Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

18.10.2023 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 25.09.2021 року Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , актовий запис №1711. Однак спільне подружнє життя не склалося. Створити міцну та дружню сім`ю їм не вдалося. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Починаючи з 2023 року їх стосунки значно погіршились. З 19.01.2023 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, мають різні бюджети. Позивачка вважає, що за наведених обставин, подальше подружнє життя та збереження сім`ї є неможливим. Призначення строку на примирення є недоцільним, оскільки всі намагання це зробити виявились неефективними. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, до позовної заяви додала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в якій просила позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату та час судових засідань повідомлявся шляхом надсилання судових повісток з рекомендованими повідомленнями, які не були вручені адресату у зв`язку з відсутністю за вказаною адресою, тому був викликаний до суду шляхом розміщення оголошення на веб-порталі судової влади України. Відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд дійшов висновку про ухвалення заочного рішення, на підставі наявних доказів у справі, відповідно до положень ч.1 ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослiдивши письмові докази та вирішуючи справу, суд виходить з наступного: В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2021 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис № 1711 від 25.09.2021 року (а.с.8). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім`ї, фактично їх сім`я розпалась, вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень щодо позовних вимог. Тому суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивачка, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище « [PERSON] ». Судові витрати суд розподіляє на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, але враховуючи позицію позивачки, суд приходить до висновку про відсутність необхідності стягнення з відповідача на користь позивачки, сплачений нею судовий збір. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved