Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Романівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на даний час вона проживає в [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою зареєстрований її син [PERSON] , [INFO] , який в 2017 році перебував у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] і проживав з нею за даною адресою. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] про що 13 червня 2018 року Стрижівською сільською радою Любарського (тепер Житомирського) району було складено відповідний актовий запис №10. Відомості про батька дитини до актового запису про народження було внесено на підставі ст.135 СК України і батьком [PERSON] записаний [PERSON] . В червні місяці 2023 року [PERSON] з`явилась за її місцем проживання з сином, однак поводилась дивно, її дії вказували що вона має проблеми з психікою і при цьому вона вказала, що батьком [PERSON] є син позивачки, тобто [PERSON] , який на той час був мобілізований до ЗСУ і перебував у військовій частині в Донецької області. В листопаді 2023 року син позивачки [PERSON] перебував у відпустці та провів молекулярно-генетичне експертне дослідження, за яким, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999 %. Тоді [PERSON] було прийняте рішення звернутись до суду з відповідним позовом і стати законним батьком [PERSON] та оскільки для звернення до суду потрібен певний проміжок часу, він не встиг цього зробити, так як вимушений був повернутись до військової частини для подальшого проходження служби і залучився правовою допомогою адвоката. 14.12.2023 року вона отримала сповіщення, що її син - [PERSON] , 1984 року народження зник безвісти 10.12.2023 року під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області. Вона вважає [PERSON] своїм внуком, він зараз проживає з нею і вона має в подальшому намір стати його опікуном, а тому звернулася до суду з цим позовом та просить суд постановити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у селі Старий Любар (Любарського) Житомирського району Житомирської області та зобов`язати Романівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, а також змінити прізвище [PERSON] на [PERSON] . Позивачка та її представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві та просили суд їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідачка [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не з`явилася та не повідомила про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті суду. Відтак, суд дійшов висновку, що справу слід розглядати у порядку заочного провадження у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, якою встановлено, що у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Романівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, про те від нього надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника відділу, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, її представника, розглянувши та дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. У відповідності до положень ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та має сина [PERSON] , [INFO] (а.с.6-9). Згідно довідки №109/01-16 від 12.01.2024, виданої Любарською селищною радою, за місцем реєстрації [PERSON] , в період з вересня 2017 року по березень 2022 року проживала без реєстрації співмешканка її сина [PERSON] , [INFO] та син останньої [PERSON] , [INFO] (а.с.31). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] значаться: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). Лист Романівського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №124/29.8-31 від 13.02.2024 вказує на те, що актовий запис №19 про народження [PERSON] , складений 13.06.2018 року виконавчим комітетом Стрижівської сільської ради Любарського району відповідно до ст.135 СК України, тобто відомості про батька внесені за вказівкою заявника, прізвище батька вказано відповідно до чинного законодавства, за прізвищем матері (а.с.81-83). Згідно довідки №110/01-16 від 12.01.2024, виданої Любарською селищною радою, разом із [PERSON] проживає та перебуває на її утриманні [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Висновок молекулярного-генетичного експертного дослідження №40488 від 28.11.2023, складений ТОВ «Мама Папа» вказує на те, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999 відсотки. Відповідно до сповіщення сім`ї №46/ЗБ від 14.12.2023, підписане начальником [INFO] [PERSON] , солдат [PERSON] , 1984 року народження, зник безвісти 10.12.2023 під час виконання бойового завдання поблизу н.п.Авдіївка Покровського району Донецької області, захищаючи волю та незалежність України (а.с.29). Частиною 3 статті 128 СК України передбачено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011р. 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Статтею 134 СК України, передбачено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом частини першої статті 79 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до норм частини першої статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). На підставі ч.ч.2, 3 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із тим, що сторони не заявляють вимоги про стягнення судових витрат, суд

Outcome: approved