Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи Служба у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради, [PERSON] про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] , який народився до укладення шлюбу з відповідачем та батько встановлений органом РАЦС у відповідності зі ст. 135 СК України на підставі заяви відповідача про визнання батьківства. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, вони проживають окремо, спільний бюджет не ведуть, допомогу на утримання сина відповідач надає не регулярно та на свій розсуд. Позивач та син [PERSON] проживають у матері позивачки [PERSON] за адресою [ADDRESS] , мати згодна на проживання та реєстрацію онука у себе, позивач бажає зареєструвати сина за вказаною адресою, а відповідач відмовляється надавати згоду, що шкодить інтересам дитини, тому позивачка звертається до суду. Ухвалою суду від 19 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує, позов визнає. Третя особа надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради надали заяву про розгляд справи за відсутності представника, покладалися на розсуд суду. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. В зв`язку з цим в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] . Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що не заперечується сторонами. Враховуючи вищезазначене, в інтересах малолітнього,

Outcome: approved