Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: невідомо ) про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. В обґрунтування позовних вимог вказано, що під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з позивачем. При цьому відповідач не бере участь у вихованні дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Ухвалою судді Індустріального районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 10.08.2023 року справу передано на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2023 року, головуючим суддею по даній справі обрано [PERSON] . Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів, проте просив суд розпочати стягнення не з дати звернення до суду з позовною заявою, а з 01.12.2023 року, оскільки на момент звернення до суду сторони проживали разом і позивачка разом з дитиною повністю перебували на утриманні відповідача. Заслухавши думку відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 15.07.2020 року, [PERSON] народився [INFO] , про що зроблено актовий запис №610. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно зі\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст. 182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 1, ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд звертає увагу на те, що відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення аліментів, проте просив стягувати аліменти з 01.12.2023 року. При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Також суд звертає увагу на те, що днем подання заяви до суду є день її реєстрації в канцелярії суду або день відправлення заяви на адресу суду поштою. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач направила позов до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська поштовим зв`язком 08.08.2023 року, у зв`язку з чим аліменти необхідно стягувати саме з 08.08.2023 року. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до пп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved