Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» до [PERSON] , з посиланням на те, що 22.02.2020 року між AT «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем укладено договір про надання кредиту 500827791, відповідно до умов якого AT «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 60 814,80 грн. строком на 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23.00 %. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. AT «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 60 814,80 грн., позичальник не виконав умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого згідно детального розрахунку станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості останнього становить 61726,34 грн., з яких 47 377,09 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14 349,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 20.12.2021 року між AT «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за вищевказаним кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 61726,34 грн., понесені витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правову допомогу в сумі 7100 грн. Ухвалою суду від 09.02.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 47). У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 53-54, 63). Відповідачка в судове засідання повтроно не з`явилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання шляхом направлення судової повістки, копії ухвали про відкриття, позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 46, 48, 59)), проте, вказані поштові відправлення не вручені відповідачці згідно довідки відділення ПАТ «Укрпошта» (а. с. 52) та згідно трекінку сайту ПАТ «Укрпошта» з відміткою «адресат відмовився» (а. с. 52, 62), тому суд вважає, що відповідачка відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2020 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачкою, [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про надання кредиту № 500827791 (а. с. 5). Відповідачка того ж дня подала Заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення угоди про надання кредиту (а. с. 5 зв.) За умовами укладеної угоди, відповідач отримав від банку кредит на суму 60814,80 грн. строком на 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 23.00%. 22.02.2020 сторонами було укладено договір про внесення змін і доповнень до вищевказаної угоди про надання кредиту № 500827791, яким визначено, що Сплата процентів за користування кредитом, сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою про надання кредиту здійснюються у сумах та в терміни, в порядку та на умовах визначених угодою про надання кредиту та відповідно до графіку платежів, який є Додатком №1 до Угоди про надання кредиту та її невід`ємною частиною у редакції, що додається до цього договору (а. с. 8). Також сторонами був підписаний Додаток № 1 до Угоди про надання кредиту 500827791 , який є невід`ємною частиною договору, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а. с. 9), а також Паспорт споживчого кредиту (а. с. 8 зв.). Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 22.02.2020 по 20.12.2021 (а.с.16-30). Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 20.12.2021 загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором № 500827791 становить 61726,34 грн., з яких 47 377,09 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14 349,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а. с. 31). 20.12.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" було укладено договір факторингу № 4, згідно п. 2.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор (ТОВ "ФК "Еліт Фінанс") зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт АТ «Альфа Банк» відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір», в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку № 1-1 до Договору. Згідно п. 2.3 Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 AT «АЛЬФА-БАНК» та TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» погодили, що право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором Ціни Прав Вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п 4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору. Відповідно до п. 4.2 зазначеного Договору факторингу ціна права вимоги за цим Договором становить 12 878 944 гривень 00 копійок. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти і сплатити Клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12878944 гривень 00 копійок, шляхом перерахування на рахунок Клієнта № [NUMBER] , відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору. Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно достатті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до частини другоїстатті 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб),а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частинами першою та сьомоюстатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача посилався на те, що між AT «АЛЬФА-БАНК» та TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, яким AT «АЛЬФА-БАНК» передало своє право вимоги позивачу. Однак, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача згідно укладеного між AT «АЛЬФА-БАНК» та TOВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» договору факторингу № 4 від 20.12.2021 року. Позивачем на підтвердження передачі такого права грошової вимоги до відповідача долучено до матеріалів позовної заяви лише витяг з Додатку 1-1 до договору факторингу № 4 від 20.12.2021 «Характеристика права вимоги переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами», в якому за порядковим № 3307 зазначено в якості боржника [PERSON] за договором 500827791 від 22.02.2020, загальна сума боргу по якому 61726,34 грн., з яких 47 377,09 грн. заборгованість за тілом кредиту, 14 349,25 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с.15). Суд критично оцінює вказаний Додаток 1-1, оскільки в ньому відсутні підписи керівника та печатки Клієнта - AT «АЛЬФА-БАНК», що позбавляє суд можливості встановити, чи дійсно здійснювався перехід права вимоги саме за вказаним кредитним договором, чи погоджували сторони саме такий зміст додатку та чи укладався він взагалі. Також, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів на підтвердження оплати ним на рахунок AT«АЛЬФА-БАНК» ціни Прав Вимоги за Договором факторингу № 4 від 20.12.2021, з дати здійснення якої право вимоги вважається відступленим Фактору (п.2.3 Договору факторингу). Крім того, матеріали справи не містять Акту приймання-передачі реєстру боржників за встановленою формою в Додатку № 2 до Договору факторингу, підписання якого відповідно до умов п. 2.3 вказаного договору здійснюється в дату оплати Фактором Ціни Прав Вимоги. У зв`язку з ненаданням позивачем доказів на підтвердження здійснення повної оплати ціни прав вимоги за вказаним вище договором, суд позбавлений можливості встановити момент набуття позивачем прав вимоги за визевказаним кредитним договором, які були відступлені за договором факторингу № 4 від 20.12.2021. Отже, позивачем не доведено належними, достовірними та допустимими доказами обставини того, що ним набуто право вимоги до відповідача на умовах, визначених Договором факторингу № 4 від 20.12.2021, а відтак - що його майнове право порушено і підлягає судовому захисту. Схожі за змістом обставини встановлені Дніпровським апеляційним судом судом в постановах від 15.06.2022 у справі № 205/7460/20 . Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України. Відповідно достатті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В той же час, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просив суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Подавши суду першої інстанції клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 3 зв.) та заяви про розгляд справи у відсутність представника позивача в (а. с. 53-54, 63), позивач тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою. Інші доводи позивача, наведені ним у позовній заяві, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини щодо недоведеності позивачем переходу до нього права вимоги до відповідача згідно Договору факторингу №4 від 20.12.2021 року. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші статям України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на наведене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, - понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу на підставі ч. 1, ч. 2 ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed