Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить зобов`язати відповідача зняти арешт, накладений на все належне йому майно, накладений згідно постанови б/н від 26.07.2010 року, виданою Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10188272. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на праві приватної власності він володіє земельними ділянками 4,18 га та 2,58 га, житловим будинком садибного типу. 28.12.2023 року він звернувся із заявою в Департамент надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради та дізнався, що в 2010 році на все його нерухоме майно накладено арешт відповідачем. 03.01.2024 року він вернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, що належить йому. Листом від 08.01.2024 року за № 1395/30.18-26/4 йому повідомлено, що у відділі відсутні виконавчі провадження, в яких однією із сторін є він. Крім того, йому повідомлено про знищення справи у зв`язку із закінченням термінів зберігання. Зазначає, що його права порушуються, він не має можливості належним чином, на власний розсуд, розпорядитися належним йому майном через наявність арешту, за відсутності підстав для арешту, тому вимушений звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з нерухомого майна. Просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 01.02.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, призначено судове засідання. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, відповідачем відзив на позов не подано. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату,час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 4,18 га та 2,58 га, житловий будинок садибного типу. Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 360344037 від 28.12.2023 року та № 360344770 від 28.12.2023 року щодо суб`єкта Вказаною інформацією, а саме № 360344770 від 28.12.2023 року щодо суб`єкта [PERSON] встановлено, що арешт накладений постановою державного виконавця постанови б/н від 26.07.2010 року, виданою Ленінським ВДВС Кіровоградського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 10188272. Як вбачається з листа відповідача від 08.01.2024 року № 1395/30.18-26/4 відповідно до Наказу Міністерства юстиції України за № 470/7 від 05.07.1999 року «Про затвердження інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби» предавання документів діяльності органів ДВС до архіву за рік, що минув, проводиться в строк не пізніше 1 лютого поточного року. Оскільки відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що арешт накладений постановою серії та номер: б/н, 26.07.2010 року, Ленінським ВДВС (реєстраційний номер обтяження: 10188272), не можливо зняти, так, як відомості в автоматизованій системі виконавчих проваджень щодо проваджень в межах яких накладений даний арешт відсутні, та на теперішній час надати детальну інформацію стосовного накладених арештів, Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не має можливості або ж копії відповідних постанов стосовно накладення арештів, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції України за № 1829/5 від 07.06.2017 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2017 року за № 699/30567 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», Розділ XI «Знищення справ та виконавчих проваджень», строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. На підставі вищевикладеного у державного виконавця відсутні законні підстави для зняття арешту. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. На день розгляду справи відомості про позивача у Реєстрі боржників чи будь-яке відкрите виконавче провадження відсутні і відсутні будь-які підстави для обмеження права власності позивача, зокрема застосування до нього заходу забезпечення - арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на все майно, що належить позивачу порушуються його права як власника, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати за рахунок позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved