Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за Договором №223118-КС-004 про надання кредиту від 26.06.2021, що становить 80880,68 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 36000 грн.; суми прострочених платежів по процентах 43640,80 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1239,88 грн.; та понесені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.06.2021між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №223118-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позивач надав позичальнику грошові кошти в розмірі 36000 грн. на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,865875 процентів за кожен день користування кредитом. Зазначає, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання виконало та надало кредит відповідачці в розмірі 36000 грн., шляхом перерахування коштів на вказану нею банківську картку № [NUMBER] , проте відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на 09.01.2024 виникла заборгованість у розмірі 80880,68 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 36000 грн.; суми прострочених платежів по процентах 43640,80 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1239,88 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою суду від 01.04.2024 року вирішено провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 26.06.2021 відповідачка на вебсайті позивача в мережі Інтернет зайшовши в особистий кабінет, заповнила анкету клієнта, у якій вказала суму бажаного кредиту, електронну адресу, номер мобільного телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів, що підтверджується візуальною формою послідовності дій та витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи https://my.bizpozyka.com /. 3.3. Також в особистому кабінеті відповідачка отримала паспорт споживчого кредиту та оферту про надання кредиту, після чого здійснила її акцепт (прийняла пропозицію) на запропонованих позивачем умовах. Надалі 26.06.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір №223118-КС-004 про надання кредиту, згідно умов якого останній надано грошові кошти в розмірі 36000 грн. строком на 24 тижні до 11.12.2021, з фіксованою процентною ставкою 0,86587500 в день, комісією за надання кредиту 5400 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 79200 грн. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (кредитодавця). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля) - G-7471. Підписавши Договір №223118-КС-004 про надання кредиту позичальник підтвердив, що ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця. У цей же день 26.06.2021 позивач перерахував на вказану відповідачкою номер картки№ [NUMBER] грошові кошти двома платежами на 20000 грн. та на 16000 грн., що у підсумку становить 36000 грн., що підтверджується довідками ТОВ «ФК «Елаєнс» від 19.01.2024 та випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] (картка № [NUMBER] ), який належить [PERSON] , наданий АТ «Райффайзен Банк» на виконання ухвали суду від 08.02.2024. З розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №223118-КС-004 від 26.062021 вбачається, що станом на 09.01.2024 загальний розмір заборгованості становить 80880,68 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 36000 грн.; суми прострочених платежів по процентах 43640,80 грн.; суми прострочених платежів за комісією 1239,88 грн. При цьому з 11.12.2021 відсотки не нараховувались. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відтак, судом встановлено, що кредитний договір укладено з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com та підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що узгоджується із ст.ст.6, 627 ЦК України та ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі в ході розгляду справи підтверджено наданими позивачем доказами. Також відповідачкою не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору, зокрема ставили під сумнів правильність розрахунку. За вказаних обставин, враховуючи умови укладеного між сторонами договору, беручи до уваги, що відповідачка в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, у добровільному порядку не повернула повністю отримані від позивача грошові кошти та не сплатила проценти за користування ними, що свідчить про порушення прав позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, із відповідачки слід стягнути судові витрати у вигляді оплати судового збору у загальному розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved