Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 21.10.2021 р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №368589645. 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до Реєстру боржників №165 від 21.12.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №368589645. В подальшому, 20.10.2022 року між ТОВ «Талон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги. Пунктом 2.1. договору факторингу визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1. договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку до цього договору. Позивач зазначає, що відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37 844,40 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 844,40 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з [PERSON] , боргу за кредитним договором, який в загальному становить 37 844,40 грн., та судових витрат. Ухвалою суду від 08.01.2024 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити. Представник відповідача - адвокат Ткаченко Т.В. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві поданому на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що, 21.10.2021 р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №368589645 (а.с. 4-8). 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.(а.с.10-12) Позивач зазначає, що відповідно до Реєстру боржників №165 від 21.12.2021 року до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ « Таліон Плюс» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №368589645. 20.10.2022 року між ТОВ «Талон Плюс» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з Повернення Боргів» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ « Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.(а.с.13-14) Пунктом 2.1. договору факторингу визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно п. 4.1. договору факторингу, сторони погодили, що право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у додатку цього договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37 844,40 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28 844,40 грн. - сума заборгованості за відсотками.(а.с.15) Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №368589645 від 21.10.2021 року за період з 21.10.2022 року по 30.11.2023 року (а.с. 16) заборгованість [PERSON] становить 37 844,40 грн., з яких: - 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 28 844,40 грн. - сума заборгованості за відсотками. Крім цього, у підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем, представником останнього надано суду Паспорт споживчого кредиту (а.с. 4-5), який не містить підпису відповідача. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Разом з тим, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копії кредитного договору та складені позивачем розрахунки заборгованості. Однак, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника. Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копію меморіального ордеру, заяви на видачу готівки, платіжного доручення, виписку по картковому рахунку, тощо. З розрахунків заборгованості також вбачається, що відповідач жодного разу не вчиняв дій щодо погашення заборгованості, тобто не вчиняв дій які б свідчили про визнання ним боргу. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами отримання боржником доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні, а також надання ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога", ТОВ "Таліон Плюс", ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" відповідачеві грошових коштів (позики) згідно договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики), а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір до стягнення з відповідача не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed