Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 16.09.2006 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 297. Спільних дітей подружжя не має. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду через свого представника позовної заяви, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 8 п.2 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, шляхом доставлення 19.02.2024 року судової повістки для її представника адвоката Єлісєєва Д.О. до його електронного кабінету, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного документу (а.с.22). При цьому, у змісті позовної заяви представник позивача адвокат Єлісєєви Д.О. заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, а також зазначив про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, до позовної заяви представником позивача - адвокатом Єлісєєвим Д.О. також була додана окрема письмова заява від 01.02.2024 року (а.с.9) про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити та не заперечують проти заочного розгляду справи. Водночас, згідно змісту ордера від 01.02.2024 року (а.с.10), повноваження адвоката не обмежені. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, що підтверджує рекомендоване поштове відправлення № 0600252204161 із судовою повісткою, яка надсилалась на адресу його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної довідки наданої Кодимською міською радою Подільського району Одеської області від 15.02.2024 року № 03-17/677 (а.с.15), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, та яке 05.03.2024 року повернуте поштою до суду неврученим із відміткою у довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно до положень ч.1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Водночас із цим п.1 ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~передбачає, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2006 року Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 297, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , видане повторно Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 29.11.2023 року (а.с.6). Сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому, згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Водночас ч.1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (надалі за текстом Закон), з 01 січня 2024 року за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу підлягає сплаті судовий збір в сумі 1211,2 грн. Однак, позивачем за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, згідно платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 01.02.2024 року № 0.0.3447286108.1 (а.с.1), фактично було сплачено суму судового збору в розмірі 1215,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн, сплаченого останньою за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, згідно платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 01.02.2024 року № 0.0.3447286108.1 (а.с.1). В свою чергу, у відповідності до положень пункту 1 ч.1 ст. 7 Закону, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, серед іншого, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Протягом судового розгляду до суду не надходило клопотання позивача або її представника про повернення частини сплаченої суми судового збору в розмірі 3,8 грн, яка була внесена в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому наразі відсутні процесуальні підстави для прийняття судом рішення щодо повернення позивачу відповідної суми переплаченого судового збору.

Outcome: approved