Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-02 00:00:00

У листопаді 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її рідна бабуся [PERSON] . Після смерті бабусі відкрилася спадщина. У відповідності до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 20.11.2001 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20.10.2005 року [PERSON] була опікуном позивача. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бугайовою Л.М. 28 серпня 2019 року за реєстровим №1553. Згідно цього заповіту, [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] позивачу - [PERSON] , [INFO] . 02.11.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Вариводи Вікторії Вікторівни з заявою про прийняття спадшини. Приватним нотаріусом Вариводою В.В. було видано 02 листопада 2023 року (вихідний №193/02-31) постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] . Відмова мотивована тим, що спадкоємець [PERSON] не проживала зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та не звернулась до нотаріуса протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини з заявою про прийняття спадщини. Позивач вважає, що нею вказаний строк пропущено з поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, оскільки 05.12.2019 року поїхала на заробітки до Республіки Польща і лише 31.10.2023 року мала змогу повернутись до України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року за № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин, який неодноразово продовжувався. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб. У зв`язку з військовою агресією, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції Укра-їни, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. З початком війни були введені додаткові обмеження, що вплинули на можливість позивача прибути до території України та подати заяву про прийняття спадщини. З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Отже, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини. До того ж і необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу реальні перешкоди для своєчасного подання нотаріусам заяв про прийняття спадщини після смерті бабусі. У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою судді від 16 листопада 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 січня 2024 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи та витребувано від приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Вариводи Вікторії Вікторівни копію спадкової справи № 57/2023 р. заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали письмову заяву. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибув. До суду надійшла заява про розгляд справу у відсутності представника відповідача. Відзив на позовну заяву до суду не подали. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи постає та що не заеперечувалося відповідачем, , що квартира [ADDRESS] належить на праві приватності власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , яке видане 20 листопада 2001 року Управлінням житлово-комунального господарства Кременчуцької міської ради (а.с. 17). [PERSON] є рідною бабою позивача [PERSON] . Згідно рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 20.10.2005 року [PERSON] була призначена опікуном позивача (а.с.14-15). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Бугайовою Л.М. 28 серпня 2019 року за реєстровим №1553, згідно якого [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачу - [PERSON] , [INFO] (а.с.16) [INFO] [PERSON] померла, що постає зі свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 22.11.2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кркменчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 30). 02.11.2023 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Вариводи Вікторії Вікторівни з заявою про прийняття спадшини. Постановою приватного нотаріуса Вариводи В.В. від 02 листопада 2023 року (вихідний №193/02-31) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. (а.с.12-13) Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною другою\~статті 1220 ЦК України\~встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя\~статті 46\~цього Кодексу). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини другої\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За правилами\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила\~ частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24\~постанови\~від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини\~підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Суд бере до уваги посилання позивача як на підставу поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивач 05.12.2019 року поїхала на заробітки до Республіки Польща і лише 31.10.2023 року мала змогу повернутись до України, що підтверджується копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.19-22). З 12 березня 2020 року в Україні було запроваджено карантин згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року за № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами), який неодноразово продовжувався. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб. У зв`язку з військовою агресією, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції Укра-їни, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. З початком війни були введені додаткові обмеження, що вплинули на можливість позивача прибути до території України та подати заяву про прийняття спадщини. З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». \~ \~ \~ \~19 червня 2023 року набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану»,\~яким\~виключено пункт 3\~постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164\~«Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини Отже, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, у зв`язку із суперечливими положеннями та їх дії як закону, так і інших нормативних актів, щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини. До того ж і необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу реальні перешкоди для своєчасного подання нотаріусам заяв про прийняття спадщини після смерті бабусі. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Протоколу (колишнього - Першого протоколу) до Конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. З огляду на вищезазначене, враховуючи поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. На підставі встановленого та наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Сторони у справі не заявляли про відшкодування понесених ними судових витрат.

Outcome: approved