Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Костянтинівська окружна прокуратура звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест», в якому просить конфіскувати на користь держави земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1422481500:10:000:0047, площею 3,8978 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1829531914224), у громадянина російської федерації [PERSON] шляхом припинення права власності [PERSON] , відомості про яке зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 15.05.2019 за №31550547, та визнати право власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, пославшись на таке: За результатами опрацювання відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2019, спадкова справа № 29/2019, зареєстрована в реєстрі за № 1533, видана приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Гнатенко В. Л., успадкував після смерті своєї матері, [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , земельну ділянку з кадастровим номером 1422481500:10:000:0047, площею 3,8978 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 15.05.2019 за № 31550547 приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Гнатенко В. Л., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1829531914224). Як убачається із загальних відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру, державна реєстрація спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав проведена 12.08.2014, земельна ділянка сформована, віднесена до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення - 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на час вчинення реєстраційних дій щодо спірної земельної ділянки [PERSON] був громадянином російської федерації, який має посвідку на постійне проживання серії [NUMBER] , видану 24.07.2012 СГІРФО Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області, країна громадянства: російська федерація. Таким чином, із вказаних відомостей, а також зі свідоцтва про право на спадщину за законом убачається, що [PERSON] станом на дату набуття права власності на вказану земельну ділянку мав правовий статус іноземця. Разом з цим, [PERSON] (спадкоємець [PERSON] ) зареєстрував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за № 31550653 додаткову угоду до договору оренди вказаної земельної ділянки, яка була укладена 19.07.2019 між орендодавцем [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «АПК-ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ: 34626750) строком до 01.04.2034, відповідно до додаткової угоди та інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою підтвердження зазначених відомостей Костянтинівською окружною прокуратурою до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області спрямовано запит від 26.09.2023 № 52 - 3088 вих.23, у відповідь на який, Головне управління листом від 28.09.2023 №1401.3.1.1.-4995/14.3-23 повідомило, що [PERSON] документований посвідкою на постійне проживання, серії [NUMBER] , виданою 24.07.2012 СГІРФО Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області. Також з інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, наданої на запит прокуратури листом від 21.08.2023 за № 39576/36156-11-23/15.3, вбачається, що актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено. Таким чином, на підставі зазначених вище відомостей у їх сукупності достовірно встановлено, що [PERSON] є громадянином російської федерації. Разом з тим, останній, набувши в порядку спадкування право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, всупереч вимогам Земельного кодексу України не відчужив даний об`єкт зі спливом законодавчо визначеного строку та досі залишається його власником. У зв`язку із вказаним, відповідно до положень ст.ст.38 ч.ч.1,2, 39 Закону України «Про міжнародне приватне право»; ст.ст. 181 ч.1, 319, 321, 325 ч.2, 346 ч.1 п.10, 356 ЦК України; ст.ст. 80, 81 ч.ч.2,3,4, 125, 140, 143, 145 ЗК України; ст.ст.20 ч.1, 12 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; ч.5 ст.41 Конституції України, вважає, на теперішній час наявні підстави для конфіскації у [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:10:000:0047 площею 3,8978 га, шляхом припинення права власності на неї з одночасним визнанням права власності держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2023 відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження, цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.50-51). Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2023 забезпечено позов у цивільній справі № 233/6014/23 в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до [PERSON] , третя особа, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору, Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» «про конфіскацію земельної ділянки» шляхом накладення арешту на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1422481500:10:000:0047, площею 3,8978 га, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1829531914224), власником якого є громадянин російської федерації [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с.16-17 справи за унікальним № 233/6014/23, номером провадження 2-з/233/17/2023). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03.01.2024 підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.122-123). Представник Костянтинівської окружної прокуратури прокурор Рябіченко О. О. у судовому засіданні позов підтримала за наведених у позовній заяві підстав. Позивач - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечив: до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника з посиланням на підтримання позову (а.с.72-73). Відповідач, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку ст.128 ЦПК України належним чином (а.с.77,78,90,107,110,112-113,127,135-136,137-138145-146), відзив на позов не подав. Представниця третьої особи - Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» адвокатка Астапова Ю. Є. у судовому засіданні просила при постановленні судового рішення врахувати позицію третьої особи, висловлену у письмових поясненнях (а.с.79-80), в яких зауважено на такому: Як убачається з тексту позовної заяви [PERSON] є громадянином російської федерації, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії [NUMBER] , виданої 24.07.2012 СГІРФО Дружківського МВ ГУМВС України у Донецькій області. [PERSON] успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , земельну ділянку з кадастровим номером 1422481500:10:000:0047, площею 3,8978 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Білокузьминівської сільської ради Краматорського (Костянтинівського) району Донецької області. Право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку 15.05.2019 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, відповідно до ст.ст.373,374 Цивільного Кодексу України, ст.80 Земельного Кодексу України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 Земельного Кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту ч.2 ст.81 та інших норм Земельного Кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Відповідно ж до ч.5. ст.22 Земельного Кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог ст.130 Земельного Кодексу України, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. Одночасно, за змістом ч.4. ст.81 Земельного Кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. У разі невиконання зазначеного обов`язку, на підставі положень ч.ч.2,4 ст.145 Земельного Кодексу України така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду на користь держави та підлягає подальшому продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Водночас, ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» зауважує, що 01.04.2014 між Товариством та [PERSON] був укладений Договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:10:000:0047, площею 3,8978 га, строком на 20 років. Право оренди за наведеним Договором було зареєстроване Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 31550653. Відповідно до частини 1 статті 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Разом з тим, відповідно до положень частини 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Аналогічні за суттю та змістом положення закріплені п.11.5. договору оренди землі від 01.04.2014, де зазначено, що: «перехід права власності на земельну ділянку, що є об`єктом оренди за цим договором, до іншої особи та/або реорганізація (перейменування, зміна організаційно-правової форми, приєднання, поділ, виділ, перетворення тощо) юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання цього Договору». Тобто, права та обов`язки Орендодавця на орендовану земельну ділянку фактично перейшли до [PERSON] в момент реєстрації ним права власності на вказану земельну ділянку, а саме: 15.05.2019, тобто до закінчення однорічного терміну, визначеного положеннями ч.4. ст.81 Земельного Кодексу України для її відчуження [PERSON] , як іноземним громадянином. В подальшому, 19.07.2019 між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (у зв`язку із смертю Орендодавця - [PERSON] ) було укладено додаткову угоду до Договору оренди землі від 01.04.2014, вищевказаної земельної ділянки та зареєстровано її у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 31550653. Тобто, укладення вищенаведеної додаткової угоди до Договору оренди землі від 01.04.2014 щодо земельної ділянки із кадастровим номером 1422481500:10:000:0047 між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» також відбулося до закінчення однорічного терміну, визначеного положеннями ч.4. ст.81 Земельного Кодексу України для її відчуження [PERSON] , як іноземним громадянином. Тому, на дату переходу права власності на земельну ділянку та на момент укладення додаткової угоди до Договору оренди землі [PERSON] мав законні права та достатній обсяг правоздатності. Під час вирішення дійсного спору по суті просить суд врахувати наявність законних прав та інтересів ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» щодо користування спірною земельною ділянкою. Крім того, відповідно до положень ст.9 Закону України «Про оренду землі» та ст.777 Цивільного Кодексу України ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як добросовісний орендар, має переважні права на придбання та/чи користування спірною земельною ділянкою, тому його законні права мають бути враховані та не мають бути порушені. За наведених обставин ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як орендар має право продовжувати користуватися спірною земельною ділянкою до закінчення строку дії Договору оренди землі від 01.04.2014. Враховуючи вищевикладене, просить суд врахувати наведені пояснення ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ», як третьої особи у справі №233/6014/23, при прийнятті рішення. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку: Судом встановлено: Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.05.2019, спадкова справа № 29/2019, зареєстрована в реєстрі за № 1533, видана приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Гнатенко В. Л., успадкував після смерті своєї матері, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , земельну ділянку з кадастровим номером 1422481500:10:000:0047, яка належала спадкодавиці на підставів державного акту на парво власності на земельну ділянку ЯЖ №433334, виданого Головою Костянтинівської райдержадміністрації від 15.10.2008 на підставі розпорядження голови Костянтинівської райдержадміністрації №383 від 11.08.2008 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010815700395 (а.с.19). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 347325090, сформованої 20.09.2023 (а.с.40-41), право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 15.05.2019 за № 31550547 приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу Донецької області Гнатенко В. Л. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1829531914224). Як убачається із загальних відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру (а.с.20-22), державна реєстрація спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав проведена 12.08.2014, земельна ділянка сформована, віднесена до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення - 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.07.2019 між [PERSON] та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» (у зв`язку із смертю Орендодавця - [PERSON] ) було укладено додаткову угоду до Договору оренди спірної земельної ділянки від 01.04.2014 (укладеного між [PERSON] за її життя та ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» - а.с.81-83) та зареєстровано її у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 31550653 (а.с.25-27). Як убачається із вище згадуваного свідоцтва про право на спадщину за законом, а також посвідки на постійне проживання, серії [NUMBER] (а.с.23) [PERSON] , [INFO] є громадянином російської федерації. Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, судом враховане таке: Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянином рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) було визначено: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. За положеннями ч.2 ст.81 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянином рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Частиною п`ятою статті 22 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянином рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) було передбачено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Разом з тим, частина 3 статті 81 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянином рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) передбачала можливість набуття права власності іноземцями та особами без громадянства на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Частиною 4 статті 81 ЗК України (в редакції, що діяла на час набуття громадянином рф [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку) було визначено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Набувши право власності на спірну земельну ділянку 15.05.2019 громадянин рф [PERSON] у порушення національного законодавства України відчуження цієї земельної ділянки протягом року не здійснив. Відповідно до інформації Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області від 28.09.2023 №1401.3.1.1.-4995/14.3-23 (а.с.29), згідно з ІП «Реєстрація місця проживання» ЄІАС УМП ДМС України зареєстрованим/знятим з реєстрації місця проживання на території Донецької області не значиться (а.с.29). Згідно з інформацією Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 21.08.2023 №39576/36156-11-23/15.3, актового запису про смерть відносно [PERSON] , [INFO] , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с.32). За приписами статті 145 ЗК України (в діючій редакції), якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права (ч.1). У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду (ч.2). Пунктом 10 ч.1 ст.346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності. Частиною 5 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст.1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Отже, за відсутності добровільного відчуження іноземною громадянкою [PERSON] протягом року після набуття права власності та по теперішній час спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, припинення права власності на неї шляхом її конфіскації за рішенням суду на користь держави відповідатиме нормам чинного законодавства. Враховуючи, що відповідач, будучи іноземним громадянином, в порушення вимог національного законодавства України упродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, добровільно не здійснив її відчуження, його право власності на цю земельну ділянку підлягає припиненню, а спірна земельна ділянка підлягає конфіскації шляхом визнання права власності за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. За встановлених обставин і відповідних ним підстав, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, внаслідок чого порушене право та законні інтереси держави мають бути відновлені, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення. Відповідно до ч. 1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь Донецької обласної прокуратури, підлягає стягненню сплачений за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову судовий збір в розмірі 4026 грн (2684 грн + 1342 грн). Відповідно до ст.157 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8). З огляду на відсутність вмотивованого клопотання учасників справи, дію вжитих судом заходів забезпечення позову відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.10.2023 належить продовжити протягом дев`яноста днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Outcome: approved