Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

В лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованості у розмірі 378\~380 грн. 23 коп. та складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 338\~805 грн. 59 коп. та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 39\~574 грн. 64 коп., а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. Представник позивача надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, та провис їх задовольнити. Не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] \~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином,\~що підтверджується\~поштовим поверненням\~за відсутністю\~адресата(а.с.31);\~поштовим поверненням\~за закінченням\~терміну зберігання(а.с.38)\~та оголошенням\~про виклик\~особи,\~однак у\~судове засідання\~не з`явилася,\~причини неявки\~суду не\~повідомила, відзив\~на позовну\~заяву не\~подавав, а\~тому зі\~згоди представника\~позивача суд\~ухвалює рішення\~при заочному\~розгляді справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~223,\~280\~ЦПК України. Відповідач [PERSON] \~про дату,\~час і\~місце слухання\~справи повідомлений\~належним чином,\~що підтверджується\~рекомендованим повідомленням\~про отримання\~поштового відправлення(а.с.33) та\~поштовим поверненням\~за закінченням\~терміну зберігання(а.с.39), однак\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив, відзив\~на позовну\~заяву не\~подавав, а\~тому зі\~згоди представника\~позивача суд\~ухвалює рішення\~при заочному\~розгляді справи,\~що відповідає\~положенням ст.\~223,\~280\~ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2012 року стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] \~на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 121553.26 грн., а також стягнуто витрати по сплаті судового збору у розмірі 1215.53 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн.(а.с.5). Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~несвоєчасно виконаного\~грошового зобов`язання\~за кожен\~день прострочення\~виконання (ч.\~3\~ст.\~549\~Цивільного кодексу України). Згідно ч. 1. ст. 550 Цивільного кодексу України - право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1. ст. 552 Цивільного кодексу України - сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Як неодноразово зауважувала Велика Палата Верховного Суду, термін користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях: 1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу; 2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 38) і від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (пункти 6.20-6.24) ). Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання ) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53-54, 90-91)). Підстав для відступу від цих висновків щодо застосування приписів ЦК України про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами немає. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, приймаючи до уваги наданий стороною позивача розрахунок інфляційних втрат і 3 відсотків річних, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, та солідарного стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 378\~380 грн. 23 коп. яка складається з індексу інфляції за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 338\~805 грн. 59 коп. та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 39\~574 грн. 64 коп. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вилог у розмірі 5 675 грн. 70 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved