Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

ОКП «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь: - заборгованість за теплову енергію в сумі 19976,49 грн за період з 01.03.2016 до 31.10.2023; - заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 759,41 грн за період з 01.11.2020 до 31.10.2023; - інфляційні втрати в сумі 485,34 грн та 3% річних в сумі 132,29 грн за період з 01.01.2021 до 23.02.2022; - поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі у розмірі 100,00 грн; - судовий збір у розмірі 2147,20 грн; - грошові кошти за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) в сумі 35,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» поставляє теплову енергією та забезпечує теплом квартиру [ADDRESS] . Оскільки квартира [ADDRESS] , який приєднано до системи централізованого теплопостачання [PERSON] , [PERSON] є споживачами житлово- комунальних послуг та на ці відносини поширюється дія Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами обов`язку по сплаті наданих послуг з теплопостачання, за період з 01.03.2016 до 31.10.2023 утворилася заборгованість в загальному розмірі 19976,49 грн, а також заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2020 до 31.10.2023 у розмірі 759,41 грн, яку відповідачі в добровільному порядку погашати відмовляються. Крім того, згідно із ст. 625 ЦПК України відповідачі зобов`язані сплатити інфляційні втрати в сумі 485,34 грн та 3% річних в сумі 132,29 грн за період з 01.01.2021 до 23.02.2022. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2024 у відкритті провадження у справі за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію відмовлено на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. Прийнято позовну заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті, сторонам встановлені строки на подання заяв по суті (а.с.43-44). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13.03.2024 позовну заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, як таку, що не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків (а.с.57-59). Представниця позивача Земляна О. М. у судове засідання не з`явилася, надавши суду клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.71-72). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим судом 03.04.2024 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків. Судом установлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є постачальником послуг з централізованого опалення [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий у ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (а.с.11); відповідь № 450479 від 15.02.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, згідно із якою відповідач [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 18.03.2008 (а.с.45). В період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2023 року позивачем надавалися послуги з централізованого опалення, про що свідчать Акти про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системі централізованого опалення від 15 жовтня 2015 року (а.с.7 зворот), від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року (а.с.10 зворот), від 25 жовтня 2018 року, від 18 жовтня 2019 року (а.с.9 зворот), від 02 листопада 2020 року (а.с.26 зворот), від 25 жовтня 2021 року (а.с.10), від 19.12.2022 (а.с.8). Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції закону від 24.10.2004, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 09.06.2018, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Згідно із розрахунком заборгованості (а.с.15) за споживання теплової енергії по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2023 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 20735,00 грн. Позивач, у поданій позовній заяві, просить покласти обов`язок по сплаті заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 березня 2016 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 20735,00 грн на відповідача [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Згідно з ч.1 ст.34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Частинами 1-2 статті 32 ЦК передбачено, що фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років має неповна цивільна дієздатність. Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку). Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників. Стаття 33 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. Відповідач [PERSON] досяг повноліття [INFO] , а отже у період з березня 2016 року по 26 серпня 2018 року був неповнолітнім та мав неповну цивільну дієздатність. Відповідальність батьків неповнолітньої дитини за порушення умов договору є субсидіарна (додаткова). Згідно з ч. 2 ст. 619 ЦК України до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Тому, за не виконання зобов`язань по сплаті комунальних послуг неповнолітнім [PERSON] за період з 01.03.2016 по 26.08.2018, позивач може пред`явити претензії до [PERSON] , в особі його батьків. Однак, позивачем вимог до [PERSON] в особі його батьків не заявлено, а тому у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2016 по 26.08.2018 належить відмовити. Разом з тим, позовні вимоги позивача за період з 27.08.2018 по 31.10.2023 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню зі стягненням з [PERSON] на користь позивача заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 27.08.2018 по 31.10.2023 у загальному розмірі 17274,47 грн (а.с.15). Плата за абонентське обслуговування (граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України) входить до плати виконавцю комунальної послуги за договором. Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону від 03.12.2020 визначає, що плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Такі витрати підлягають відшкодування за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги (оскільки відповідно до ст. 10 Закону України від 22.06.2017 № 2119 «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» співвласникам, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення, здійснюється нарахування за теплову енергію витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також на функціонування внутрішньо будинкової системи опалення). Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог постанови КМУ від 21.08.2019 № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонентна для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами (п.34 індивідуального договору) з 01.10.2020 складає 26,42 грн з ПДВ та з 01.10.2021 плата складає 33,74 грн для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії) та 23,04 грн для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. В порушення вищенаведених норм законодавства, відповідач в період з 01 листопада 2020 року по 31 жовтня 2023 року не своєчасно та не в повному обсязі сплачував плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилася заборгованість за абонентське обслуговування у розмірі 759,41 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача № [NUMBER] (а.с.15,23). Отже з відповідача належить стягнути на користь позивача заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2020 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 759,41 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку інфляційних збитків та відсотків за користування грошовими активами по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01.01.2021 по 23.02.2022, розмір інфляційних втрат складає 458,34 грн та розмір 3% річних складає 132,29 грн (а.с.12 -14). Зазначений розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідачем не спростований, а отже з відповідача на користь позивача належить стягнути інфляційні втрати у розмірі 485,34 грн та 3% річних в сумі 132,29 грн за період з 01.01.2021 до 23.02.2022. За таких обставин позов належить задовольнити частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2147,20 грн. Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачу [PERSON] документів у справі на суму 50,00 грн, витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідача у справі на суму 35,00 грн. Отже зазначені витрати належить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial