Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що вона та [PERSON] (її двоюрідна сестра) є співвласниками в рівних частинах житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 0,25 га, на якій розташований будинок, що дістався їй у спадок, виділена в натурі на місцевості без відповідних правовстановлюючих документів. Після отримання у 2017 році дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки під час натурного обстеження виявлено, що належний їй та [PERSON] будинок розташований не в межах земельної ділянки, яка виділялась для його обслуговування рішенням сільської ради, а в межах суміжної земельної ділянки з кадастровим № 5324086905:05600160094 за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що визначення меж суміжної земельної ділянки по [ADDRESS] проведено з порушенням закону, а саме без погоджень суміжних землекористувачів. Між домоволодіннями по [ADDRESS] та [ADDRESS] був відсутній паркан та за мовчазною згодою співвласників житлових будинків склалося фактичне землекористування без визначення меж, однак влітку 2016 року [PERSON] самостійно встановив паркан, яким огородив належний їй будинок з порушенням будівельних норм. Після встановлення паркану площа земельної ділянки, закріпленої за належним їй і [PERSON] будинком, зменшилась більш, ніж на 0,04 га, при цьому відбулось часткове накладення земельних ділянок. У результаті неправомірних дій [PERSON] із встановлення незаконного паркану та самовільною зміною меж між суміжними земельними ділянками порушені її майнові права щодо землекористування земельною ділянкою, закріпленою за її житловим будинком, та зробило неможливим в позасудовому порядку оформити документацію на землекористування земельною ділянкою. Просила визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю ІV-ПЛ №030087 від 12.06.1998; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 5324086905:05:001:0094 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,25 га, що розташована по [ADDRESS] . Співвідповідач [PERSON] надав відзив, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їхню безпідставність. Зазначав, що земельна ділянка, яку придбав у 2015 році, була у встановленому порядку сформована з визначенням площі її меж у 1995 році; позивач не надала суду належних доказів на підтвердження наявності у неї права власності чи користування земельною ділянкою з визначеними межами та про існування до 2016 року права власності розташованого на ній будинку. Представник співвідповідача Полтавської міської ради надав відзив на позов, у якому позов не визнала повністю, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що земельна ділянка , що належить [PERSON] , виділена за рахунок належної позивачу ділянки. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити, надавши пояснення, що за змістом аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Співвідповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позов. Також зазначили, що [PERSON] неодноразово пропонував передати у власність [PERSON] ту частину земельної ділянки, на якій розташований будинок та яка необхідна для його обслуговування, проте остання заперечує, оскільки не згодна з розміром. Представник співвідповідача Полтавської міської ради проти позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позов. Представник співвідповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області у судове засідання не з`явився, надавши заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням представника на лікарняному. З огляду на те, що юридична особа не позбавлена можливості покласти обов`язок щодо представництва її інтересів на іншу особу, а також з урахуванням того, що у жодне із попередніх засідань представник не з`являвся, відзиву на позов не надав, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомих причин. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав. Частиною 2 статті 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Водночас, у порушення вимог ст.81 ЦПК України, стороною позивача не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту накладення спірних земельних ділянок. За змістом статті 17 Земельного кодексу України, передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно зі статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно зі статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Відповідно до статті 22 ЗК України право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (статті 23 ЗКУкраїни), та виникає з моменту державної реєстрації цього права. Постановою Полтавського апеляційного суду від 16.12.2020 у справі №545/3409/18 встановлено та, відповідно до ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню такі обставини: що 07 вересня 2016 року за [PERSON] зареєстроване право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . [PERSON] набула право власності на частину будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 вересня 2016 року, зі змісту якого вбачається, що зазначеного будинку належала на праві власності спадкодавцеві [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 18 серпня 1995 року за реєстром №2-1690, право власності зареєстроване за спадкодавцем в КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 21 вересня 1995 року в реєстровій книзі №1 за реєстровим номером №7. 12 травня 2017 року за [PERSON] (двоюрідною сестрою [PERSON] ) зареєстровано право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] (т.1 а.с.27). [PERSON] набула право власності на частину будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 21 квітня 2017 року у справі № 545/877/17. Рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що частина будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] належала матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від серпня 1995 року. Згідно із записом у земельно-шнуровій книзі за [ADDRESS] обліковується земельна ділянка за гр. [PERSON] (мати [PERSON] ) у розмірі 0,12.5га (1/2) та гр. [PERSON] (мати [PERSON] ) площею 0,12.5 га (1/2). Земельна ділянка загальною площею 0.25 га виділена в натурі на місцевості без відповідних правоустановчих документів, яка знаходиться в користуванні [PERSON] . На підставі довідки виконкому Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №82 від 08.07.2016 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мали у користуванні земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, а саме - по 0,1250 га кожна для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с.Долина Полтавського району (землі запасу сільської ради), яка обліковується в земельно шнуровій книзі за № 41. Відповідно до листа Чорноглазівської сільської ради Полтавського району та області №02-14/8 від 13.11.2017 року згідно з погосподарською книгою по Чорноглазівській сільській раді (на той час Диканського району) № 29 (том 1) за 1944-1946 року за гр. [PERSON] , 1908 р.н., обліковується житловий будинок 1944 року побудови. Включно по 1995 рік за цим будинком обліковується земельна ділянка площею 0,51 га. Схема земельної ділянки до зазначеного будинку відсутня. 31 травня 2017 року Чорноглазівською сільською радою Полтавського району Полтавської області прийнято рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд) площею 0.25га [PERSON] та [PERSON] , в [ADDRESS] на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області. На підставі схеми Чорноглазівської сільської Ради від 08.07.2016 встановлено, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , що знаходиться в користуванні [PERSON] та [PERSON] має такі межі: з боку земель загального користування (вул. Дружби) довжина межової лінії » складає: 20,0м; з боку земель, що знаходиться в володінні [PERSON] , довжина межової лінії складає: 124м; з боку земель Чорноглазівської сільської ради довжина межової лінії складає: 20,00м; з боку земель гр. [PERSON] довжина межової лінії складає: 124м. Площа земельної ділянки складає 0.25га. ФОП [PERSON] , який займався виготовленням технічної документації по встановленню меж земельної ділянки по [ADDRESS] , на адвокатський запит повідомив, що житловий будинок [PERSON] та [PERSON] розташований на земельній ділянці, яка перебуває у власності відповідно до кадастрового номеру земельної ділянки (5324086905:05:001:0094); обміри земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] накладаються на сусідню земельну ділянку за вищевказаним кадастровим номером. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2013 року, яке набрало чинності 20 грудня 2013 року, визнано право власності за [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку (А-І): коридору (1-1) - пл.4.1 кв.м, кухні (1-2) - пл.6.1 кв.м, кімнати (1-3) - пл. 18.1 кв.м, кімнати (1-4) - пл.15.0 кв.м, веранди (І) -пл. 15.6 кв.м, площа за внутрішнім обміром 58,9 кв.м, загальна площа 43.3 кв.м, житлова 33,1 кв.м, допоміжна 10.2 кв.м, літньої кухні (Б) - пл. 1.90 кв.м, сараїв: (В, вв) - пл.2.35 кв.м, (Ж) - пл.2.10 кв.м, (Е) - пл.1.40 кв.м, воріт №1, колодязя з залізобетонних кілець, земельна ділянка 0.58 га (т.1 а.с.127-129). Судовим рішення, яке набрало законної сили, встановлено, що будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] збудований батьками [PERSON] [PERSON] і [PERSON] у 1961-1964 роках. У 1989 році батьки [PERSON] отримали свідоцтво на право спільної сумісної власності на садибу будинок з господарськими спорудами і земельну ділянку площею 0,58 га. Згідно з листом Чорноглазівської сільської ради Полтавського району та області №180 від 12.10.2017 року земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , сформована в 1997 році відповідно до розробленої технічної документації організацією «ПОЛТАВАГРОПРОЕКТ» загальною площею 0,5827 га на гр. [PERSON] . Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІУ-ПЛ №030087, виданим 12.06.1998 Чорноглазівською сільською радою, земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , передана гр. [PERSON] у власність на підставі рішенні виконавчого комітету Чорноглазівської сільської ради Полтавського району від 07.04.1995 та складається в цілому із земельної ділянки площею 0,58 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства в межах населеного пункту. 05 березня 2015 року [PERSON] звернулася до КП «Полтавський районний центр земельного кадастру» із заявою про розробку технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд по [ADDRESS] . З акту встановлення в натурі і погодження меж земельної ділянки від 02 квітня 2015 року вбачається, що встановлення меж земельної ділянки, належної [PERSON] , розміром 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району, проведено в присутності [PERSON] , сільського голови [PERSON] та виконавця робіт [PERSON] . Згідно з актом прийомки - передачі межових знаків на збереження від 02.04.2015 року межові знаки на земельні ділянки площами 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та 0,3325 га - для ведення особистого селянського господарства встановлені на місцевості згідно з розробленою документацією на гр. [PERSON] як спадкоємця після померлого спадкодавця [PERSON] . 26.09.2015 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки номер 1564, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Сидоренко Ю.Ю., з якого вбачається, що [PERSON] продала, а [PERSON] придбав у приватну власність земельну ділянку площею 0.25га (кадастровий номер 5324086905:05:001:0094 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд) по [ADDRESS] . Згідно з договором, право власності [PERSON] на земельну ділянку зареєстроване 23 травня 2015 року Відділом Держземагенства у Полтавському районі. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер 5324086905:05:001:0094) має такі розміри: від А до Б довжиною 21,52 м (4.37м, 17.15м) землі загального користування (дорога); від Б до В довжиною 87,66 метрів (51,34м., 36,32м) землі гр. [PERSON] та [PERSON] ; від В до А довжиною 159,04 метрів (35.78м, 39.20м, 17.14м, 53.06м) землі гр. [PERSON] Розробником документації із землеустрою є КП «Полтавський районний центр земельного кадастру». Згідно з висновком судової земельно-технічної експертизи №7 від 17.07.2019 встановлено: 1.Фактичне землекористування земельною ділянкою по [ADDRESS] площею 0.25 га (кадастровий номер 5324086905:05:001:0094 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить на праві приватної власності [PERSON] , не відповідає правовстановлюючим документам. 2. У відповідності до суміщеного плану земельних ділянок, кадастровий номер 5324086905:05:001:0094 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд) площею 0.25га, яка обліковується за [PERSON] в [ADDRESS] та кадастровий номер б/н, що знаходиться в користуванні [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS] на території Чорноглазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, виявлено перетин ділянки кадастровий б/н з ділянкою кадастровий номер 5324086905:05:001:0094 -2% (56/2500). Земельна ділянка, що накладалася, описується наступними межами: з боку земель [PERSON] - 5,88м, 8,77м; 5,97м(т.1 а.с.135-141). Позивачем на надано доказів на підтвердження того, яка саме земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні позивача станом на 12.06.1998(із зазначенням її координат) з урахуванням того, що межі земельної ділянки відповідача [PERSON] були встановлені для попереднього власника [PERSON] в натурі та зареєстровані у встановленому порядку 23 травня 2015 року, тоді як позивач стверджує, що саме межі суміжної ділянки відповідача були визначені без її згоди у травні 2015 року, так же, як і межі цієї ж земельної ділянки у 1997 році. У висновку експерта лише констатований факт накладення земельних ділянок без зазначення відповідних координат. За таких обставин позов у частині визнання Державного акту недійсним задоволенню не підлягає. Вимога про скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не є належним способом захисту права або інтересу позивача, оскільки воно вичерпує свою дію в момент цієї реєстрації. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18 (провадження № 12-184гс18, пункт 5.17), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-386цс18, пункт 74), від 05 жовтня 2022 року у справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20, пункт 8.1), від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18(провадження № 14-86цс22). Питання по судових витратах суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed