Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

09 грудня 2021 року позивач звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з вищезазначеним позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] та вона на момент звернення з позовом перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а відповідач будь-якої матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має такий обов`язок . А тому враховуючи те, що останній є працездатним, фізично здоровим, він може надавати матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , трирічного віку в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця. Зазначила що від шлюбу з відповідачем окрім [PERSON] , має неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 21 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін. 27 вересня 2023 року зазначену цивільну справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на підставі Розпорядження Верховного Суду № 8/0/9-22 від 15.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2023 року прийнято до свого провадження дану цивільну справу, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду. Позивачем подана заява про розгляд справи у її відсутність Відповідач причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та правом на подачу відзиву не скористався. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в\~межах заявлених\~нею\~вимог\~і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши надані стороною позивача докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] ( актовий запис про народження № 296 від 15.10.2019 року складено Приморським районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ). 12 вересня 2014 року Приморським ВДР АЦС між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , на ім`я позивачки , що виданий 07.10.2014 року Приморським РС в м. Маріуполі ГУ ДМС України в Донецькій області та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12 вересня 2014 року, актовий запис про шлюб 3266 від 12.09.2014 року складений Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Сторони від даного шлюбу мають також сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 лютого 2015 року) Встановлено, що діти проживають разом з позивачем, а відповідач окремо (довідка виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області № 639 від 01.12.2021 року). Позивачка на момент звернення до суду перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років з 25.11.2019 року по 09.10.2022 року включно ( довідка №747/4490 від 23.11.2021 року структурного підрозділу «Маріупольска дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця») Позивач стверджує, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання її як дружини до досягнення дитиною 3 х років, не надає. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно\~статті 84 СК України\~- дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України\~регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. У відповідності до\~ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. На підставі\~ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати такі обставини, як стан здоров`я і матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, а також інші обставини, які мають істотне значення. Згідно з положеннями\~ст. 272 СК України, розмір аліментів, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів на дітей і непрацездатних повнолітніх осіб, які потребують матеріальної допомоги, визначається у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний та сімейний стан платника та одержувача аліментів. Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, ним не надано доказів наявності в нього на утримання,окрім спільних дітей, з позивачем, інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, які б свідчили про його неможливість надавати позивачці таке утримання. Таким чином, при визначенні розміру стягуваних аліментів, з урахуванням усіх встановлених обставин, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 28 липня 2021 року і до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , трирічного віку- до [INFO] включно, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України « Про судовий збір», судовий збір, який становить на момент звернення з позовом 908,00 грн., слід стягнути з відповідача. На підставі викладено та

Outcome: approved