Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

[PERSON] народився [INFO] , в свідоцтві про народження [PERSON] записаний батьком, матір`ю - [PERSON] . Позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою зареєстрований та мешкає молодший брат [PERSON] , [INFO] . Їх мати [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті молодший брат залишився на повному матеріальному забезпеченні [PERSON] . Рідний батько дитини [PERSON] у вересні 2022 року виїхав за кордон, з того часу ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для отримання нею освіти, зовсім не виявляє щодо дитини батьківського піклування та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Так, 21.12.2023 року рішенням виконавчого комітету Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області № 312 був затверджений висновок органу опіки та піклування Попівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Таким чином відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Попівської сільської ради Шеремет Я.О. позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує (а.с. 29). Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , матір`ю вказана [PERSON] , батьком - [PERSON] (а.с. 6). В судовому засіданні встановлено, що мати дитини [PERSON] померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть серії № [NUMBER] від 03.10.2022 року), батько дитини [PERSON] з вересня 2022 року знаходиться за кордоном. З довідки про склад сім`ї №03-07.1/242 від 09.11.2023 року вбачається, що [PERSON] та його малолітній брат [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] № 312 від 21.12.2023 року, орган опіки та піклування Попівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] , так як від ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина. Позбавлення батьківських прав відповідає інтересам неповнолітньої дитини (а.с.10-11). Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Поданою заявою про визнання позову відповідач фактично підтвердив байдуже ставлення до дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, навмисне ухилення від їх виконання. Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не піклуються про моральне виховання дитини, фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не проявляє батьківської турботи, матеріально не утримує, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах малолітньої дитини слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням його від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь установи (закладу) чи особи, у якої перебуватиме дитина, на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved