Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-28 00:00:00

У лютому 2024 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві вона вказала, що [INFO] померла бабуся заявниці [PERSON] . До дня смерті, померла [PERSON] склала заповіт на ім`я заявниці, в якому заповіла квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,4400 га, розташовану на території Біленківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області; земельну ділянку площею 0,0588 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , які належали їй на праві приватної власності. У зв`язку з чим [INFO] відкрилась спадщина після померлої [PERSON] . 05.05.2023 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В., яка діє у порядку заміщення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бугрім О.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Карташовою Т.М., приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу 20.12.2018 року, зареєстрованого в реєстрі № 3105, після померлої [INFO] - [PERSON] . Проте, постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. від 05.05.2023 року № 23/02-31/57з було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявницею не подано заяву про прийняття спадщини в строк встановлений ст. 1270 ЦК України, та не надано документи, які підтверджують реєстрацію із спадкоємцем за однією адресою. 16.10.2023 року заявниця звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2023 року позов задоволено, та надано додатковий строк для прийняття спадщини. У встановлений рішенням строк заявниця звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між заявницею та [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] . Заявниця в судовому засіданні підтримала вимоги викладені в заяві, просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги викладені в заяві, просила задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Петренко С.В. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Свідок [PERSON] , яку було допитано в судовому засіданні, пояснила, що заявниця є двоюрідною сестрою свідку, [PERSON] є рідною тіткою. [PERSON] це рідна бабуся, про спадщину свідку відомо. Бабуся померла [INFO] , мешкала з матір`ю свідка. Одну квартиру бабуся заповіла [PERSON] , одну свідку, свою частку свідок прийняла. Свідок [PERSON] , яку було допитано в судовому засіданні, пояснила, що заявниця [PERSON] є племінницею свідка, [PERSON] це сестра свідка, а [PERSON] , яка померла [INFO] , це мати свідка. Заповіт [PERSON] складала на [PERSON] та [PERSON] , на [PERSON] в заповіт входила квартира, а на [PERSON] інша квартира. Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Окрема провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорювальних прав (ч.1 ст.293 ЦПК України). Згідно п.1 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.10.2020 року, видане Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Померла [PERSON] 20.12.2018 року склала заповіт на [PERSON] , [INFO] , в якому заповіла квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,4400 га, розташовану на території Біленківської сільської ради, Запорізького району, Запорізької області; земельну ділянку площею 0,0588 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , які належали їй на праві приватної власності. Заявниця звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] мені було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та [PERSON] . Мати заявниці, [PERSON] , вступила у шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 14.06.1985 року, видане Ленінським відділом РАЦС міськвиконком м. Запоріжжя. [PERSON] народилась у шлюбі між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 20.11.1986 року, виданого Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя. 18.09.2009 року, заявниця вступила у шлюб [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18.09.2009 року, видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] та змінила дівоче прізвище. 23.04.2014 року шлюб було розірвано, що підтверджується, свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 23.04.2014 року, видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. 16.06.2019 року заявниця вийшла заміж за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 14.07.2023 року, видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 14.07.2023 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з думкою Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне їй для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті її бабусі. Відповідно до ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту родинних відносин. Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] , що необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті її бабусі. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити заявниця, підтверджується письмовими матеріалами справи, показами свідків, породжує юридичні наслідки, іншої можливості одержати або відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення, немає, тому суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Вище викладене відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви. Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved