Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

14 листопада 2023 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в 2020 року між позивачкою та [PERSON] , [INFO] , які перебували в родинних відносинах, була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими будівлями разом з земельною ділянкою площею близько 0,53 га, розташовані за адресою: [ADDRESS] . З огляду на те, земельна ділянка не була приватизована, не мала кадастрового номера, а сам [PERSON] не мав фізичної можливості здійснити підготовку всієї документації, ним 23.04.2020 була видана на ім`я позивачки довіреність на представництво його інтересів, що стосується реєстрації права власності на земельні ділянки та з правом подальшого продажу, розташованих за адресою: [ADDRESS] . На виконання вище вказаної довіреності позивачка здійснила комплекс заходів щодо приватизації земельних ділянок. За результатом було сформовано дві земельні ділянки: площею 0,25 га, кадастровий № 35203862:51:000:0827 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); площею 0,2834 га кадастровий № 35203862:51:000:0833 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які в подальшому за рішенням Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області були передані в приватну власність [PERSON] та зареєстроване відповідне право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, позивачка в повній мірі виконала взяті на себе зобов`язання за довіреністю. На підтвердження вище вказаних домовленостей щодо купівлі-продажу, 24.09.2021 позивачка в присутності свідків передала [PERSON] грошові кошти в сумі 75\~000,00 грн. за продаж житлового будинку та земельних ділянок площею 0,25 га та 0,2834 га, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , про що ним особисто написана розписка. Таким чином, між сторонами була досягнута домовленість щодо всіх істотних умов договору, за якою позивачка повністю виконала свої зобов`язання щодо повного розрахунку за все нерухоме майно. Того ж дня 24.09.2021 між позивачкою та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Стенюхіною І.В. реєстраційний № 1824. За цим договором [PERSON] передав у власність позивачки земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий № 35203862:51:000:0827 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) з розташованим на ній житловим будинком з господарськими будівлями, з адресою: [ADDRESS] . З цього моменту позивачка вселилась та проживає в житловому будинку, володіє та користується земельними ділянками за даною адресою до цього часу. Однак, договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2834 га кадастровий №35203862:51:000:0833 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, за адресою: [ADDRESS] , не уклався через відсутність коштів на переоформлення, і сторонами було досягнуто домовленості укласти його найближчим часом. Проте, час йшов, позивачка тричі зверталась до [PERSON] щодо оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки, однак через різні причини останній не зміг з`явитись до нотаріуса. Не дивлячись на можливість самостійно на підставі довіреності оформити купівлю-продаж земельної ділянки, позивачка все ж надіялась на оформлення від власника. На початку 2023 року позивачка дізналася про те, що [PERSON] госпіталізовано до лікарні, в подальшому настала його смерть. Спадкоємцем померлого є його дружина - відповідач по справі, яка категорично відмовляється переоформлювати земельну ділянку на позивачку. На неодноразові прохання та роз`яснення, відповідачка ухиляється від будь-якого спілкування та співпраці. Таким чином, позивачка використала всі можливі заходи для досудового врегулювання спору, однак спір так і не було вирішено, що в свою чергу змусило позивачку звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Просить визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2834 га. кадастровий номер 3520386200:51:000:0833, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.11.2023 задоволено заяву [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник [PERSON] , і накладено арешт на земельну ділянку для ведення особистого господарства, площею 0,2834 га, кадастровий номер 3520386200:51:000:0833, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 29.11.2023 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Ухвалою суду від 22.01.2024 підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно з копією довіреності від 23.04.2019, посвідченої Ніколаєнко Н.М., приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №158, [PERSON] , [INFO] , уповноважив [PERSON] представляти його інтереси, в тому числі щодо реєстрації права власності на земельні ділянки та подальшого продажу за ціну та на умовах за її розсудом, належного йому на праві власності житлового будинку та земельних ділянок (земельної ділянки), розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). З копії розписки від 24.09.2022 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , отримав від [PERSON] , [INFO] , кошти в сумі 75000 за продаж ним житлового будинку по [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,2500 га та земельну ділянку площею 0,2834 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Факти зазначені в даній розписці підтверджує та зобов`язується найближчим часом укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер 3520386200:51:000:0833, площею 0,2834 (а.с.10). Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 24.09.2021, посвідченого Стенюхіною І.В., приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстровано в реєстрі за №1824, [PERSON] належить земельна ділянка з кадастровим номером 3520386200:51:000:0833, площею 0,2834 та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). Також судом оглянуто Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, належного [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 28.07.2021 (а.с.14-18). Відповідно до копії проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, копії рішення Приютівської селищної ради №207 від 19.03.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, копії акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 3520386200:51:000:0833, площею 0,2834 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-29). Згідно копією листа вих.№795/02-31 від 09.10.2023, Друга олександрійська державна нотаріальна контора Кіровоградської області повідомила [PERSON] про неможливість видати їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] у, так як крім неї спадкоємцем першої черги є дружина спадкодавця [PERSON] (а.с.30). Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з частинами 1, 3 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач та [PERSON] , спадкоємцем після смерті якого є відповідач по справі,\~домовилися щодо усіх істотних умов купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2834 га кадастровий номер 3520386200:51:000:0833, що підтверджується умовами розписки, відбулося виконання умов договору, даний правочин відповідає дійсній волі сторін, але власник нерухомого майна ухилився від нотаріального посвідчення договору, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Outcome: approved