Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ПрАТ «Уманьгаз» про штучну заборгованість газопостачання. В позовній заяві позивач вказує, що газопостачання будинку по [ADDRESS] , що перебував у його власності та [PERSON] , проходило за о/р [NUMBER] і 10013515. Але в результаті не з?ясованих обставин [PERSON] з 2017 в будинку не проживає, по реєстрам майна немає, а вузол обліку газу залишився в його квартирі заблокованим. Він звернувся до ПрАТ «Уманьгаз» для внесення змін, щоб послуги не надавали і на цих підставах розрахунки припинили. Але вирішити не зміг. Жодних доказів по врегулюванню спірних питань не вчиняють, бездіяльність обґрунтовують внутрішніми відомчими правилами і порушують його права споживача. І щомісячно впродовж років нараховують комунальні послуги штучні за газопостачання. Просить зобов?язати ПрАТ «Уманьгаз» невідкладно заблокувати о/р [NUMBER] [PERSON] по [ADDRESS] і припинити з 01.03.2024 облік комунальних послуг за газопостачання. Судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від відповідача судом у встановлений строк не отримано. 19.03.2024 на адресу суду від голови правління ПрАТ «Уманьгаз» Альони Батрак надійшов Відзиву на позовну заяву в якому ПрАТ «Уманьгаз» позовні вимоги викладені в позовній заяві [PERSON] про припинення розподілу природного газу до квартири гр. [PERSON] вважає безпідставними, в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Відповідно до пункту 1.3 Типового договору природного газу, затвердженого постановою від 30.09.2015 № 2498 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно п. 1.4 Договору - споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа - підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи Оператора ГРМ. За вказаним в позовній заяві особовим рахунком № [NUMBER] , згідно бази даних ПрАТ «Уманьгаз», зареєстровано споживача [PERSON] . Між ПрАТ «Уманьгаз» та споживачем, було укладено Типовий договір розподілу природного газу, шляхом оплати послуг з розподілу природного газу. У відповідності до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2494: - Власник - юридична особа, або фізична особа, або фізична особа-підприємець, яка на законних підставах володіє та користується об`єктом, зокрема газовими мережами або об`єктом газорозподільної системи. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Щодо припинення надання послуг з розподілу природного газу зазначає наступне. Відповідно до абзацу 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необгрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання- передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, Кодекс ГРМ розрізняє випадки припинення/обмеження газопостачання залежно від підстав: таке припинення можливе за заявою споживача (незалежно від причин), а також у випадку розірвання договору розподілу природного газу. Припинення газопостачання відбувається за ініціативою споживача або тимчасово (наприклад, для ремонту, реконструкції, технічного переоснащення), або остаточно (у зв`язку з розірванням договору). В будь-якому з перелічених випадків оператор не має права відмовити в задоволенні такої ініціативи. Споживач [PERSON] не зверталися до ПрАТ «Уманьгаз» з питанням щодо розірвання договору розподілу природнього газу, а Оператор ГРМ - ПрАТ «Уманьгаз» не наділений правом розривати вказаний договір в односторонньому порядку. Існування договірних відносин саме з [PERSON] підтверджується оплатою послуги розподілу природного газу по особовому рахунку № [NUMBER] , оформленого на останню. Тобто, на момент звернення до суду позивач не здійснив приєднання до умов Типового договору на розподіл природного газу, та не є стороною зазначеного договору. В той час, як відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Оскільки житлово-комунальні послуги надаються виключно на підставі договору, а у Позивача відсутній укладений договір з Відповідачем щодо надання послуг за рахунком 10013515, тому за відсутності врегулювання відносин у Відповідача не має жодних зобов`язань перед позивачем. Набуття права власності це певний юридичний факт, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, зокрема на нерухоме майно (будівлі, квартири, земельні ділянки тощо). Право власності набувається з незаборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ст.328 ЦК України). Звертаючись до суду позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту приналежності йому майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь-які інші докази, що підтверджують приналежність позивачеві майна, а саме, будинку [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла Відповідь на відзив в якій зазначає, що застосована в постановах НКРЕКП правова система в деяких випадках призводить до нерозуміння змісту (тимчасово відсутній чи постійно з припиненням споживання), що створює непереборні проблеми і не забезпечує ефективний захист споживачів від дій, які суперечать чесним звичаям. І ПрАТ «Уманьгаз» не враховує оперативну реальну обстановку і продовжує по особливому правовому режиму вимагати оплату послуг від приватного домоволодіння за о/р [NUMBER] , який законсервований ним вже багато років. Відзив не визнає. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши позовну заяву та матеріали справи, з`ясувавши усі обставини справи, суддя вважає позовну заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 29.01.2024 головою правління ПрАТ «Уманьгаз» Альоною Батрак Шульженку Л.О. надано відповідь на заяву в якій зазначено, що відповідно до наявної у ПрАТ «Уманьгаз» інформації, власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . Будь-якою інформацією ПрАТ «Уманьгаз» не володіє. Крім того, надано рахунок за послуги з розподілу природного газу за лютий 2024 на ім?я [PERSON] . Інших документів позивачем на підтвердження своїх вимог суду не надано. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин. За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення його прав, свобод чи законних інтересів ПрАТ «Уманьгаз». Із зазначеного позивачем вбачається, що за адресою [ADDRESS] є два окремі особові рахунки для сплати за газ та один з них належить [PERSON] , тож правовідносини з приводу користування газом по о/р [NUMBER] виникають між [PERSON] та ПрАТ «Уманьгаз» і не стосуються позивача. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed