Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони з 10.01.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання ними було набуто спільне майно, а саме однокімнатна квартира , загальною площею 51,3 кв.м., житловою -18,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку зареєстроване за відповідачем. З огляду на те, що вона бажає скористатись правом розпорядження своєю частиною квартири, просить визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частку квартири, що розташована в [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.01.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 31.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та позивача. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] з 10.01.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.8). Під час спільного проживання сторони набули однакімнатну квартиру, загальною площею 51,3 кв.м., житловою- 18,6 кв.м., що розташована в [ADDRESS] , яка зареєстрована на відповідача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії та номер 5169208, виданого 20.06.2013 року Реєстраційною службою Луцького міського управління юстиції Волинської області та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.12). Згідно звіту про оцінку квартири виконаного ФОП [PERSON] від 16.11.2023 року ринкова вартість квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] становить 850824 грн. . Згідно з ч. 1ст. 60\~СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Частинами 1,2ст.70\~СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто Використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Зі змісту п.п. 23,24\~постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Отже, вищевказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому позовні вимоги слід задовольнити та визнати за [PERSON] право особистої власності на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Таким чином , враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог , суд вважає

Outcome: approved