Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Солоненка Б.М. (повноваження на а.с.69,70) звернувся до суду з позовом до відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради, треті особи: Мурованокуриловецька селищна рада, Заклад загальної середньої освіти «Ліцей №1» смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області, про стягнення середнього заробітку. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 2018 року по сьогоднішній день [PERSON] перебуває у трудових відносинах з Закладом загальної середньої освіти «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області». Відповідно до записів в трудовій книжці працює вчителем фізичної культури та «Захисту України». З 24 лютого 2022 року відповідно до\~Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~був мобілізований на військову службу до Збройних Сил України та проходить службу до теперішнього часу. 19 липня 2022 року йому було припинено збереження середнього заробітку за місцем роботи. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2023 року вказані дії було визнано протиправними, задоволено позов та стягнуто з відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради на користь [PERSON] середній заробіток за період з 19.07.2022 року по 20 лютого 2023 року. Відповідно до інформації відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради від 05 вересня 2023 року [PERSON] було поновлено виплату середнього заробітку з 17 травня 2023 року. При цьому, середній заробіток за період з 21 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року не виплачено. Як слідує із інформації отриманої від відділу освіти нарахування та виплата середнього заробітку [PERSON] , як мобілізованому працівнику не проводилась. З огляду на вказані обставини, [PERSON] в порушення вимог ст. 57 ЗУ «Про освіту» (в редакції чинній на період за який існує заборгованість) було протиправно припинено нарахування та виплату середнього заробітку в період з 21 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року, як педагогічному працівнику Закладу загальної середньої освіти «Ліцей № 1 смт Муровані Курилівці» Просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради на його користь середній заробіток за період з 21 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року в розмірі 29\~029 гривень 83 копійки, без утримання податків й інших обов`язкових платежів. Рішення допустити до негайного виконання. Ухвалою від 26 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. \~ \~ \~ \~Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав 27.02.2024, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Треті особи Мурованокуриловецька селищна рада та ЗЗСО «Ліцей №1» смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області письмових пояснень суду не надали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку. Зокрема із наявної у матеріалах справи трудової книжки та довідки № 01-05/298 від 28 серпня 2023 року (а.с.16-17,18) слідує, що позивач [PERSON] , перебуває в трудових відносинах з Закладом загальної середньої осовіти «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці» Могилів-Подільського району Вінницької області» та займає посаду вчителя фізичної культури та «Захисту України». Відповідно до наказу №34-к від 28.02.2022 року директора Мурованокуриловецької школи-ліцей №1 [PERSON] з 24.02.2022 року увільнено від роботи вчителем предмету «Захист України» в навчальному закладі, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку на період проходження військової служби. Згідно довідки № 399 від 20 лютого 2023 року виданої начальником першого відділу [INFO] , старший лейтенант [PERSON] відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» проходить військову службу у першому відділі [INFO] з 25 лютого 2022 року (а.с.19). Згідно з наказом заступника начальника відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради «Про припинення збереження середнього заробітку мобілізованим працівникам відділу освіти» від 19 липня 2022 року та наказу № 146-к від 25 липня 2022 року по «Мурованокуриловецькій школі-ліцею №1» вчителю предмета «Захист України» припинено збереження середнього заробітку на період проходження військової служби за призовом під час мобілізації з 19 липня 2022 року (а.с.23). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 13 квітня 2023 року, яке набрало законної сили 16 травня 2023 року, визнано протиправними дії відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради щодо припинення виплати з 19 липня 2022 року середнього заробітку мобілізованому [PERSON] та стягнуто з відділу освіти на його користь заробіток за період з 19 липня 2022 року по 20 лютого 2023 року в сумі 121\~611 гривень 45 копійок (а.с.25-31). 17 травня 2023 року на підставі вищевказаного рішення (а.с.24) [PERSON] поновлено виплату середнього заробітку, як вчителю предмету «Захист України», що призваний на військову службу під час мобілізації на час проходження військової служби. Однак як вбачається із довідки начальника відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради № 01-03/704 від 05 вересня 2023 року (а.с.32) середній заробіток за період з 21 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року не виплачено у зв`язку із відсутністю наказу по відділу освіти. Даний факт стверджується, зокрема і довідкою начальника відділу освіти Мурованокуриловецької селищної ради № 3 від 09 січня 2024 року (а.с.36) та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору станом на 20 грудня 2023 року (а.с.37). Так, загально відомим є факт, що Указом Президента України № 64/2022 24 лютого 2022\~року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє й на даний час. Отже, починаючи з 24.02.2022 року в Україні діє режим особливого періоду, визначений\~ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно із частиною другою\~статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою\~статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті\~53\~і частиною другою статті\~57 Закону України «Про освіту», частиною другою статті\~44, частиною першою статті\~54\~і частиною третьою статті\~63 Закону України «Про фахову передвищу освіту», частиною другою\~статті 46 Закону України «Про вищу освіту». 19 липня 2022 року набрав чинності Закон України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин», яким, зокрема, внесено зміни до частини третьої\~статті 119 Кодексу законів про працю України\~щодо припинення збереження середнього заробітку працівникам, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення. Тобто, відповідно до ч. 3\~ст. 119 КЗпП України, починаючи з 19.07.2022 року за працівниками, які призвані на військову службу, зберігається місце роботи і посада, проте не зберігається середній заробіток. Водночас, відповідно до ч. 2\~ст. 57 Закону України «Про освіту»\~у разі захворювання педагогічного чи науково-педагогічного працівника, яке тимчасово унеможливлює виконання ним посадових обов`язків і обмежує можливість перебування у колективі осіб, які навчаються, або тимчасового переведення за цих чи інших обставин на іншу роботу чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період за таким працівником зберігається попередній середній заробіток. У разі хвороби або каліцтва попередній середній заробіток виплачується до відновлення працездатності або встановлення інвалідності. Оскільки Мурованокуриловецьким районним судом у своєму рішенні від 13 квітня 2023 року встановлено, що позивач [PERSON] обіймає посаду вчителя Закладу загальної середньої освіти «Ліцей №1 смт Муровані Курилівці», отже на нього поширюється дія\~Закону України «Про освіту», який є спеціальним законом, а тому саме вказаний закон застосовано до спірних правовідносин та стягнуто з відділу освіти середній заробіток з 19 липня 2022 року по 20 лютого 2023 року. Згідно положень ч. 4\~ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Однак середній заробіток з 21 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року відділом освіти не виплачено. \~Законом України від 22 листопада 2023 року № 3494-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впорядкування надання та використання відпусток, а також інших питань»\~у частині другій статті 57 Закону України «Про освіту»\~слова «чи проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період» виключено. Цей Закон набрав чинності 24.12.2023 року. Таким чином, за загальними нормами КзПП України збереження середнього заробітку за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період було передбачено лише до 18 липня 2022 року. Натомість, спеціальними нормами Закону України «Про освіту» збереження середнього заробітку за педагогічним чи науково-педагогічним працівником, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період було передбачено до 23 грудня 2023 року. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суд від 16.10.2023 року по справі №718/209/23 зазначено, що спеціальна норма (частина друга статті 57 Закону України «Про освіту») має перевагу над загальною (частина третя статті 119 КЗпП) нормою (lex specialis derogat generali). Прийнята пізніше в часі загальна норма (частина третя статті 119 КЗпП) не скасовує спеціальної норми (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Тому за педагогічними працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, зберігається попередній середній заробіток. Враховуючи, що [PERSON] є педагогічним працівником, який був призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, з 25 лютого 2022 року і проходить службу по даний час, на нього поширюються не лише гарантії прав працівників, передбачені загальними нормами трудового законодавства, але й гарантії, передбачені спеціальними нормами, а тому позивач мав право на отримання середнього заробітку до 23 грудня 2023 року. Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок №100). Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Відповідно до п. 8 розділу ІV Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Кількість робочих днів у травні та червні 2022 року складає 44 робочих дня. Відповідно до довідки про доходи позивача № 576 від 17.02.2023 за 2022 рік, за два останні повні місяці позивачу нараховано та виплачено заробітну плату у такому розмірі: 17260,98 грн за травень 2022 року та 17260,98 грн за червень 2022 року, що за два місяці становить 34521,96 грн. Відтак середньоденна заробітна плата [PERSON] , становить (17260,98 грн + 17260,98 грн)/ 44 дня = 784,59 грн. За період з 21 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року кількість робочих днів становить 37. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за період з 21 лютого 2023 року по 12 квітня 2023 року в розмірі 29\~029 гривень 83 копійки (784,59 грн * 37 днів = 29\~029, 83 грн). Також, суд уважає, що право позивача на власність (майно) в її автономному значенні у виді середнього заробітку за місцем основної роботи захищається та практично гарантується ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки така виплата передбачена діючим національним законодавством та на час ухвалення даного судового рішення дотримані всі вимоги для її отримання позивачем, як педагогічним працівником (п. 22,23,28 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України», заява № 63134/00, п.64 рішення зазначеного суду від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» (заява № 377/02). У відповідності до п. 2 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівників виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). На підставі викладеного та

Outcome: approved