Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вимоги якого мотивує таким. Так, згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 24.09.2019 і до досягнення дитиною повноліття. По сьогодні дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні і вихованні, вона займається її розвитком і забезпечує добробут. На даний час матеріальне становище відповідача значно покращилось, так як він працює за межами України, інших утриманців у нього немає. Окрім того, у власності відповідача перебуває домоволодіння в [ADDRESS] . Не зважаючи на це, [PERSON] вихованням та належним забезпеченням неповнолітньої дитини не займається, хоч має таку можливість та законодавчо визначений обов`язок. Зважаючи на викладене, а основним чином матеріальну спроможність батька дитини, позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі по 5000 грн., щомісячно до повноліття доньки. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.02.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача до суду надійшов відзив на позов відповідно до якого позов не визнає. Зокрема посилається на те, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною 18-річного віку. Зазначає, що підстави позовних вимог у позові при стягненні аліментів та у даному позові про збільшення розміру аліментів є тотожними, а отже встановленими та дослідженими судами. Суд надав вже оцінку факту перебування відповідача за кордоном та його можливим заробіткам визначивши при цьому розмір аліментів у сумі 2500 грн. На даний час позивачем не доведено достатності заробітку платника аліментів чи збільшення рівня його доходів. Вважає, що сплата аліментів у вказаному розмірі є цілком достатньою сумою, яка б мала вистачати на утримання дитини, її розвиток, в тому числі на відвідування басейну, гуртків та репетитора з англійської мови. З приводу зростання цін в Україні зазначив, що позивачка не позбавлена права на отримання індексації нарахованих та виплачених аліментів. Тобто, позивачем не долучено жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог. При цьому, сама позивачка є власницею салону-перукарні в м.Калуш, і має значні доходи, в рази більші, ніж відповідач заробляє в Польщі. Зважаючи на викладене, відсутність можливості сплачувати заявлену позивачем суму аліментів, незначні його доходи та відсутність в нього нерухомого майна, позовні вимоги позивача не визнає як в частині стягнення аліментів так і в частині стягнення правової допомоги в повній сумі, визнає частково на суму 1500-2000 грн. Позивач своїм правом подати відповідь на відзив скористалася та зазначила, що вона жодним чином ум невсиняє дій, які б унеможливлювали спілкування батька та дитини, при цьому зазначає номер мобільного телефону доньки. Також наголосила, що в даному позові нею викладені нові обставини, а саме те, що донька подорослішала, так як пройшло вже більше як п`ять років з часу постановлення рішення про стягнення аліментів і в силу об`єктивних причин та фізичного розвитку потребує більших витрат на себе. Покликання відповідача про його мінімальний заробіток нічякими доказами також не підтверджено. Так, середня заробітна плата по Польщі становить 7124,00 польських злотих, що еквівалентно 60\~555,42 грн. А розмір аліментів, які позивачка просить стягнути становить 120 Євро, що складає 1/12 частку середнього заробітку в Польщі. Також, відповідач не довів належними та допустимими доказами той факт, що він немає нерухомого майна. Додатково зазначила, що вона на даний час перебуває у декретній відпустці до досягнення дитиною 3-х річного віку у зв`язку з народженням дочки [PERSON] , [INFO] . Тому не має можливості повноцінно працювати задля забезпечення потреб своєї сім`ї. З огляду на вищезазначене, відповідач перекручує дійсні обставини справи виключно з метою уникнення відповідальності за надання своїй дитині належного матеріального утримання. Відповідач заробляє достатньо , живе у своє задоволення, витрачає кошти тільки на себе. Відповідач скористався своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив в порядку ст. 180 ЦПК України, згідно якого вказав, що позивачка йому справді чинити перешкоди у побаченні з донькою, доказом цього є його звернення в органи опіки з метою встановлення графіку побачень з дитиною. З приводу середньої заробітної плати в Польщі в розмірі 60000 грн. пояснив, що даний середній розмір стосується виключно громадян Польщі, які отримують дохід за кваліфіковану працю. Також зазначив, що позивачка є власницею салонів краси, де працюють наймані працівники і приносять відповідний дохід, за який вона мала змог придбати будинок, земельну ділянку та дві квартири, які були переобладнані під перукарні, що стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав. Окремо зазначив та надав витяги з приводу відсутності в нього будь-якого нерухомого майна. Тому просить врахувати при ухваленні рішення факти та обставини викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченні. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до таких висновків. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 року вирішено стягувати із\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~жителя [ADDRESS] ,\~ІПН [NUMBER] ,\~непрацюючого на\~ користь\~ [PERSON] ,\~ аліменти\~на утримання доньки [PERSON] - [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 гривень щомісячно до її повноліття, стягнення аліментів розпочати з 24.09.2019 року.(а.с.4-5). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.12.2019 року рішення від 22.10.2019 року залишено без змін (а.с.6-7). З листа від 08.02.2024 № 19-9237/18/244 Адміністрації Державної прикордонної служби України судом встановлено, що після цієї дати (14.07.2020) відповідач неодноразово здійснював перетин державного кордону України. Востаннє це відбулось 06.02.2022, напрям виїзд, і до цього часу відповідач перебуває за межами України. Будучи обізнаним про розгляд цієї справи, відповідач жодних доказів про цілі перетину кордону не надав, доводи позивачки про наявність у нього доходів за межами України не спростував. Тягар доведення обґрунтованості вимог позову (як первісного, так і зустрічного) за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів, пред`явлених вимог стороною відповідача як беззаперечні. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у разі їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню. Отже, доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 759/7142/16-ц (провадження № 61-16490св19). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 143цс13. Аналіз норми статті 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Наведений висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748 св 23). Після ухвалення рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.10.2019 у справі № 345/4217/19 сімейний стан позивачки змінився у зв`язку з народженням другої доньки [PERSON] , [INFO] , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів. Верховний Суд зазначає, що вищевказана обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22). За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Суд відхиляє посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо можливості індексації розміру аліментів, оскільки зниження купівельної спроможності раніше присуджених аліментів не є єдиною підставою позову. До того ж можливість індексації аліментів не виключає збільшення їх розміру в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан відповідача, те, що він працевлаштований в Польщі, а тому має постійний дохід та повинен виконувати обов`язок по утриманню дочки і сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини. Зокрема, дочці [PERSON] необхідне харчування, одяг та взуття, предмети гігієни, шкільне приладдя, ціни на що постійно зростають. Посилання відповідача щодо наявності змоги в позивачки утримувати дитину не можуть бути підставою для визначення мінімального розміру аліментів на утримання дочки, оскільки наведене не впливає на обов`язок батька приймати участь в утриманні дочки. Враховуючи вищевикладене, норми чинного законодавства, матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суму стягуваних на даний час аліментів, яка, на думку суду, є недостатньою, а також встановлений законом гарантований мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 5000 грн. на утримання дитини, щомісячно до її повноліття. Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз`яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч.2 ст.141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] уклала з адвокатом Іванівим О.Б. договір про надання правової допомоги від 01.02.2024 та сплатила визначену розрахунком-переліком послуг, які надаватимуться адвокатом, у розмірі 5000,00 гривень, що підтверджено квитанцією № б/н від 07.02.2024 (а.с.14). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 5000 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184,\~185,\~188,\~190 СК України,

Outcome: approved