Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 27.12.2023 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору дарування нерухомого майна укладеним та визнання права власності. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 5123380600:01:001:0310 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку № 054132. 22.02.2008 року [PERSON] подарувала вказану земельну ділянку йому. Вона склали договір дарування в письмовій формі і він почав використовувати вказану земельну ділянку. 02 грудня 2023 року він звернувся до реєстратора з приводу оформлення свого права власності на вказану земельну ділянку. Однак йому було відмовлено в реєстрації права власності через наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. 26 грудня 2023 року він звернувся до нотаріуса з приводу нотаріального посвідчення укладеного договору, однак нотаріус відмовив в нотаріальному посвідченні вказаного договору та рекомендував звернутись до суду. Тому, він звернувся до суду та просив визнати дійсним договір дарування земельної ділянки від 22 лютого 2008 року, який укладено між ним та [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5123380600:01:001:0310. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надала, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи відповідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України. Процесуальні дії у справі. 11 січня 2024 року ухвалою судді Любашівського районного суду Одеської області Вужиловського О.В. провадження по даній справі було відкрито і постановлено провести розгляд справи за правила загального позовного провадження (а.с. 18). Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] \~є власником\~земельної ділянки\~кадастровий номер\~5123380600:01:001:0310\~площею 8.86\~га на\~території Бобрицької\~сільської ради\~масив №\~1\~ділянка №\~65\~на підставі\~Державного акту\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~№ 054132 (а.с. 8). 22.02.2008 року [PERSON] подарувала вказану земельну ділянку [PERSON] , про що склали договір дарування земельної ділянки в простій письмовій формі (а.с. 5). З листа державного нотаріуса Котюжинської Л.Д. № 830/01-16 від 26 грудня 2023 року видно, що позивачу відмовлено в реєстрації договору дарування (а.с. 6). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Вислухавши сторони, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно ст.ст. 628-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 717-719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно п.15 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України в редакції, яка діяла на момент укладення договору дарування земельної ділянки між сторонами 22 лютого 2008 року, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб не допускається. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). \~ \~ \~ \~Враховуючи, що станом на 22 лютого 2008 року діяла заборона на відчуження будь-яким способом земельних ділянок сільськогосподарського призначення, договір дарування земельної ділянки від 22 лютого 2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який нотаріально не посвідчений, є нікчемним, суперечить вимогам Земельного Кодексу України в редакції на час укладенні договору, а тому підстав для визнання вказаного договору дійсним не має. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити в повному обсязі. Розподіл судових\~витрат між\~сторонами. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони не заявляли клопотань про розподіл судових витрат, а тому суд вважає можливим залишити судові витрати за сторонами.

Outcome: dismissed