Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з наведеним позовом до відповідача, позовні вимоги обґрунтовані тим, що між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (як Орендодавцем) та фізичною особою [PERSON] (як Орендарем) 17.04.2007 року було укладено договір оренди №ДО-3084 нежитлового приміщення площею 5,04 кв.м., розташованого в підвалі будинку за адресою: [ADDRESS] , для облаштування комори для господарських потреб. В той же день сторонами було підписано акт приймання-передачі приміщень в оренду. Додатковими угодами до цього договору термін його дії було неодноразово продовжено і, зокрема, Угодою № УО-3084-8 від 15.03.2018 року до 31.01.2021 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.06.2021 року задоволено позов щодо стягнення з [PERSON] неустойки в сумі 133,60 грн., яка нарахована з 01.02.2021р. по 28.02.2021р. та зобов`язано [PERSON] повернути у комунальну власність територіальної громади міста Івано-Франківська нежитлові приміщення площею 5,04 кв.м., які розташовані в підвалі будинку за адресою: [ADDRESS] по акту приймання-передачі. Приміщення було повернуто тільки 16.06.2022р., що підтверджується актом приймання-передачі від Орендаря до Орендодавця нежитлового приміщення. Згідно умов договору, орендар мав вчасно повернути орендодавцю майно, та у разі порушення умов договору орендар сплачує орендодавцю неустойку, нараховану згідно п. 5.1.3 цього Договору, у разі невиконання обов`язку щодо повернення приміщень (п.2.4. Договору). Враховуючи те, що відповідач не виконав обов`язку щодо своєчасного повернення майна після закінчення Договору та продовжував користуватися ним без відповідних правових підстав, Орендодавець нараховував неустойку в сумі подвійного розміру орендної плати в розмірі 2 257,21 грн. за період з 01.03.2021р. по 16.06.2022р. до моменту повернення приміщень згідно акта приймання-передачі. 02.04.2024 року через інформаційну систему «Електронний суд» представник позивача подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від нього подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права позивача на належне виконання умов договору оренди, внаслідок чого він позивається про його відновлення шляхом стягнення неустойки за не своєчасне повернення майна після закінчення Договору. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона, боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію, передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що 17.04.2007 року між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та фізичною особою [PERSON] було укладено договір оренди №ДО-3084 нежитлового приміщення площею 5,04 кв.м., розташованих в підвалі будинку за адресою: [ADDRESS] , для облаштування комори для господарських потреб (а.с.15-23). 17.04.2007 було підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення площею 5,04 кв.м., розташованих в підвалі будинку за адресою: [ADDRESS] в оренду(а.с.24). Додатковими угодами до договору оренди від 17.04.2007 року №ДО-3084 термін його дії було неодноразово продовжено і, зокрема, Угодою № УО-3084-8 від 15.03.2018 року до 31.01.2021 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.06.2021 року по справі № 344/6008/21 задоволено позов про стягнення з [PERSON] неустойки в сумі 133,60 грн., яка нарахована з 01.02.2021р. по 28.02.2021р. та зобов`язано [PERSON] повернути у комунальну власність територіальної громади міста Івано-Франківська нежитлові приміщення площею 5,04 кв.м., які розташовані в підвалі будинку за адресою: [ADDRESS] по акту приймання-передачі. Приміщення було повернуто тільки 16.06.2022р., що підтверджується актом приймання-передачі від Орендаря до Орендодавця нежитлового приміщення, розташованого в підвалі будинку за адресою: [ADDRESS] . Укладаючи Договір, Орендар та Орендодавець погодили всі істотні умови Договору, в тому числі умови щодо порядку сплати орендної плати, відповідальності за порушення та невиконання умов договору, порядку звільнення орендованих приміщень у випадку припинення договору оренди тощо. Пунктом 2.4. Договору сторони визначили, що після закінчення дії цього Договору, у тому числі у разі його припинення в порядку ст.782 Цивільного кодексу України, або у випадку іншого розірвання Договору, включаючи розірвання Договору внаслідок істотної зміни обставин (ст.652 Цивільного кодексу України), набрання законної сили рішення суду про визнання цього Договору недійсним, неукладеним або про застосування наслідків нікчемної угоди, Орендар повертає Орендодавцеві. Приміщення у погоджений Сторонами термін, але не пізніше як протягом 20-ти календарних днів із дня припинення дії Договору, в тому числі, у разі недосягнення між Сторонами цього Договору угоди щодо строків повернення Приміщень. Передача Приміщень від Орендаря до Орендодавця після припинення дії цього Договору здійснюється за Актом приймання-передачі Приміщень, що підписується повноважними представниками Орендаря і Орендодавця. Згідно ч.2 ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення. Розмір такої неустойки встановлюється у сумі подвійної плати за користування річчю за період прострочення. Таким чином, позивач має право стягнути з відповідача неустойку за весь час безпідставного користування приміщенням без обмеження будь - якими строками, оскільки нормами ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за весь час прострочення зобов`язання. Відповідно до умов Договору, сторони також дійшли згоди, стосовно того, що орендар сплачує орендодавцю неустойку, нараховану згідно п. 5.1.3 цього Договору, у разі невиконання обов`язку щодо повернення приміщень (п.2.4. Договору). Пунктом 5.1.3. Договору встановлено, що у випадку невиконання Орендарем обов`язку щодо повернення Орендодавцеві Приміщень відповідно до вимог п.2.4 цього Договору, він сплачує Орендодавцеві неустойку в розмірі подвійного розміру орендної плати, встановленої і нарахованої згідно із цим Договором з врахуванням суми ПДВ, за період безпідставного користування Приміщеннями. Таким чином, всупереч умовам Договору щодо своєчасного повернення майна з оренди Орендарем не було вчасно повернуто орендоване майно. Враховуючи те, що відповідач не виконав обов`язку щодо своєчасного повернення майна після закінчення Договору та продовжував користуватися ним без відповідних правових підстав, Орендодавець нараховував неустойку в сумі подвійного розміру орендної плати в розмірі 2 257,21 грн. за період з 01.03.2021р. по 16.06.2022р. до моменту повернення приміщень згідно акта приймання-передачі. Доказів на спростування проведеного позивачем розрахунку суми неустойки відповідачем не представлено суду. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними і допустимими доказами тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, відтак суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви до суду в користь позивача в розмірі 2684 грн.. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 549, 550, 611 ЦК України,\~

Outcome: approved