахується [PERSON] з сумою заборгованості 19\~260, 61 грн з яких: 10\~550, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 8\~710, 61 грн заборгованість за відсотками (а.с.30-35). З розрахунку заборгованості складеного позивачем видно, що загальна заборгованість станом на 27.10.2023р., яка є незмінною станом на 31.01.2024р. становить 19\~260, 61 грн з яких: 10\~550, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 8\~710, 61 грн заборгованість за відсотками (а.с.36). 5. Мотиви суду Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно ч.4,\~6\~ст.\~11\~цього Закону\~пропозиція укласти\~електронний договір\~(оферта)\~може бути\~зроблена шляхом\~надсилання комерційного\~електронного повідомлення,\~розміщення пропозиції\~(оферти)\~у мережі\~Інтернет або\~інших інформаційно-телекомунікаційних\~системах.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього\~Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно ч.8\~ст.\~11\~цього Закону\~у разі\~якщо укладення\~електронного договору\~відбувається в\~інформаційно-телекомунікаційній\~системі суб`єкта\~електронної комерції,\~для прийняття\~пропозиції укласти\~такий договір\~особа має\~ідентифікуватися в\~такій системі\~та надати\~відповідь про\~прийняття пропозиції\~(акцепт)\~у порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12\~цього Закону\~передбачено,\~що якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором,\~визначеним цим\~Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, а також від 23 березня 2020 року справа №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року справа №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Так, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи видно, що строк дії першого договору закінчився 11.12.2022р., а строк дії другого договору закінчився 29.01.2022р. З наданих доказів вбачається, що розмір відсотків за користування кредитними коштами за умовами договорів становив: за першим договором 83\~784, 77 грн, а за другим 2\~991, 72 грн, тоді як позивачем нараховані до стягнення відсотки: за першим договором 44\~270, 52 грн, при сплаті лише 1 копійки отриманих кредитних коштів, а за другим договором - 8\~710, 61 грн, тоді як сума позики взагалі не погашена. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, з огляду на те, що термін дії договорів укладених між сторонами закінчився 11.12.2022р. та 29.01.2022р., відповідно, а тому з наступного дня після їх закінчення, нарахування процентів на підставі договорів є безпідставним, так як за період такого прострочення кредитор має право на стягнення грошової суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Позивач у своєму позові не зазначав та не підтвердив відповідними доказами, що нараховані за межами дії договору кошти є грошовою сумою на підставі ст. 625 ЦК України, а відтак нараховані до стягнення проценти за першим договором є такі, що нараховані в межах договору, та навіть удвічі менші, тоді як за другим договором нарахування відсотків в розмірі 5\~718, 89 грн (8\~710, 61-2991, 72) є безпідставним, оскільки вчинене за межами строку дії договору. За таких обставин, даючи оцінку зібраним у справі доказам, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання перед первісними кредиторами, позивач, який замінив кредиторів у зобов`язанні в порядку відступлення права вимоги, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати надані первісними кредиторами кошти та відсотки на що він розраховував при укладенні договорів, а тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача необхідно стягнути: 1) в повному обсязі заборгованість за договором № 2710740 від 19.12.2021р. в загальному розмірі 56\~570, 51 грн, з яких 12\~299, 99 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 44\~270, 52 грн заборгованість за відсотками; 2) частково заборгованість за договором № 74458755 від 14.01.2022р. в загальному розмірі 13\~541, 72 грн з яких: 10\~550, 00 грн заборгованість за основною сумою кредиту; 2991, 72 грн заборгованість за відсотками, а всього за обома договорами 70\~112, 23 грн. 6. Мотив рішення щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2\~799, 64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial