Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

У лютому 2023 року позивач [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 16.09.2005 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2022 шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка - [PERSON] , [INFO] . Спору між позивачем та відповідачем щодо місця проживання не встановлено. Дитина на даний момент, до врегулювання питання щодо поділу нерухомого майна, проживає з позивачем та матір`ю в одному жилому приміщенні, але незважаючи на це, вже тривалий час знаходиться на повному матеріальному та фінансовому утриманні позивача. Відповідач категорично відмовляється приймати фінансову участь в утриманні дитини з метою забезпечення її фізичного і духовного розвитку. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.02.2023 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до довідки про причини повернення поштового відправлення, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за місцезнаходженням відповідача, повернулись до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16.09.2005 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції 16.09.2005, про що зроблено відповідний актовий запис № 1692. Від шлюбу у сторін народилась дитина: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 25.12.2014, про що зроблено відповідний актовий запис № 2208. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.10.2022 (справа № 752/5628/22) позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено. Шлюб, зареєстрований 16.09.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 1692 між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначила позивач та відповідачем не спростовано, що останній не бере участі в матеріальному забезпеченні їх спільної дитини. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Як вбачається із матеріалів справи, на момент подання даного позову сторони проживають разом, проте неповнолітня [PERSON] , [INFO] перебуває виключно на утриманні позивача, що не спростовано відповідачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ч.3 ст. 181 СК України, визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 1, 4 ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про права дитини, визначено, що батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Разом з цим, відповідно до ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, враховуючи наведене, утримання дітей є спільним обов`язком кожного з батьків. Зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання дитини із відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а тому позов підлягає задоволенню. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в даному віці. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 лютого 2023 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Outcome: approved