Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

29 січня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» в особі представника Мишевської Н.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором № 273208-КС-001 про надання кредиту від 14.04.2021, що становить 76344,59 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 34000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 41175,40 грн, суми прострочених платежів по комісії у розмірі 1169,19 грн.; та просить стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] (далі - позичальник, відповідач) укладено договір № 273208-КС-001 про надання кредиту (далі - договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 14.04.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 273208-КС-001 про надання кредиту. 14.04.2021 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 273208-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4898 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 14.04.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено договір № 273208-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 34000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86501471 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 34000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 09.01.2024 утворилась заборгованість за договором № 273208-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 76344,59 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 34000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 41175,40 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1169,19 грн. [PERSON] через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, ввійшла до особистого кабінету та з особистого кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подала Заявку на отримання кредиту, де відповідно вказує номер свого поточного (карткового) рахунку. Відповідно до п.п. 3.1.1 Правил після отримання заявником від кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання кредиту в особистому кабінеті заявника розміщається оферта, яка є пропозицією в розумінні ч. 4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Після отримання оферти заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор. У випадку відмови від укладення заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою заявником і втрачає силу (п.п. 3.1.2, 3.1.3 Правил). Як описано вище, ТОВ «БІЗПОЗИКА» 14.04.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 273208-КС-001 про надання кредиту. Відповідь заявника/позичальника, якому адресована пропозиція укласти договір про надання кредиту, надається шляхом надсилання електронного повідомлення кредитодавцю. 14 квітня 2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 273208-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора G-4898, (направленого позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного позичальником в заявці) електронного повідомлення СМС- повідомлення. Згідно з п.п. 4.4.4 Правил позичальник підтверджує, що вказаний ним (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок [NUMBER] належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу. Виходячи із наведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 05.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у позовній заяві заявила клопотання про витребування доказів, в якому просила витребувати у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 14.04.2021 року по 09.01.2024 року включно. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 05.02.2024 вище вказане клопотання позивача задоволено частково, зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, місце знаходження: вулиця Грушевського, будинок, 1Д, м. Київ, 01001) надати суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалась банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за 14.04.2021. В іншій частині заявленого клопотання відмовлено. На виконання вище зазначеної ухвали до суду надійшла інформація про те, що банківська картка № [NUMBER] була випущена на ім`я [PERSON] та надана виписка про рух коштів по даній картці за 14.04.2021. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у позові просив розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не направила, відзиву на позовну заяву не подала. 22 березня 2024 року у телефонному режимі повідомила суд про розгляд справи у її відсутність. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Позивач стверджує, що 14.04.2021 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 273208-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеного ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Частинами 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, зокрема, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Позивачем до суду на підтвердження позовних вимог надано пропозицію (оферту) укласти Договір № 273208-КС-001 про надання кредиту ТОВ «БІЗПОЗИКА» від 14.04.2021 (а.с. 47-48), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 273208-КС-001 від 14.04.2021 (а.с. 53-54), копію договору № 273208-КС-001 від 14.04.2021 (а.с. 28-29), копію паспорту споживчого кредиту від 14.04.2021 (а.с. 30-32), які містять відомості щодо позичальника грошових коштів - [PERSON] та кредитодавця - ТОВ «БІЗПОЗИКА», а також умови надання кредиту. Крім того, до позовної заяви додано копію Правил надання споживчого кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с. 60-71). У позові позивач зазначає, що він направив [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4898 на номер телефону [NUMBER] , котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до ч. 3, 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши всі вище зазначені документи, суд вбачає, що жоден з них не був підписаний електронним підписом одноразового ідентифікатора - ні [PERSON] , ні ТОВ «БІЗПОЗИКА». Відтак, суд вважає, що сторона позивача не надала суду належних доказів того, що між [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА» було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору про надання кредиту. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. За змістом ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому суд враховує, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» 14.04.2021 перерахувало [PERSON] кошти у розмірі 34000,00 грн згідно кредитного договору № 273208-КС-001 на карту [NUMBER] (а.с. 72 - копія платіжного доручення). Крім того, на виконання ухвали Згурівського районного суду Київської області від 05.02.2024 до суду надійшла інформація від АТ КБ «ПРИВАТ БАНК», згідно з якою на ім`я [PERSON] була випущена банківська картка [NUMBER] та 14.04.2021 на вказану карту був здійснений переказ коштів у розмірі 34000,00 грн від ТОВ «БІЗПОЗИКА» (а.с. 95, 96). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] отримала грошові кошти в кредит у розмірі 34000,00 грн. 28 квітня 2021 року та 12 травня 2021 року нею було сплачено кошти у розмірі по 6230,00 грн, які були зараховані не на погашення тіла кредиту, а на погашення відсотків за користування кредитними коштами та в рахунок комісії (а.с. 33-46). У постанові ВСУ від 10.02.2009 у справі № 10/33/08 суд дійшов висновку, що, якщо буде доведено, що спірний договір його сторонами виконується, то це не дає підстав вважати цей договір неукладеним. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 471/761/17-ц. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, суд вважає, що між [PERSON] та ТОВ «БІЗПОЗИКА» був укладений кредитий договір, за яким [PERSON] отримала від ТОВ «БІЗПОЗИКА» кредит - грошові кошти у розмірі 34000,00 грн. Даними коштами користувалась [PERSON] . Однак, подана до суду до позовної заяви копія договору № 273208-КС-001 від 14.04.2021 про надання кредиту, не містить електронних підписів одноразового ідентифікатора сторін договору, що не дає можливість суду перевірити обізнаність відповідача з істотними умовами договору, зокрема, щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії. За таких обстави, суд дійшов висновку, що із відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «БІЗПОЗИКА» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 273208-КС-001 від 14.04.2021 у розмірі 21540,00 грн (34000,00 грн - 6230,00 грн - 6230,00 грн = 21540,00 грн, де: 34000,00 грн - тіло кредиту, 6230,00 - кошти, сплачені [PERSON] в рахунок погашення заборгованості по кредиту). Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подання позову майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 27). Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ «БІЗПОЗИКА» сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 678 (шістсот сімдесят вісім) гривень 28 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial