Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

Позивач в особі представника - адвоката Москаленко Маргарити Станіславівни звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягення заборгованості за кредитним договором, ,відповідно до вимог якого просив стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 67181,17 грн. та судові витрати. Позов обгрунтовано тим, що 31 січня 2019 року [PERSON] (далі відповідач) уклав з Акціонерним товариством "Ідея Банк" (далі первісний кердитор чи АТ "Ідея Банк" кредитний договір №Z41.22200.004862134 від 31 січня 2019 р. 07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК"ЄАПБ" чи/або позивач) укладено договір факторингу №07072023 (далі по тексту - Договір Факторингу), відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 241.22200.004862134 від 31 січня 2019р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» . Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ "ФК «ЄАПБ» за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр Боржників після належного його підписання Єторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору. Відцовідно до Рестру боржників №3 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z241.22200.004862134 від 31 січня 2019р., в сумі 67181.17 грн., з яких: -24197.64 грн. - заборгованість за основним боргом; - \~ \~ \~ \~42983.53 грн. - заборгованість за відсотками; - \~ \~ \~ \~0 грн. заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. Договору факторингу Права Вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного Реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ«ФК «ЄАПБ» зобов`язань передбачених п. 4.1. цього Договору. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов язується повернути Кредит, сплати проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених Договором. Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 07.07.2023 Позивачем не здійснювалося захування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 241.22200.004862134 від 31 січня 2019р. в сумі 67181.17 грн., з яких 24197.64 грн. - заборгованість за основним боргом; 42983.53 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями. Представник позивача в позовній заяв просив розглядати справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання та відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України є повідомленим належним чином. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 31 січня 2019 року [PERSON] уклав з Акціонерним товариством "Ідея Банк" кредитний договір №Z41.22200.004862134 від 31 січня 2019 р. згідно якого надано йому 26400.00 грн на поточні потреби під 0.01% річних строком на 24 місяці, що підтверджується паспортом споживчого кредиту, та добровільно застрахував життя відповідно до договору добровільного страхування життя від нещасного випадку від 31.01.2019 року (а.с.6-12). Відповідно до анкети-заяви [PERSON] усвідомлює та згідний з тим, що в арзі несвоєчасного погашення кредиту дана інформація може бути доведена банком до відома третіх осіб, та заява про розмір щомісячного доходу підписана власноручно (а.с.13) Згідно ордерів розпоряджень № 1 та №2 вбачається, що на підставі кредитного договору№Z41.22200.004862134 від 31 січня 2019 р. [PERSON] видано кошти в сумі 22000,00 грн та 4400,00 грн. (а.с.14). Відповідно до копії паспорта [PERSON] [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та має ідентифікаційний номер (а.с. 15-18). Згідно до договору №221190532\\19 МR добровільного старахування майна "МайстерОК" вбачається, що [PERSON] застрахував в ПАТ "Страхова компанія "Аско-Медсервіс" своє житло за адресою [ADDRESS] (а.с.19-21). Відповідно до Анкети - опитувальника клієнта - фізичної особи, вбачається, що [PERSON] надав всі необхідна відомості та документи необхідні для здійснення ідентифікації рахунку клієнта та дав згоду на їх обробку (а.с.22-24). Згідно графіку розрахунку заборгованості, вбачається, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором № 241.22200.004862134 від 31 січня 2019р. в сумі 67181.17 грн., з яких 24197.64 грн. - заборгованість за основним боргом; 42983.53 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями (а.с.25). 07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №07072023 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 241.22200.004862134 від 31 січня 2019р., укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с.26-27). Відповідно до Рестру боржників №3 до Договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Z241.22200.004862134 від 31 січня 2019р., в сумі 67181.17 грн., з яких: -24197.64 грн. - заборгованість за основним боргом; - \~ \~ \~ \~42983.53 грн. - заборгованість за відсотками; - \~ \~ \~ \~0 грн. заборгованість за комісіями (а.с.28). Згідно до платіжної інструкції №19913 від 11.07.2023 року, вбачається, що ТОВ "ФК"Європейська агенція з повернення боргів" сплатило АТ "Ідея Банк" 15300000,00 грн. (а.с.29). До матеріалів справи додано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»", розпорядження № 691 від 23.03.2027 року про видачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ "Ідея Банк", банківська ліцензія ПАТ "Ідея Банк" на право надання банківських послуг, Статут ТОВ " «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» затверджений рішенням учасників від 18.10.2023 року, протокол №41 загальних зборів засновників ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", наказ №ФК125-к від 02.07.2014 року про призначення генерального директора ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (а.с.30-39). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; - зміна умов зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно зі ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. За змістом положень ч. 1, 2 ст.207, п. 2 ч. 1 ст.208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відтак Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. При цьому вказала, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі N 202/4494/16-ц (провадження N 14-318цс18). Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 по справі № 902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Так, Верховний Суд України дійшов висновку, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц нарахований позивачем розмір відсотків річних по договору в сумі 49983, 53 грн. майже в два рази перевищує розмір вказаного в договорі тіла кредиту, становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідача, порушує принципи добросовісності та розумності. Тому, в даному випадку до правовідносин, що склалися, в частині визначення відсотків за користування кредитними коштами, слід застосовувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Розрахунок відсоткових коштів за несвоєчасне виконання зобов`язання за період з 31.01.2019 року по 07.07.2023 року за кредитним договором №Z241.22200.004862134 від 31 січня 2019р. , на рівні облікової ставки Національного банку України, судом здійснюється за формулою: Період розрахункуСтавка НБУ, %Кількість днів у періодіПеня, грн. 31.01.2019 - 31.01.201918111,94 грн. 01.02.2019 - 14.03.20191842501,17 грн. 15.03.2019 - 25.04.20191842501,17 грн. 26.04.2019 - 06.06.201917.542487,25 грн. 07.06.2019 - 18.07.201917.542487,25 грн. 19.07.2019 - 05.09.20191749552,22 грн. 06.09.2019 - 24.10.201916.549535,98 грн. 25.10.2019 - 12.12.201915.549503,50 грн. 13.12.2019 - 30.01.202013.549438,53 грн. 31.01.2020 - 12.03.20201142306,28 грн. 13.03.2020 - 23.04.20201042278,43 грн. 24.04.2020 - 11.06.2020849259,87 грн. 12.06.2020 - 23.07.2020642167,06 грн. 24.07.2020 - 03.09.2020642167,06 грн. 04.09.2020 - 22.10.2020649194,90 грн. 23.10.2020 - 10.12.2020649194,90 грн. 11.12.2020 - 21.01.2021642167,06 грн. 22.01.2021 - 04.03.2021642167,06 грн. 05.03.2021 - 15.04.20216.542180,96 грн. 16.04.2021 - 17.06.20217.563313,24 грн. 18.06.2021 - 22.07.20217.535174,02 грн. 23.07.2021 - 09.09.2021849259,87 грн. 10.09.2021 - 21.10.20218.542236,67 грн. 22.10.2021 - 09.12.20218.549276,11 грн. 10.12.2021 - 20.01.2022942250,59 грн. 21.01.2022 - 03.03.20221042278,43 грн. 04.03.2022 - 02.06.20221091603,27 грн. 03.06.2022 - 21.07.20222549812,09 грн. 22.07.2022 - 08.09.20222549812,09 грн. 09.09.2022 - 20.10.20222542696,08 грн. 21.10.2022 - 08.12.20222549812,09 грн. 09.12.2022 - 26.01.20232549812,09 грн. 27.01.2023 - 16.03.20232549812,09 грн. 17.03.2023 - 27.04.20232542696,08 грн. 28.04.2023 - 15.06.20232549812,09 грн. 16.06.2023 - 07.07.20232521348,04 грн. Всього пені:15107,55 грн. Отже враховуючи висновки Верховного Суду України викладені у постанові від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15, і Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц та від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, та враховуючи, що нарахований позивачем розмір відсотків річних по договору №Z241.22200.004862134 від 31 січня 2019р. в сумі 42983,53 грн. майже у 2 рази перевищує розмір вказаного в договорі тіла кредиту, що становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідача, порушує принципи добросовісності та розумності. Так, з огляду на викладене та з врахуавнням відсутності розрахунку заборговнаості нарахуванням відсотків та враховуючи, що нараховані відсотки майже у 2 рази перевищує розмір вказаного в договорі тіла кредиту, що становить надмірний та невиправданий майновий тягар для відповідача, порушує принципи добросовісності та розумності, отже з огляду на викладене позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, та з відповідача на користь позивача слід стягнути тіло кредиту по договору №Z241.22200.004862134\~від 31\~січня 2019\~р.\~в розмірі 24197,64 грн., і відсотки в розмірі 15107,55 гривень , і відповідно до задоволених вимог слід стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1583,56 грн..

Outcome: partial