Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. На обґрунтування позову вказано, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, включаючи земельну ділянку із кадастровим номером 6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волочиської міської ради (раніше - Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області). На вказану земельну ділянку спадкоємцю [PERSON] приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Щербатюк Н. М. видано свідоцтво про спадщину за законом від 21.012.2012 № 2410. На даний час успадкована позивачем земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія». У відповідь на адвокатський запит № 6 від 11.01.2022 відповідачем надано копію договору оренди землі від 28.05.2012, який укладений між орендодавцем - [PERSON] та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія», зареєстрованого в державному реєстрі земель 28.05.2012 за № 682098194002115. Із наведеної копії договору вбачається внесення змін у початковий зміст рукописного цифрового та буквеного запису у п. 8 розділу «Строк дії договору» шляхом вчинення дописки. Крім того, у позивача існують сумніви з приводу виконання підпису від імені орендодавця особисто [PERSON] у вищевказаному договорі оренди землі від 28.05.2012 та акті приймання-передачі від 28.05.2012. Інформація про реєстрацію речового права оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. Внесення змін у початковий зміст рукописних цифрового та буквеного запису у п. 8 розділу «Строк дії договору» виключає дотримання вимоги про досягнення згоди щодо строку дії договору як істотної вимоги договору оренди землі, відтак, договір є неукладеним, а спірна земельна ділянка знаходяться у фактичному користуванні відповідача без законних підстав. Обробіток спірної земельної ділянки відповідачем порушує право власності позивача, перешкоджає йому у використанні її для задоволення власних потреб. Позивач просить зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою із кадастровим номером 6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волочиської міської ради (раніше Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області), та повернути вказану земельну ділянку власнику. Відповідач позовні вимоги не визнає зазначаючи, що договір оренди землі від 28.05.2012, який укладений між орендодавцем - [PERSON] та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія» містить всі істотні умови, передбачені законом для договорів оренди землі, при цьому, вказаний договір було зареєстровано в державному реєстрі земель 28.05.2012 за № 682098194002115, що виключає можливість внесення додаткових записів, що могли б змінити зміст договору в частині його істотних умов. 03.08.2022 провадження у справі відкрито. 27.09.2022 судом задоволено клопотання представника позивача та витребувано від ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області договір оренди землі від 28.05.2012, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія», об`єктом якого є земельна ділянка №6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волочиської міської ради) раніше Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області), зареєстрований у Державному реєстрі земель за №682098194002115 від 28.05.2012, а також копії документів, що підтверджують його реєстрацію. 08.12.2022 судом задоволено клопотання представника позивача та витребувано від ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області договір оренди землі від 28.05.2012, укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія», об`єктом якого є земельна ділянка №6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волочиської міської ради (раніше Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області), зареєстрований у Державному реєстрі земель за №682098194002115 від 28.05.2012, акту приймання-передачі земельної ділянки, копії запису № 682098194002115 від 28.05.2012 р. про реєстрацію у Державному реєстрі земель (Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі) договору оренди землі від 28.05.2012, укладеного між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія», об`єктом якого є земельна ділянка №6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волочиської міської ради) раніше Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області). 21.02.2023 судом задоволено клопотання представника позивача та призначено у справі експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: 1. Чи відповідає давність виконання рукописних текстів на першому аркуші договору оренди землі від 28.05.2012, що укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія», об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий № 6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, що зареєстрований в Державному реєстрі земель за реєстраційним № 682098194002115 від 28.05.2012, вказаній на цьому аркуші даті 28.05.2012, якщо ні, то коли фактично було виконано рукописні записи на першому аркуші договору? 2. Чи виготовлено обидва аркуші вказаного вище договору одномоментно як єдиний документ, або документ створено шляхом заміни першого аркушу договору? Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 05.09.2023 провадження у справі відновлено в зв`язку з поверненням ухвали про проведення експертизи без виконання. 09.10.2023 ухвалу від 21.02.2023 про призначення експертизи направлено для продовження проведення експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 10.01.2024 провадження у справі відновлено в зв`язку з надходженням висновку експерта. 12.02.2024 судом задоволено клопотання представника відповідача про допит експерта. Заслухавши пояснення, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки із кадастровим номером 6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Волочиської міської ради (раніше - Гарнишівської сільської ради Волочиського району Хмельницької області) на підставі свідоцтва про спадщину за законом від 21.012.2012 № 2410, що підтверджується копією вказаного свідоцтва, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцеві матері позивача [PERSON] , яка передала вказану земельну ділянку ТОВ «Агрофірма «Подільська зернова компанія» в оренду, що підтверджується актом приймання-передачі від 28.05.2012, записом про реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 28.05.2012. Відповідно до договору оренди (оригінального примірника, що зберігався в ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) б/н від 28.05.2012, зареєстрованого в державному реєстрі земель 28.05.2012 за № 682098194002115, орендодавець [PERSON] надає, а орендар - «Агрофірма «Подільська зернова компанія» приймає у строкове платне користування земельну ділянку кадастровим номером 6820981900:04:019:0128, площею 2,48 га, строком на 25 років зі сплатою орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, яка у відповідності до п. 5 договору становить 39050,00 грн, та складає 1171,50 грн. на рік. 16.06.2020 Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі №\~145/2047/16-ц сформулювала такі висновки щодо застосування норм права. За змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із\~частиною першою статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад,\~від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України\~передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису\~частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у\~частині першій статті 215 ЦК України, так і у\~статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За\~частиною першою статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України\~встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі\~частини першої цієї статті\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із\~частиною першою статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог\~цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.\~Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди\~(частина перша статті 638 ЦК України). За\~частиною першою статті 14 Закону\~України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за\~статтею 18 цього Закону\~договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. За\~частиною першою статті 15 Закону\~України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог\~статей 4-6,\~11,\~17,\~19 цього Закону\~є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Позивачем не оспорюється справжність підпису [PERSON] на другому аркуші договору оренди землі від 28.05.2012, разом з тим, рукописний текст на першому аркуші договору оренди землі від 28.05.2012, що укладений між орендодавцем [PERSON] та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Подільська зернова компанія», об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий № 6820981900:04:019:0128, площею 2,4756 га, що зареєстрований в Державному реєстрі земель за реєстраційним № 682098194002115 від 28.05.2012, виконано в період січень-червень 2022 року, що не відповідає вказаній в договорі даті. Обидва аркуші бланку договору оренди не виготовлено одночасно, як єдиний документ. Договір оренди виготовлено шляхом заміни першого аркушу. Зазначене підтверджується висновком експерта ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» № 15196 від 28.12.2023. Зазначений висновок експерта є належним та допустимим доказом оскільки його отримано в порядку, встановленому процесуальним законодавством. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з\~частиною другою статті 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частина друга статті 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша,\~шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до\~статті 103 ЦПК України\~суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів. Згідно з\~частиною другою статті 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Відповідачем не доведено необґрунтованості чи суперечності висновку ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» № 15196 від 28.12.2023 іншим матеріалам справи та не спростовано викладених у ньому обставин. При цьому посилання представника відповідача на недопустимість висновку експерта як доказу є необґрунтованими, оскільки у висновку фізико-хімічної експертизи матеріалів документів зазначено, що виконання експертизи доручено експерту Юрченку Є. М., який відповідно до картки атестованого судового експерта має: вищу хімічну освіту, кваліфікація - спеціаліст-хімік; підготовку на Закритому акціонерному товаристві «Спеціальне конструкторське бюро «Хроматек» місто Йошкар-Ола, Російська Федерація та здобув кваліфікацію інженер апаратно-програмованих комплексів на базі газових хроматографів серії «Кристал»; спеціальні знання, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 2.2 «Дослідження матеріалів документів» (додаток до свідоцтва № 231, виданий експертно-кваліфікаційною комісією Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України 11 жовтня 2007 року), свідоцтво скасоване у зв`язку із звільненням, що не позбавляє експерта кваліфікації; стаж експертної роботи в державних спеціалізованих експертних установах - 5 років; досвід виконання досліджень та експертиз з питань встановлення давності виконання записів, виконаних пастами кулькових ручок з 2006 року; досвід наукової роботи в галузі судової експертизи з 2003 року (відповідальний виконавець двох наукових робіт в галузі судової експертизи, які внесені до державного реєстру атестованих експертних методик; автор двох наукових статей у галузі судової експертизи, які рекомендовані до використання; керівник наукових тем в галузі судової експертизи матеріалів документів - «Дослідження динаміки часових змін записів, виконаних кульковими ручками», «Дослідження печатних текстів виконаних тонерами лазерних принтерів»; досвід науково-методичної роботи в галузі судової експертизи по впровадженню в судову експертизу газохроматографічного обладнання (2001-2003 роки: впровадження газохроматографічного обладнання, постановка газо хроматографічних методів судово-експертного дослідження та навчання експертів державних спеціалізованих установ - експертно-криміналістичних центрів при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій, Полтавській, Житомирській, Луганській областях, АР Крим, науково-дослідних інститутів судових експертиз Одеського, Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, токсикологічного відділення Одеського бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України). Також висновок містить підпис [PERSON] про попередження його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання обов`язків експерта. Крім того, фізико-хімічна експертиза проводиться експертом, який має вищу хімічну освіту, свідоцтво Міністерства Юстиції України, спеціальні знання та досвід роботи у цій галузі незалежно від форми установи в якій він працює (державній чи приватній). Судовий експерт ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» є належним суб`єктом здійснення судово-експертної діяльності, оскільки чинне законодавство України не містить імперативних норм про можливість проведення фізико-хімічної експертизи виключно державними спеціалізованими установи (за виключенням встановлених законом обмежень). Кваліфікація судового експерта, який проводив експертизу, відповідає положенням чинного законодавства, відвід експерту позивачем не заявлявся, клопотання про призначення повторної експертизи представником відповідача також не заявлялося. Під час допиту в судовому засіданні експерт [PERSON] підтримав наданий висновок, надав вичерпні відповіді на запитання сторін та суду щодо проведеного дослідження та його результатів. Експертом зазначено, що в основу висновку про те, що рукописний текст на першому аркуші договору оренди землі від 28.05.2012, виконано в період січень-червень 2022 року, що не відповідає вказаній в договорі даті, є хімічні властивості використаного для виконання рукописних записів чорнила, яке містить специфічну речовину. Вказана речовина має здатність зникати через визначений проміжок часу. Наявність цієї речовини в чорнилах вказує на те, що записи зроблено в період січень-червень 2022 року, що не відповідає вказаній в договорі даті. Матеріал паперу двох аркушів договору відрізняється, що не є характерним для виготовлення бланків договору звичайним друкарським способом, а тому обидва аркуші бланку договору оренди не виготовлено одночасно, як єдиний документ. Також експерт вказав, що \~Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 призначення судових експертиз та експертних досліджень не містить вичерпного переліку експертиз. В даній інструкції, зокрема, не передбачено можливість проведення фізико-хімічної експертизи, як і багатьох інших видів експертиз. Призначена судом у даній справі експертиза за характером поставлених питань є фізико-хімічною експертизою. Під час проведення експертизу було застосовано фізичні та хімічні методи дослідження. Підстави для віднесення цієї експертизи до криміналістичних відсутні. Зазначене дає підстави для висновку, що сторонами не узгоджено всіх істотних умов договору, таких як об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду, оскільки саме на першому аркуші договору, який виконано на двох окремих аркушах, які не зшиті між собою, зазначені ці істотні умови. Отже, договір оренди землі від 28.05.2012, на який посилається відповідач як на підставу користування належною позивачеві земельною ділянкою, є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини, а належна позивачеві земельна ділянка знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених правових підстав. Сам по собі факт реєстрації договору оренди землі в державному реєстрі земель не виключає можливості заміни першого аркуша договору. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. ВП ВС\~в вказаній\~вище постанові\~також вказала,\~що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами факт неукладеності договору оренди та, відповідно, відсутність законних підстав користування відповідачем спірною земельною ділянкою. Заявляючи вимоги про зобов`язання повернути спірну земельну ділянку позивач обрав ефективний спосіб захисту порушеного права. Судові витрати у справі, що складаються з судового збору в сумі 992,40 грн та витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведенням експертизи, в сумі 23000,00 грн, відповідно до вимог частин першої та другої статті 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача оскільки позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved