Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника адвоката Пивоварову Ю.С. звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свій позов мотивувала тим, що 04.09.2005 між сторонами, [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано шлюб, у якому народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти зареєстровані та проживають разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що діти знаходяться на її вихованні та утриманні. Однак самостійно забезпечити належний рівень життя дітям позивач не може. В той же час відповідач здоровий, працездатний, інших утриманців не має та може забезпечити утримання дітей. За вказаних обставин позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2023 до досягнення дітьми повноліття, а також просила стягнути витрати на правничу допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 22.01.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №5408), поданий представником відповідача [PERSON] - адвокатом Турчин Ю.І., яка діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВС №1248653 від 10.01.2024, згідно якого відповідач позовні вимоги щодо стягнення аліментів повністю визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Вказав, що твердження позивачки щодо не надання ним матеріальної допомоги на дітей не відповідають дійсності в спростування чого надав копії квитанцій про переказ коштів. Так, у зв`язку із визнанням позовних вимог відповідач просив вирішити питання щодо стягнення з нього судового збору з врахуванням положень ст. 142 ЦПК України. Крім того, враховуючи, що відповідач добровільно надає кошти на утримання дітей, визнає позовні вимоги, а також складність справи, розгляд якої проводиться в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач вважає заявлені позивачем до стягнення витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн безпідставними та необґрунтованими. Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористалась. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом установлено, що 04.09.2005 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2093, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.12.2005 Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 7). У шлюбі народилася діти: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 08.12.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12.02.2014 Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, відповідно (а.с. 8, 9). Діти проживають разом із матір`ю, що визнається сторонами по справі. Відповідач проживає окремо. Позивач виявила бажання в судовому порядку врегулювати участь відповідача в утриманні сина. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196 гривень. Дітям: [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 17 років, [PERSON] , [INFO] , -10 років. З огляду на встановлені судом обставини, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання дітей (аліменти). Визначаючись щодо способу та розміру стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до його повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а діти потребують такої допомоги. Суд бере до уваги визнання відповідачем позову, тому зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини в їх сукупності, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі про який клопоче позивачка (1/3частки від доходу (заробітку) відповідача). При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст. 182 СК України. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, роз`яснити сторонам, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 07.12.2023. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених ним (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами на підтвердження чого наданого договір №06/11 про надання правової допомоги від 22.11.2023 з додатком №1, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 30.01.2024, платіжну квитанції №0.0.3353788514.1 від 12.12.2023 про сплату послуг за надання правової допомоги у розмірі 3500,00 грн. Так, згідно додатку №1 до Договору №06/11 про надання правової допомоги від 22.11.2023 сторони погоджено вартість послуг за надання правничої допомоги у розмірі 3500,00 грн. Відповідно до акту виконаних робім та наданих послуг укладеного 30.01.2024 загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 3500,00 грн, зокрема: юридична консультація з вивчення документів 1 год. (500,00 грн); підготовка позовної заяви по аліментам із додатками та виготовлення усіх необхідних копій 2 год. (3000,00 грн). Таким чином,\~беручи до\~уваги вищевикладене\~суд враховує,\~що справа\~є незначної\~складності,\~в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику осіб, тому з урахуванням клопотання відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2500,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з урахуванням ст. 142 ЦПК України, зважаючи на визнання відповідачем позову, а також те, що позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536,80 грн судового збору.

Outcome: approved