Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

28 грудня 2023 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з початку 2023 року відносини між сторонами почались погіршуватись. Почались непорозуміння щодо погляді на сімейне життя. Між сторонами втрачено почуття взаємоповаги, любові, склався стійкий розлад подружніх стосунків, такі відносини негативно відобразились на взаємних почуттях та шлюбних відносинах. З листопада 2023 року шлюбні відносини остаточно припинились, спільного господарства сторони не ведуть, мають різні бюджети, проживають окремо та не спілкуються. Ухвалою суду від 30.12.2023 року за вказаним позовом відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовну заяву в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву якою визнав позов, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, розглянувши позовні вимоги позивача, дослідивши надані нею письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №82 від 25.01.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Через непорозуміння щодо поглядів на сімейне життя шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем почались погіршуватись, між сторонами втрачено почуття взаємоповаги, любові, склався стійкий розлад подружніх стосунків. З листопада 2023 р. шлюбні відносини остаточно припинились, сторони спільного господарства сторони не ведуть, мають різні бюджети, проживають окремо та не спілкуються. Спроби налагодження сімейного життя та збереження шлюбу виявилися марними. На сьогоднішній день шлюб є формальним, відносини що притаманні подружжю відсутні. Спору щодо поділу майна подружжя немає. Згідно із ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Частиною 3.4 ст.56 СК України, визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку не має підстав для застосування судом заходів щодо примирення. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не бажають примиритися, а тому подальше перебування у шлюбі не забезпечить захисту їх сімейних прав. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved