Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач 30.11.2023 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просив усунути перешкоди у користуванні будинком [ADDRESS] шляхом вселення. 04.12.2023 позовну заяву залишено без руху. 08.12.2023 позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками. 11.12.2023 відкрито провадженя, справу призначено у підготовче судове засідання. 22.01.2024 представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву на 21.02.2024. 21.02.2024 представник відповідача звернулась до суду із заявою щодо проведення судового засідання без її участі. 21.02.2024 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду. 26.03.2024 в судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила відмовити, оскільки спір щодо поділу спільного сумісного майна між сторонами не вирішено. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/3416/23, провадження у справі щодо притягнення [PERSON] до адіміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрито на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення ( а.с. 33-34). 12.03.2023 позивач звернувся до Дарницького УПГУНП в м. Києві, вказав, що [PERSON] перебуває в стані алкогольного сп`яніння, чинить перешкоди у користуванні будинком [ADDRESS] , забороняє спілкуватись по телефону з дітьми - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ( а.с. 20). 06.07.2023 відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/9779/23 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення щодо сторін у справі ( а.с. 35-39). 23.08.2023 відкрито провадження в справі №753/13776/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя ( а.с.21-23); представником відповідача, [PERSON] у спрві №753/13776/23 надано відзив ( а.с.24-31). Відповідно з інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна садовий будинок [ADDRESS] , зареєстровано 28.11.2019 за [PERSON] , земельна ділянка № [ADDRESS] , кадастровий номер 8000000000:90:894:0133 площею 0,0548 га, для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби за адресою: [ADDRESS] зареєстрована 20.11.2019 на праві приватної власності за [PERSON] ( а.с. 7-9). Згідно до позовної заяви при зверненні до суду позивач вказав про те, що перебував з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2002 року до 23.12.2022 року. Відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2022 шлюб між подружжям розірвано. Позивач вказав, що під час шлюбу сторони набули спільне майно, відповідач перешкоджає у користуванні спільним будинком та земельною ділянкою по [ADDRESS] , майном та особистими речами, просив усунути перешкоди у користуванні спільним сумісним майном. Згідно із ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно із ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З доданих до справи № 753/22050/23 доказів вбачається, що сторонами під час перебування в зареєстрованому шлюбі набуто спільне сумісне майно, яке є предметом поділу у справі №753/13776/23, між сторонами протягом 2023 року виникали конфлікти щодо користування спільною сумісною власністю, під час розгляду справи №753/3416/23, 07.03.2023, [PERSON] в судовому засіданні стверджувала, що відповідач змінила замки та проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 32), при розгляді 06.07.2023 справи №753/9779/23 судом встановлено, що [PERSON] не допускала до будинку [PERSON] ( а.с.35). Таким чином позовні вимоги позивача щодо усунення перешкод у здійсненні права користування спільним сумісним майном підлягають задоволенню, оскільки станом на 26.03.2024 [PERSON] та [PERSON] не дійшли згоди щодо поділу спільного сумісного майна, відповідач користується спірним будинком та земельною ділянкою одноособово усупереч ст. 369 ЦК України. Згідно із ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : у разі задоволення позову - на відповідача. При задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача грн. коп. судового збору, який було сплачено при зверненні до суду.

Outcome: approved