Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Зміст позову позивача. Одеська міська\~радазвернулася до суду з позовом до [PERSON] , товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралпівдень», за участю третьої особи Юридичного департаменту Одеської міської ради, про скасування реєстрації декларації, визнання недійсним акту, скасування рішень державного реєстратора, яким просить: - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.10.2018 року № 43702563, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності [PERSON] на нежилі будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер: 1677204051101); - визнати недійсним правочин щодо передачі [PERSON] ТОВ «Інтегралпівдень» нежилих будівель магазину загальною площею 33,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , та скасувати акт приймання-передачі майна від 05.11.2018 року; - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.11.2018 року № 43969391, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралпівдень» на нежилі будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер: 1677204051101); - скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01.2019 року № ОД 141190180740 «Реконструкція нежитлових будівель магазину без змін геометричних розмірів фундаменту у плані за адресою: [ADDRESS] », \~ \~ \~ \~зареєстрованої управлінням державного архітектурно-будівельною контролю Одеської міської ради; - скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію змін розділу від 26.01.2019 року № 45226849, що є підставою для проведення державної реєстрації зміни права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралпівдень» на нежилі будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер: 1677204051101); - стягнути з відповідачів на користь Одеської міської ради, сплачений судовий збір у розмірі 11561,00 грн. Позов мотивований\~тим,\~що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2020 року № 227918641 на підставі свідоцтва про право власності від 06.09.2001 року серія номер: 015584, нібито виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, за [PERSON] зареєстровано право власності на нежилі будівлі магазину загальною площею 33,2 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.10.2018 року № 43702563, номер запису про право власності від 17.10.2018 року № 28564862 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1677204051101). Однак, даного свідоцтва про право власності не існує та воно є підробленим, а тому не могло стати підставою реєстрації права власності на об єкт вперше. Із копії зазначеного свідоцтва, яке наявне в реєстраційній справі, вбачається, що воно нібито видано на підставі розпорядження районної адміністрації Одеської міської ради від 28.08.2001 року № 1108. Однак, 31.10.2019 року департамент архівної справи та діловодства Одеської міської ради листом від 29.10.2019 року № 4880-11.1-29 повідомив, що розпорядження Суворовської районної адміністрації\~Одеської міської\~ради від\~28.08.2001\~року №\~1108\~не існує. Крім того, департамент зазначив, що під №1108 від 24.09.2001 року зареєстровано розпорядження Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради «Про призначення громадянам житлової субсидії у виключному порядку». Також, листом від 01.10.2019 року № 6061-02/190 КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради повідомило про відсутність відомостей стосовно наявності свідоцтва про право власності від 06.09.2001 року, серія та номер: 015584 на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В архіві юридичного департаменту Одеської міської ради також відсутні відомості щодо вказаного свідоцтва. Надалі відповідно до Реєстру, [PERSON] здійснила відчуження зазначеного об`єкта ТОВ «Інтегралпівдень» шляхом внесення до статутного капіталу та укладання акту приймання-передачі (вчинення відплатного правочину). З Реєстру вбачається, що на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 05.11.2018 року за ТОВ «Інтегралпівдень» зареєстровано право власності на нежилі будівлі магазину загальною площею 33,2 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.11.2018 року № 43969391, номер запису про право власності від 09.11.2018 року № 28847264 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1677204051101). В подальшому, ТОВ «Інтегралпівдень» здійснено реєстрацію змін розділу, за результатами яких до розділу додано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01.2019 року серія та номер: ОД 141190180740, та внесено зміни, відповідно до яких загальну площу 33.2\~кв.м. змінено\~на 34,5 кв.м. Однак з листа управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради від 24.09.2019 року № 01-8/457-вх вбачається, що у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області від 18.05.2009 року № 64. Тобто, жодного об`єкта, належного ТОВ «Інтегралпівдень», за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 118-Б не існує, а єдиною метою проведення такої незаконної реєстрації є отримання земельної ділянки, на якій начебто знаходяться нежилі будівлі ТОВ «Інтегралпівдень». Натомість, уповноваженими органами Одеської міської ради встановлено, що проведена реєстрація за [PERSON] та ТОВ «Інтегралпівдень» відбулась на об`єкт, який знаходився у власності територіальної громади м. Одеси за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, за ТОВ «Інтегралпівдень» зареєстровано права власності на неіснуючий за адресою: [ADDRESS] об`єкт. Земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Одеси, та будь-яким особам у власність чи/або користування не надавалась. Уявний об`єкт, на який зареєстровано право власності, здійснює штучні передумови отримання відповідачами земельної ділянки територіальної громади м. Одеси під нове будівництво чи/або можливість всупереч чинному законодавству скористатись спірною реєстрацією та визнати право власності на земельну ділянку відповідно до ст. 120 ЗК України. Зокрема, ТОВ «Інтегралпівдень» звернулось до департаменту комунальної власності Одеської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] . Тобто, ТОВ «Інтегралпівдень» вже почало використовувати спірну реєстрацію з метою отримання в користування чи/або визнання права власності на земельну ділянку територіальної громади м. Одеси. Враховуючи вищевикладене, позивач Одеська міська рада як власник земель комунальної власності територіальної громади м. Одеси, у зв`язку із порушенням її права власності на земельну ділянку шляхом проведення незаконної реєстрації на неіснуючий об`єкт, звернулося до суду із вказаними позовними вимогами які просить задовольнити. Зміст відзиву відповідача. 21.10.2021 року представником відповідача ТОВ «Інтегралпівдень» - адвокатом Ковальчук О.М. подано відзив на позовну заяву, яким позов не визнано. Представник відповідача заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 06.09.2001 р., виданого на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради №1108 від 28.08.2001 року, [PERSON] стала власником нежитлової будівлі магазину, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 26.10.2018р. державним реєстратором Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради було внесено відомості про реєстрацію речового права на нерухоме майно 17.10.2018 р., з метою актуалізації (перенесення) відомостей про речове право у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Власником майна було проведено реконструкцію даного приміщення. Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) 18.01.2019р. № ОД141190180740 введено в експлуатацію об`єкт за адресою: [ADDRESS] . 26.01.2019р. державним реєстратором Дачнянської сільської ради Біляївського району Одеської області Бураном А.В. внесено зміни до відомостей про речове право на нерухоме майно 25.01.2019 р., у зв`язку з реконструкцією об`єкта нерухомого майна було змінено площу приміщень з 33,2 на 34,5 м2. Перенесення даних про речове право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було здійснено у порядку, визначеному законом. Позивач у справі не спростував належними та допустимими доказами невідповідність законові та/або недостовірність поданих для проведення державної реєстрації документів. Одеська міська рада, як на доказ, посилається на лист Департаменту архівної справи та діловодства №4880-11.1-29 від 29.10.2019 р., в якому зазначено про те що розпорядження Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.08.2001 року №1108 р. не існує, оскільки за цим номером зберігається інше розпорядження. Проте, у даному випадку це може свідчити про порушення правил діловодства та архівного зберігання актів індивідуальної дії виконкому ОМР, а не про недійсність чи відсутність документів, які надавалися в оригіналах для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, враховуючи і те, що відповідачу не відомо які дані зазначалися позивачем у запиті. Крім того, Одеською міською\~радою було\~пропущено трирічний\~строк позовної\~давності,\~так як\~про існування\~документу,\~який був\~виданий ще\~2001\~року вони\~повинні були\~знати і\~мали можливість\~оскаржити його\~протягом встановлених\~законом строків, що в свою чергу, повинно слугувати підставою для відмови в задоволенні позову. У будь-якому разі, об`єкт на який отримувалося право власності [PERSON] вже не існує, тому як це реконструйована будівля, зі збільшеною площею, що сталося за наслідками реконструкції приміщень, а тому скасовуючи право власності на будівлю в її первісному стані, Позивач просить порушити право [PERSON] на приміщення, що були утворені нею за наслідками проведеної реконструкції. Позиція Одеської міської ради у цілому базується на акті огляду земельної ділянки від 11.07.2019 р., складеної відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель, дотримання вимог земельного законодавства Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. У даному акті огляду запис про тотожність земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] та 118 Б - дописано від руки (хоча весь документ набраний друкованими літерами), без жодних застережень відносно вірності допису. Формування земельних ділянок за даними адресами не здійснювалося (тобто, відсутній певний геопросторовий об`єкт, що характеризується певним місцеположенням на Землі і визначений у встановленій системі просторово-часових координат (згідно зі ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). Таким чином, саме зазначення про порівняння земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] та за адресою: [ADDRESS] - не могло мати місця, оскільки земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (згідно ст. 79 Земельного кодексу України). Фотофіксація згадана у акті огляду земельної ділянки від 11.07.2019 р. у матеріалах справи відсутня. Також,\~Одеська міська\~рада посилається\~на акт\~обстеження б/н\~від 20.11.2019\~р.,\~за адресою\~ [ADDRESS] ,\~де окремо\~розташовані нежитлові\~будівлі та\~споруди,\~загальною площею\~34,6\~кв.м.,\~підписаний начальником\~відділу контролю\~за використанням\~комунального майна\~ [PERSON] \~та фахівцем\~відділу інвентаризації\~і реєстрації\~ [PERSON] , посадове становище яких (обіймання посад в Одеській міській раді) та повноваження на проведення обстежень і складання певних актів, як і підстави вчинення таких дій - не є визначеним. Позивач вимагає скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01.2019 року № ОД 141190180740 та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію змін до права власності від 26.01.2019 року №45226849, посилаючись на відповідь ДАБК в Одеській області, про відсутність дозволу на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області від 18.05.2009 року № 649. Проте, відповідності до змісту згаданого листа, жодним чином не можливо зробити висновок про те, що дозволу на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області від 18.05.2009 року № 649 - не існує. Крім того, конкретно запиту Одеської міської ради про документ, що надає право на виконання будівельних робіт, до ДАБК в Одеській області надано не було, тому неможливо зробити висновок, яку саме інформацію і документи просив Позивач. Враховуючи вищезазначене представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову повному обсязі. Зміст відповіді на відзив позивача. 19.11.2021 року представник позивача Одеської міської ради Танасійчук І. подав до суду відповідь на відзив, в якій представник зазначив, що відповідач не надав жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу по суті справи, який би міг спростувати заявлені Одеською міською радою вимоги. Представник відповідача заперечує проти того, що свідоцтво про право власності на нежилі будівлі магазину, загальною площею 33,2 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] , нібито виданого [PERSON] . Виконавчим комітетом Одеської міської ради 06.09.2001 року серія та номер: 015584, є підробленим, але на спростування зазначеного будь яких доказів до суду не надає. Також, представник відповідача посилаючись на відповідь, надану позивачу з департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради щодо відсутності розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.08.2001 року № 1108 про видачу свідоцтва, посилався на порушення правил діловодства, але не зазначає в чому саме вбачається можливе порушення. Адже, розпорядження під № 1108 існує, яке наявна в матеріалах справи, та яке стосується надання субсидій громадянам. Стосовно уявної відповідачем позовної вимоги про скасування підробленого свідоцтва та про застосування строків позовної давності щодо даної вимоги, то проаналізувати позовну заяву зокрема, позовні вимоги вбачається, що такої позовної вимоги, як скасування неіснуючого свідоцтва не має, а якщо самої вимоги немає, то і застосування строків позовної давності до неї також не можуть бути застосовані. Стосовно виправлень в акті перевірки, то в матеріалах справи наявний акт перевірки огляду земельної ділянки від 11.07.2019 року у якому наявне виправлення. Однак, відповідач аналізує вибірковий документ не зважаючи на інші надані докази по справі, зокрема, разом з актом до позовної заяви надано лист Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 21.11.2019 року №0113/5726, у якому друкованими буквами прописано, що об`єкти за адресою: [ADDRESS] та 118-Б є тотожними. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Далеко К.О. від 18.02.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.03.2021 року: клопотання представника позивача про забезпечення позову задоволено, заборонено суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1677204051101. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 10.03.2021 року: витребувано в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи №1677204051101, що зберігається в електронній формі, на об`єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено\~до судового\~розгляду по\~суті. Протягом розгляду справи, судові засідання відкладались: у зв`язку із відсутністю доказів повідомлення про розгляд справи відповідачів; у зв`язку із клопотанням представника ТОВ «Інтегралпівдень» про відкладення розгляду справи; у зв`язку із закриттям підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. ІІІ. Позиції сторін. У судовому засіданні представник позивача Одеської міської ради Танасійчук І.М. підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив, у подальшому надав заяву в якій просив позов задовольнити та розглянути справу у його відсутність. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання в порядку статей 128, 130 ЦПК України, рекомендоване повідомлення повернулось до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що судом розцінюється як належне повідомлення. Така позиція суду відповідає судовій практиці з розгляду аналогічних спорів: Постанови Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду остання не подавала. Представник відповідача ТОВ «Інтегралпівдень»у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи Юридичного департаменту ОМР у судове засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи сповіщений належним чином. Вивчивши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши представлені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновків що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Згідно приписів ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує та відновлення становища, яке існувало до порушення. Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. По даній справі, позивач Одеська міська рада просить суд: - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.10.2018 року № 43702563, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності [PERSON] на нежилі будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер: 1677204051101); - визнати недійсним правочин щодо передачі [PERSON] ТОВ «Інтегралпівдень» нежилих будівель магазину загальною площею 33,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , та скасувати акт приймання-передачі майна від 05.11.2018 року; - скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.11.2018 року № 43969391, що є підставою для проведення державної реєстрації припинення права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралпівдень» на нежилі будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер: 1677204051101); - скасувати реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 18.01.2019 року № ОД 141190180740 «Реконструкція нежитлових будівель магазину без змін геометричних розмірів фундаменту у плані за адресою: [ADDRESS] », \~ \~ \~ \~зареєстрованої управлінням державного архітектурно-будівельною контролю Одеської міської ради; - скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію змін розділу від 26.01.2019 року № 45226849, що є підставою для проведення державної реєстрації зміни права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегралпівдень» на нежилі будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер: 1677204051101); Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03 грудня 2019 року у справі №\~922/787/19, від 09 липня 2019 року у справі №\~\~916/804/18 ). Скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що стала підставою для оформлення замовником будівництва права власності на об`єкт нерухомого майна, вплине на права й обов`язки цього замовника. Тому, належним відповідачем за вимогою про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації є замовник будівництва (особа, на користь якої така декларація зареєстрована). Вказаний висновок було сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2018 року за результатами розгляду справи № 127/93/17-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, та вищезазначених висновків Верховного Суду, суд дійшов висновків що позивачем було вірно визначено по даній справі коло відповідачів. Щодо позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.10.2018 року № 43702563, суд зазначає наступне. Суд виходить із того, що питання про набуття права власності регулюється Главою 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Визначені в Кодексі способи набуття права власності стосуються всіх форм права власності. Всі підстави набуття права власності мають бути не забороненими законом, тобто правомірними. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК). Щоб можна було встановити право власності на річ, вона повинна існувати. Отже, річ насамперед має бути створена, і створення нової речі є підставою для виникнення права власності на цю річ. Відповідно до частин 1, 2, 4\~статті 182 ЦК України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~2\~Закону України\~ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004\~року № 1952-IV\~1) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частин 3, 4\~статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004\~року № 1952-IV,\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:\~1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до ч.2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та\~порядок державної реєстрації прав\~визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Згідно пункту 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених\~статтею 27\~Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком. Відповідно до ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. У практиці Великої Палати закріпився принцип реєстраційного підтвердження речових прав на нерухоме майно (такий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц і в подальшому повторювався у практиці Верховного Суду). Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (пункт 6.30), від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (пункт 4.17), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.13) та інші). За даних обставин, на підставі свідоцтва про право власності від 06.09.2001 року серія номер: 015584, за підписом Першого заступника міського голови Сушкіна Л.П., за [PERSON] зареєстровано право власності на нежилі будівлі магазину, загальною площею 33,2 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.10.2018 року № 43702563, номер запису про право власності від 17.10.2018 року №28564862 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1677204051101). Згідно рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] від 26.10.2018 року № 43702563, вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма: приватна на нежилі будівлі магазину, що розташований за адресою: [ADDRESS] , за суб`єктом [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право власності від 06.09.2001 року серія номер: 015584, за підписом Першого заступника міського голови Сушкіна Л.П., яке наявне в реєстраційній справі 1677204051101, наданій суду на виконання ухвали про витребування доказів, що воно засвідчує, що житло по [ADDRESS] належить [PERSON] , на праві приватної власності, в цілому, складається з: нежилі будівлі магазину літ. А, Б, загальною площею 33,20 кв.м., відображених у технічному паспорті від 25.05.2021р. Це свідоцтво видано на підставі: розпорядження Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.08.2001 року № 1108. Разом із тим, згідно листа\~Департаменту архівної\~справи та\~діловодства Одеської\~міської ради\~від 29.10.2019\~року №\~4880-11.1-29,\~наданого на\~запит директора\~Юридичного департаменту\~Одеської міської\~ради [PERSON] ,\~розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.08.2001 року № 1108р. не існує. Під №1108р. від 24.09.2001 року зареєстровано розпорядження Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради «Про призначення громадянам житлової субсидії у виключному порядку». Копія розпорядження\~Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 24.09.2001 року № 1108р. «Про призначення громадянам житлової субсидії у виключному порядку» наявна в матеріалах справи. Згідно листа КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради від 01.10.2019 № 6061 02/190, наданого на запит директора Юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] , відомості стосовно наявності свідоцтва про право власності від 06.09.2001 року, серія та номер 015584 на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS] відсутні. Право власності на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровані та не були зареєстровані, що підтверджується листом КП Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради від 24.10.2018 року № 9836-11/3814, станом на 31.12.2012р. Згідно Акту огляду земельної ділянки від 11.07.2019 року, виданого Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель, дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту комунальної власності Одеської міської ради: -відділом було оглянуто земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . За результатами візуального огляду було встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці, орієнтованою площею 0,3 га., розташовані нежитлові будівлі, огороджені парканом. Фактично не використовується та захаращена сміттям. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2019 р. № 31548576 відомо, що на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (між Чорноморського козацтва, 110 та Чорноморського козацтва, 114), розташовані зруйновані будівлі, які належать територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради. Додатково повідомлено, що 31.05.2019 року до Одеської міської ради надійшла заява ТОВ «Інтегралпівдень», з проханням дозволу розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . До заяви додається витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2018 року № 28847264, згідно якого на земельній ділянці, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] розташовані зруйновані будівлі, які належать ТОВ «Інтегралпівдень». Згідно доданого ТОВ «Інтегралпівдень» до заяви схематичного плану земельної ділянки стало відомо, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (між [ADDRESS] ) та земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] тотожні. Наведені обставини стали підставою для висновку суду про те, що свідоцтво про\~право власності\~від 06.09.2001\~року серія\~номер:\~015584,\~за підписом\~Першого заступника\~міського голови\~Сушкіна Л.П.\~та розпорядження\~Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.08.2001 року № 1108р. не видавалися. Іншого відповідачами [PERSON] та ТОВ «ІНТЕГРАЛПІВДЕНЬ» не доведено. При цьому, суд критично відноситься до доводів представника відповідача ТОВ «ІНТЕГРАЛПІВДЕНЬ», що відсутність свідоцтва про право власності та розпорядження може лише свідчити про порушення правил діловодства та архівного зберігання актів індивідуальної дії виконкому ОМР, оскільки жодних доказів у спростування наданих суду Одеською міською радою доказів, представник відповідача ТОВ «ІНТЕГРАЛПІВДЕНЬ» суду так і не надав, на жодне судове засідання так і не з`явився, хоча суд відкладав розгляд справи неодноразово за його клопотаннями, правом на заявлення суду клопотань про витребування доказів, у разі неможливості самостійного їх надання, так і не скористався. Також не заслуговують на увагу доводи представника відповідача ТОВ «ІНТЕГРАЛПІВДЕНЬ» щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із вимогою визнання недійсним свідоцтва про право власності, оскільки такої позовної вимоги позивач Одеська міська рада не заявляла. В свою чергу, відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №917/549/20). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надала державному реєстратору визначеного законодавством переліку документів, на підставі яких могло би бути прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.10.2018 року №43702563. З огляду на викладене, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 26.10.2018 року №43702563 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1677204051101) підлягає скасуванню у судовому порядку, як таке що порушує права територіальної громади м. Одеси на земельну ділянку, та як таке що прийняте із порушенням законодавства, за відсутності документів які підтверджують виникнення права власності на нежилі будівлі магазину, загальною площею 33,2 кв.м., розташовані за адресою [ADDRESS] . При цьому, надаючи правову оцінку законності обраного позивачем способу захисту, суд враховує, що такий спосіб захисту повністю поновлює права позивача Одеської міської ради, як власника земельної ділянки. Суд виходить із того, що для захисту порушеного права власності позивача необхідно відновити становище, яке існувало до порушення. Вказане відповідає\~способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України. Оскільки порушення права власності позивача відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за [PERSON] та ТОВ «ІНТЕГРАЛПІВДЕНЬ», то заявлені ним\~позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав\~безсумнівно\~опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення. Така позиція суду відповідає правовим висновкам Верховного Суду викладеним у постанові Великої Палати від 21.12.2022 року по справі № 914/2350/18 (914/608/20), які підлягають застосуванню судом на підставі ч.4 ст. 263 ЦПК України. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала на тому, що надміру формалізований підхід до заявлених позовних вимог (за яким позивач у позовній заяві повинен вказати спосіб захисту, визначений приписами ЦК України та ГК України) суперечить завданню господарського судочинства, яким є\~справедливе,\~неупереджене та\~своєчасне вирішення судом спорів,\~пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду,\~з метою ефективного захисту\~порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Диспозитивність - один з базових принципів судочинства,

Outcome: approved