Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав, що 10 червня 2005 року він зареєстрував з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] . Подружні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство вони не ведуть і проживають окремо. Основною причиною розпаду сім`ї стала різниця їх характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, наслідком чого відбувалися постійні конфлікти та недомовленості. Надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, спроби примирення не принесли жодних результатів. Не маючи наміру зберігати сім`ю, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] і його представник [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що вона визнає позовні вимоги у повному обсязі. Згідно із ухвалою суду від 27.02.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 10 червня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 111, у якому [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] . Подружні відносини між сторонами припинені. Вказані обставини встановлені на підставі копій свідоцтв про шлюб, про народження дітей, заяв сторін. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому їх шлюб підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений. Питання щодо місця проживання та забезпечення дітей між сторонами врегульовано. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач про відновлення свого дошлюбного прізвища не заявила. На підставі ст.110,\~112,\~113\~СК України,\~

Outcome: approved