Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] визначених рішенням Кузнецовського міського суду від 30 березня 2020 року з 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на 1/5 (одну п`яту) частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивачки суму сплаченого судового збору в розмірі 1073, 60 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 березня 2020 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Вказаним рішенням на відповідача покладено обов`язок щомісячної сплати аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, станом на 31.03.2023 року у відповідача наявний значний борг стосовно невиплати аліментів в сумі 98890 грн. 85 коп. Позивачка вказала, що нічого не знає про життя відповідача оскільки з моменту народження сина він їх покинув в місті Вараш, а сам повернувся в Чернігів на той час сину виповнилось лише 6 (шість) місяців від народження. З відповідачем вони не спілкуються. З спільним сином зв`язку відповідач також не підтримує, не телефонує сину зовсім, не вітає з днем народження з іншими святковими подіями. Ніколи не цікавився станом здоров`я сина, успіхами в навчанні тощо, отже як наслідок син зовсім не знає та не пам`ятає батька. Ніколи не запитує про нього. Позивачка повністю самостійно дбає про сина, проживає він із позивачкою за вказаною адресою в позовній заяві. Позивачка працює на посаді вихователя дитячого навчального закладу №11 Вараської МР. Її заробітна плата становить в місяць близько 10\~000 грн. Позивачці вкрай складно самостійно утримувати сина. Щомісячно вона витрачає чималий кошт на утримання дитини: купівля сезонного одягу, продуктів харчування, медикаментів. Враховуючи, що на час призначення аліментів рішенням\~ Кузнецовського міського суду від 565/77/20 від 30 березня 2020 року сину було 4 роки то станом на сьогодні має повних 7 років відповідно і витрати по утриманню зросли в сторону збільшення. Позивачка вважає, що відповідач повинен максимально брати участь у витратах по утриманню їхнього спільного сина. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі та пояснила, що з [PERSON] ніколи спільно не проживала. Останній раз [PERSON] приїхав на хрестини сина [PERSON] , коли йому було 6 місяців, побув декілька днів і знову поїхав до м. Чернігова. З того часу не приїжджав, з дитиною не спілкувався, будь-якої участі в утриманні дитини не брав. Вона намагалась телефонувати до відповідача, однак він ухилявся від спілкування, а після розірвання шлюбу 30.03.2020 року зовсім припинив відповідати на телефонні дзвінки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримала повністю, просила задовольнити повністю з підстав викладених у позові. Вказала, що позивач прийняла рішення про зменшення розміру аліментів, розраховуючи, що відповідач матиме можливість сплачувати аліменти у меншому розмірі. Відповідач [PERSON] не з`явився, проте був повідомлений шляхом оголошення про виклик до суду на сайті судової влади України та на сайті Кузнецовського міського суду Рівненської області, відзив на позов не подав. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечувала проти такого розгляду. Представник Виконавчого комітету Вараської міської ради як органу опіки та піклування [PERSON] підтримала позовні вимоги. Пояснила, що службою встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо дитини. Спілкувались з дитиною, який не заперечує проти вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Також пояснила, що по телефону спілкувалась з відповідачем [PERSON] , який в останній розмові не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо дитини [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши у сукупності інші докази у справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я та всебічний розвиток, готувати дитину до самостійного життя. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області від 22.03.2016 р., підтверджується, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони у справі [PERSON] та [PERSON] . Із копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 березня 2020 року в справі №565/77/20 вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 березня 2020 року в справі №565/77/20, з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] ,\~ [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №63555823/28165 від 11.05.2023 року, вбачається, що за [PERSON] рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з 22.01.2020 по 31.03.2023 року у сумі 98890 грн. 85 коп. З висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області №94-РВ-23\~від 19.03.23 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] так як за результатами перевірки службою у справах дітей було встановлено, що відповідач не займається утриманням, вихованням, навчанням дитини, не піклується про їх моральний та фізичний розвиток. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача [PERSON] , показала, що відповідач [PERSON] приїхав до них приблизно на тиждень відразу після народження [PERSON] . У цей період він та її дочка [PERSON] зареєстрували шлюб. Після чого [PERSON] поїхав до Чернігова, пояснивши, що їде у зв`язку з роботою. Наступного разу [PERSON] приїхав на три дні, коли Макара хрестили, приблизно у 6 місяців. Після хрещення відповідач поїхав знову до Чернігова і з того часу вже не приїжджав. З того часу участі у вихованні, утриманні дитини [PERSON] не бере, з ним не спілкується. Макар бачив його лише на фотознімках. Дочка [PERSON] разом з сином постійно проживає з нею та її чоловіком. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні за змістом показання в частині відсутності відповідача за місцем проживання позивача та дитини з 2016 року до цього часу та ухилення ним від виховання малолітнього [PERSON] . Дитина [PERSON] в судовому засіданні показав, що не пам`ятає батька взагалі. Виховує і утримує його мама. [PERSON] участі у його житті не бере. Мама не забороняла спілкуватися з батьком і він не хоче з ним спілкуватися. Згідно із\~ч. 2, 5 ст. 150,\~п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до\~ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. За правилами\~ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом не встановлено об`єктивних обставин, що перешкоджали б відповідачу брати участь у вихованні та матеріальному утриманні дитини, піклуватись про його добробут. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 191СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України\~ передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З моменту постановлення Кузнецовським міським судом Рівненської області рішення від 30.03.2020 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] ,\~ [INFO] ,змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, у зв`язку з розвитком та ростом дитини змінились витрати на його утримання. За таких обставин суд прийшов до висновку, що з часу винесення рішення про присудження аліментів, матеріальний та сімейний стан позивача змінились, також змінились потреби дитини у зв`язку із віковими змінами, а тому у суду є підстави для зміни розміру стягнення аліментів за позовом [PERSON] . З аналізу викладених обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] та зміну розміру аліментів з 1/4 частки на 1/5 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved