Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Представник позивача\~адвокат Ейбатов\~З.М.,\~який діє\~в інтересах\~позивача [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~про розірвання\~шлюбу укладеного\~міжпозивачем та відповідачем В обґрунтування позову зазначено, що з 28.07.2018 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Протягом тривалого часу стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння. Вже тривалий час кожен із подружжя живе окремо, спільного господарства не ведуть. [PERSON] не має бажання на відновлення сімейного життя, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явились, представником позивача було надано клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, просили суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] , надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 28.07.2018 року [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №804. Прізвище після укладання шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved