Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом. Свій позов мотивує тим, що 20.12.2019 року між нею та ТзОВ «Волиньелектрозбут» було укладено договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим тарифом» приватним господарством №525163173. За вказаним договором вона як споживач взяла на себе зобов`язання продавати відповідачеві електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідач, як постачальник універсальних послуг, взяв на себе зобов`язання купувати у неї електричну енергію за "зеленим" тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам, в строки, передбачені договором. При цього, за умовами договору вона має право на отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам. Згідно із пунктом 4.1 договору розрахунковим період є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим . Вказує, що ТзОВ «Волиньелоектрозбут» лише частково сплатило їй кошти за електроенергію, зокрема, за період з січня 2022 року по листопад 2023 року відповідачем нараховано 496682,75 грн, належить до виплати з урахуванням податків та зборів 399829,63 грн., проте фактично виплачено лише 213268,08 грн. Крім того, відповідачем сплачено: 26.12.2023 року 12941,59 грн., 04.01.2024 року 48087,86 грн., 05.01.2024 року 37085,38 грн., 10.01.2024 року 9955,48 грн. Тобто, в загальній сумі, відповідачем сплачено кошти в розмірі 321338,39 грн. Зазначає, що починаючи з жовтня 2022 року відповідач перестав сплачувати кошти в повному обсязі згідно договору і станом на 19.01.2024 року заборгованість становить 78491,24 грн. Також умовами договору передбачено, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення і загальна сума пені становить 25957,68 грн. У зв`язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь кошти в загальній сумі 104448,92 грн. та судові витрати у справі. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги, вказавши, що станом на 21.03.2024 року залишок заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом становить 935,18 грн., оскільки після звернення до суду відповідачем частково погашено заборгованість. Разом з тим, товариством не сплачена пеня, сплата якої передбачена договором, а тому просив стягнути з відповідача на корись позивача кошти в сумі26892,86 грн., з яких: 935,18 грн. основний борг та 25957,68 грн., а також судові витрати у справі. Представники відповідача в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом з`ясовано, що 20.12.2019 року між [PERSON] (споживач) та ТзОВ «Волиньелектрозбут» (постачальник універсальних послуг) було укладено договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим тарифом» приватним господарством №525163173. За вказаним договором споживач взяла на себе зобов`язання продавати постачальник універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а відповідач взяв на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за "зеленим" тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам, в строки, передбачені договором (а.с. 5-6). Крім того, за умовами договору передбачено, що споживач має право на отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам (п. 2.3 договору) (а.с. 5-зворот). Згідно із пунктом 4.1 договору розрахунковим період є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (а.с. 6). Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З представленого суду позивачем розрахунку вбачається, що станом на 21.03.2024 року заборгованість ТзОВ «Волиньелектрозбут» перед [PERSON] за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом становить 935,18 грн., з яким суд погоджується та приймає його до уваги (а.с. ). При цьому, виписками з рахунку АТ КБ «Приватбанк» підтверджується часткове погашення відповідачем заборгованості перед [PERSON] (а.с. ). А тому, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, то суд приходить до наступних висновків. В силу положень ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із частиною першою статті 611\~Цивільного кодексу\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України). Згідно п. 4.10 договору сторони погодили, що у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (а.с. 6-зворот). Стаття 6\~Закону України\~«Про ринок\~електричної енергії» передбачає, що державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Регулятор має право, серед іншого, видавати обов`язкові для виконання учасниками ринку рішення. Відповідно до частини першої статті 2\~Закону України\~«Про Національну\~комісію,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики щодо діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії. Так, 25.02.2022 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №332, а 26.04.2022 року внесено зміни до неї постановою №413, доповнивши пунктом 16, якою на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Указом Президента України від 24.02.2022року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб та у подальшому неодноразово продовжувався і триває до сьогодні. За таких обставин, нарахування позивачем пені за прострочення виконання зобов`язань є необґрунтованим, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги в частині про стягнення з ТзОВ «Волиньелектрозбут» пені у розмірі 25957,68 грн. до задоволення не підлягають. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені стороною позивача і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню з ТзОВ «Волиньелектрозбут» на користь [PERSON] .

Outcome: partial