Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Представник позивача\~ТзОВ\~«Бізнес Позика»\~звернувся\~в суд\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що\~12 березня 2023 року між ТзОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 451842-КС-006 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.\~12\~ЗУ «Про\~електронну комерцію» (далі по тексту рішення - Договір). ТзОВ «Бізнес позика» 12 березня 2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 451842-КС-006 про надання кредиту, а [PERSON] прийняла (акцептувала) пропозицію щодо укладення договору. Згідно з умовами Договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15063192 процентів за кожен день користування кредитом. ТзОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 55 000 гривень шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 12 лютого 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 220\~412,60 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 55\~000 гривень, суми прострочених платежів по процентах 159\~589,85 гривень, суми прострочених платежів за комісією 5\~822,75 гривень. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] в користь ТзОВ «Бізнес позика» заборгованість за Договором № 451842-КС-006 про надання кредиту від 12 березня 2023 року 220 412,60 гривень заборгованості, а також судові витрати у справі. Ухвалою судді від 04 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі\~за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого\~статтями 274-279 ЦПК України,\~з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо заявив про розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження надіслана засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відстеженням рекомендованого поштового відправлення «Укрпошта» підтверджується, що відповіде поштове відправлення 26 березня 2024 року вручено адресату особисто. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Суд установив, що 12 березня 2023 року між ТзОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 451842-КС-006 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~(а.с.16-20). 12 березня 2023 року ТзОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 451842-КС-006 про надання кредиту, а [PERSON] прийняла (акцептувала) пропозицію щодо укладення договору (а. с. 21-25, 26-30). Відповідно до п.2.1 Договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 55 000 гривень строком на 24 тижні на умовах сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 1,15063192 % в день ( фіксована ставка), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 8250 гривень (п.2.5 договору). Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним Договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Пунктом 3.2.3 Договору встановлено Графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. ТзОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за Договором про надання кредиту, перерахувавши 12 березня 2023 року на картковий рахунок [PERSON] 55\~000 гривень трьома трансакціями (25\~000 + 25\~000 +5 000), що підтверджується відповідними довідками ТзОВ ФК «Елаєнс» (а. с. 39-40). Звертаючись до суду з цим позовом, ТзОВ «Бізнес Позика» зазначає, що заборгованість відповідача станом на 12 лютого 2023 року становить 220 412,60 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 55 000 гривень, суми прострочених платежів по процентах 159 589,85 гривень, суми прострочених платежів за комісією 5 822,75 гривень. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Суд установив, що 12 березня 2023 року [PERSON] звернулася до ТзОВ «Бізнес Позика» для отримання кредитних коштів, і цього ж дня між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 55\~000 гривень строком на 24 тижні. За умовами Договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15063192 % за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула кредит та не сплатила відсотки за користування кредитом. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення [PERSON] від виконання зобов`язань за кредитним договором суду не надано. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідач не заперечила, відзиву на позовну заяву не подала. Отже, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому позивач має право вимагати повернення такої заборгованості в повному обсязі, включаючи заборгованість по відсотках за користування кредитом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з [PERSON] на користь ТзОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість в розмірі 220\~412,60 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2644,95 гривень.

Outcome: approved