Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

04 лютого 2020 року позивач звернулась до суду з позовом та, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 17.10.2023 року, просила зобов`язати [PERSON] усунути небезпеку життю, здоров`ю, заподіянню матеріальних збитків, усунути перешкоди у користуванні власним майном [PERSON] шляхом знесення самочинно побудованої прибудови, позначеної літ. Б на технічному паспорті від 25.05.2016 року, до будинку за адресою: [ADDRESS] , розташованої на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , за власний рахунок та власними силами. У випадку відсутності або відмови відповідача, знесення самочинної прибудови провести силами та за рахунок позивача з компенсацією витрат позивача матеріалами від розбирання прибудови; усунути негативні наслідки самочинного будівництва шляхом зобов`язання [PERSON] : - звільнити ділянку, прилеглу до стіни будинку позивача від будівельного сміття; - надати позивачу доступ для усунунення за рахунок позивача негативних наслідків самочинного будівництва шляхом проведення ремонтних робіт стіни будинку позивача та облаштуванню вимощення вздовж стіни будинку позивача, яка безпосередньо межує з земельною ділянкою [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] за власний рахунок облаштувати відвід опадів вздовж огорожі позивача та обладнати дах будинку відповідача водостічною системою, для запобігання стікання опадів з буднику відповідача на земельну ділянку позивача. Встановити сервітут на частину земельної ділянки відповідача загальною площею 1 м?, яка межує з будинком позивача, та позначена на кадастровому плані між точками 8-9-10 на витязі НВ-5105835312018 або між точками 14-15-16 на витязі НВ-5104478602017 для забезпечення позивачеві доступу (не рідше 1 разу на 3 місяця) до частини стіни будинку позивача, яка межує безпосередньо з земельною ділянкою відповідача, для її догляду та ремонту. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору куплі-продажу від 17 квітня 2012 року, використовується останньою для здійснення підприємницької діяльності. У житловому будинку розташуються обладнання підвищеної небезпеки, якими є ТП-5027, магазин роздрібної торгівлі оліями, сауна, а також, найімовірніше, склад олій. Таке використання «житлового будинку» створює зайві додаткові пожежні ризики, а така діяльність без зміни цільового призначення будинку та земельної ділянки також є порушенням чинного законодавства. Спірна споруда, знесення якої вимагає позивач, є двоповерховою прибудовою до будинку відповідача та має з нею дві загальних стіни та загальний дах, що розповсюджує і так надмірну ступінь небезпечності будинку на прибудову і впритул наближає її до будинку позивача. Крім того, із загального даху будинку та спірної прибудови відповідача надмірний обсяг опадів стікає в стислий простір між прибудовою та огорожею між ділянками позивача та відповідача. З урахуванням того, що будинок позивача розташований близько 1 м. до межі, така ситуація тривалий час спричиняє замокання зовнішньої стіни будинку позивача, та, як наслідок, покриття плісенню стіни з внутрішньої сторони будинку позивача. Після початку [PERSON] самочинного будівництва, яке значно наближує небезпечний об`єкт до будинку позивача, і виник спір між власниками суміжних земельних ділянок. Ухвалою судді від 18 лютого 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання. Одночасно з подачею позову, позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила витребувати від [PERSON] : копію належним чином затвердженого проекту будівництва підсобного приміщення літ «Б» за адресою: [ADDRESS] ; копію договору на проектування, копії актів виконаних робіт (наданих послуг) з проектування; копії банківських чи приходно-касових документів про сплату послуг з проектування; копії документів, що можуть підтвердити здійснення авторського та технічного нагляду на об`єкті; перелік усіх суб`єктів господарювання з зазначенням видів діяльності, що здійснюють свою діяльність в будинку за адресою: [ADDRESS] , або у підсобному приміщенні за адресою: [ADDRESS] ; копії дозволів, виданих територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Одеській області на експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки (ТП- 5027), на виконання робіт в діючих електроустановках понад 1000В, висновку експертизи, який був підставою для видачі цих дозволів. Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року заяву позивача задоволено в повному обсязі. 29 травня 2020 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала до канцелярії суду Відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В ході підготовчого засідання, яке відбулось 18 червня 2020 року, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила залучити [PERSON] в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вказуючи на те, що даний судовий розгляд, фактично, є повторним переглядом спору, який викладений у рішенні по справі № 520/3530/19 від 23.01.2020 року стосовно визнання рішення державного реєстратора про проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт за [PERSON] , таке залучення дозволить уникнути надалі подання позовів з одинаком предметом, підставами, об`єктом та до одного відповідача, оскільки всі вимоги будуть пред`явлені в межах єдиного провадження, а також у випадку, якщо [PERSON] буде вважає, що її права порушені, вона зможе в даному процесі заявити про це. Крім того, представник відповідача звернулась з клопотанням, в якому просила об`єднати в одне провадження цивільну справу №947/2139/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравець Олександра Володимировича, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Управління Державного-архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про усунення небезпеки життю та здоров`ю, загрози заподіяння матеріальних збитків, усунення перешкод користування власним майном шляхом знесення самочинного будівництва, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності на нерухоме майно з цивільною справою №520/6897/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самочинного будівництва. Відповідно до ч. 8 ст. 188 ЦПК України об`єднані в одне провадження справи передати на розгляду Малиновського районного суду м. Одеси, який раніше відкрив провадження у справі. Ухвалою суду від 18 червня 2020 року заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про залучення до справи третьої особи та клопотання про об`єднання справ в одне провадження - залишено без задоволення. 30.09.2020 року, в ході підготовчого засідання позивач [PERSON] звернулась з клопотанням, в якому просила витребувати з Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» ідентифікуючу інформацію про особу - громадянина України - [PERSON] , який працював на посаді державного реєстратора в Одеській філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», а саме інформацію про дату і рік народження, за наявності про місце реєстрації такої особи, РНОКПП, про серію і номер паспорту громадянина України. Ухвалою суду від 30.09.2020 року клопотання позивача [PERSON] було задоволено. В ході судового засідання, яке відбулось 08.12.2020 року, позивач [PERSON] надала суду клопотання, в якому просила змінити процесуальний статус Державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича з відповідача по справі на третю особу без самостійних вимог, та клопотання, в якому просила призначити у справі судову будівельну-технічну експертизу об`єкту самочинного будівництва, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 5110136900:13:018:0073 за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться у складі домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] , позначеного на технічному паспорті від 25.05.2016 року за літерею «Б». Поставити на експертне дослідження наступні питання: Яка ступінь пожежної небезпечності будинку відповідача та самочинної прибудови, з урахуванням його фактичного використання, та які вимоги пред`являються до розміщення такого об`єкта відносно оточуючих житлових будинків? Чи відповідає будинок [PERSON] вимогам безпеки по розташуванню у ньому об`єкту підвищеної небезпеки (ТП 5027)? Чи є спірна прибудова окремим об`єктом нерухомості, який може існувати окремо від житлового будинку відповідача, розташованого за адресою: [ADDRESS] , або вона є прибудовою до цього будинку в розумінні визначень ДБН В.3.2-2-2009, ДБН А.2.2-3-2014, та чи є роботи з влаштування такої прибудови реконструкцією будинку відповідача за адресою: [ADDRESS] ? Чи розповсюджується ступінь пожежної небезпеки будинку відповідача, пов`язана з його фактичним використанням та розташуванням в ньому обладнання підвищеної небезпеки, на спірну прибудову? Чи порушує будівництво підсобного приміщення, розташованого на земельної ділянці з кадастровим номером 5110136900:13:018:0073 за адресою: [ADDRESS] , яке знаходиться у складі домоволодіння [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вимоги містобудівного законодавства та ДБН? Чи відповідає спірна прибудова технічному паспорту від 25.05.2016 року, доданому до позовної заяви, яка її загальна площа, поверховість та будівельний об`єм? Чи може недотримання протипожежних вимог п. 3.25 ДБН 360-92 при будівництві спірної споруди - підсобного приміщення створити чи посилити потенційну пожежну загрозу будинку позивача, яку створює провадження господарчої діяльності у «житловому» будинку відповідача? Чи може експертне дослідження виявити, для будинку позивача, крім пожежної небезпеки, інші негативні наслідки, які створює самочинна прибудова відповідача? Чи можлива перебудова спірної самочинної прибудови відповідача до відповідності вимогам містобудівного законодавства без знесення цієї прибудови? Проведення експертизи просила доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Ухвалою суду від 08.12.2020 року вказані клопотання були задоволені. 09 березня 2021 року до канцелярії суду надійшли матеріали цивільної справи з клопотанням судового експерта Томішинець Л.В., в якому він просив надати наступні додаткові матеріали, необхідні для виконання експертизи: проектну документацію на проведення будівельних робіт в домоволодінні по [ADDRESS] , узгоджену в установленому законом порядку; дозвільні документи на проведення будівельних робіт в домоволодінні по [ADDRESS] ; висновок пожежної інспекції з розрахунком ступеня вогнестійкості будівель розташованих за адресами: [ADDRESS] ; технічні паспорти на домоволодіння, які розташовані за адресами: [ADDRESS] станом до/після проведення реконструкції. Вищевказане клопотання 12.03.2021 року було вручено під особистий підпис позивачу [PERSON] . 15.03.2021 року позивач надала до суду клопотання, в якому зазначала про відсутність у неї витребуваних документів, у зв`язку з чим просила відновити провадження у справі та розглянути клопотання експерта у судовому засіданні. Ухвалою суду від 15.03.2021 року було поновлено провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. 13.04.2021 року позивач надала до суду клопотання, в якому зазначала про відсутність у неї витребуваних документів, у зв`язку з чим просила доручити судовому експерту провести експертне дослідження за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 13.04.2021 року клопотання позивача було задоволено. Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. Доручено судовому експерту провести експертне дослідження за наявними у справі матеріалами. 19 травня 2021 року до канцелярії суду надійшло повідомлення судового експерта [PERSON] про неможливість надання висновку у зв`язку з відсутністю додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи. 20 травня 2021 року Київським районним судом м. Одеси було надіслано лист на адресу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про повернення матеріалів цивільної справи без надання висновку судової будівельно-технічної експертизи. 15 червня 2021 року матеріали справи були повернуті без виконання експертизи. Ухвалою суду від 22.06.2021 року було поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулось 20.07.2021 року, просила призначити у справі будівельно-технічну експертизу та доручити судовому експерту провести експертне дослідження за наявними у справі матеріалами. Свої вимоги мотивувала тим, що проектної та дозвільної документації на проведення будівельних робіт відповідач до суду не надала, а технічні паспорти на будинок відповідача, складені станом на 2012 р. та 2016 роки наявні в матеріалах справи. Крім того, зазначала, що судовим експертом ОНДІСЕ Буднік В.А. на теперішній час виконується аналогічне дослідження по справі № 520/6897/17, що перебуває в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси. Ухвалою суду від 20.07.2021 року клопотання представника позивача про призначення у справі будівельно-технічної експертизи було задоволено, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Проте, 26 липня 2022 року до канцелярії суду надійшли матеріали справи разом з повідомленням судового експерта [PERSON] про неможливість надання висновку у зв`язку з відсутністю додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи. Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року було поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В ході судового засідання, яке відбулось 07.09.2022 року, представник позивача [PERSON] - [PERSON] просила призначити у справі будівельно-технічну експертизу та доручити судовому експерту провести експертне дослідження за наявними у справі матеріалами. Свої вимоги мотивувала тим, що експертом до повідомлення про неможливість надання висновку не надано доказів неможливості доступу до об`єктів дослідження, особливо доступу до будинку позивача, яка весь день чекала експерта, що викликає обґрунтований сумнів щодо створення експерту перешкод у доступі до об`єкта дослідження та, що у експерта є поважні причини неможливості проведення експертного дослідження. Ухвалою суду від 07.09.2022 року клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про призначення судової будівельно-технічної експертизи було задоволено. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Проте, 23 серпня 2023 року до канцелярії суду надійшли матеріали справи разом з повідомленням судового експерта [PERSON] про неможливість надання висновку у зв`язку з не забезпеченням доступу до об`єктів дослідження. Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 14 вересня 2023 року [PERSON] надав до канцелярії суду заяву, в якій просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 02.10.2023 року заяву [PERSON] задоволено та залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи. 17.10.2023 року від позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про зміну предмету позову. 17.10.2023 року від третьої особи - [PERSON] до канцелярії суду надійшли пояснення третьої особи без самостійних вимог, в яких він просив задовольнити позов. Ухвалою суду від 15.11.2023 року клопотання позивача [PERSON] про прийняття заяви про зміну предмету позовних вимог задоволено. Прийнято до провадження суду заяву [PERSON] про зміну предмету позовних вимог, в редакції від 17 жовтня 2023 року. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву на поданий позов. Зобов`язано Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз повернути залишок коштів в сумі 23877,21 гривень, сплачених [PERSON] за проведення експертизи відповідно до рахунку №21-4803 (52) від 11.10.2021 року. Закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 13.12.2023 року. 13.12.2023 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] надіслала на електронну пошту суду клопотання, в якому просила відкласти розгляд справи у зв`язку з зайнятістю в іншій справі. 30.01.2024 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулася до канцелярії суду з клопотанням про відкладення розгляду справи для отримання результатів науково-технічних робіт, оскільки відповідно до них базуватиметься думка відповідача щодо змінених позовних вимог. За клопотанням представника відповідача [PERSON] - [PERSON] судове засідання було відкладено на 23.02.2024 року на 10.00 год. 23.02.2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача [PERSON] - [PERSON] подала клопотання, в якому повідомила, що ПП "ПРОЕКТ" направило на адресу відповідача лист про можливість надання доступу домоволодіння [PERSON] та [PERSON] , а також правовстановчі документи на домоволодіння позивачки. Зважаючи на клопотання та той факт, що представник відповідача [PERSON] знаходиться на лікарняному з 19 лютого 2024 року до 23.02.2024 року включно та не може належним чином представляти інтереси відповідача та бути присутньою судовому засіданні призначеному на 23.02.2024 року о 10:00 год., просила відкласти розгляд справи № 947/2139/20 на іншу дату. У судовому засіданні, призначеному на 02.04.2024 року, представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала позов в редакції від 17.10.2023 року та просила його задовольнити. Третя особа - [PERSON] , у судовому засіданні, призначеному на 02.04.2024 року, просив задовольнити позов. Інші особи у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду - є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] мешкає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Суміжним до домоволодіння [PERSON] є будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] та розташований на земельної ділянці за адресою: [ADDRESS] . Зазначене підтверджується: інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57725567 від 20.04.2016 року № 89748181 від 16.06.2017 року; договором купівлі-продажу від 17.04.2012 року, реєстровий номер 1381, реєстровий номер 1385; державним актом на право приватної власності на землю серії № Р1 № 464160; витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 86814813 від 11.05.2017 року; витягом з земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 510442922017 від 18.05.2017 рокую 01.02.2017 року державним реєстратором за відповідачем зареєстровано право власності на підсобне приміщення, загальною площею 40,8 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (запис про право власності №18848205). Факт будівництва спірного приміщення відповідачем визнаний в процесі розгляду справи. У березні 2017 року третя особа - [PERSON] звернувся з адміністративним позовом про скасування реєстрації декларації «Про готовність об`єкту до експлуатації» № ОД 141161551157. 13.09.2017 року постановою Одеського окружного адміністративного суду по справі № 815/1738/17 реєстрація декларації Про готовність об`єкту до експлуатації №ОД 141161551157 була скасована. Так, рішенням суду встановлено, що станом на дату проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за результатами проведення якої Департаментом ДАБІ в Одеській області складений акт перевірки від 04.05.2016 року у [PERSON] був відсутній дозвіл на проведення будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] . У Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складеності №ОД141161551157 зазначені недостовірні дані у розділі 12, оскільки у [PERSON] у період виконання будівельних робіт був відсутній дозвіл на їх проведення». Рішення суду набрало законної сили (залишено без змін 8.02.2018 року постановою Одеського апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили). Наказом УДАБК ОМР від 25.01.2018 року № 01-13/11ДАБ декларацією Департаменту ДАБІ в Одеській області про готовність об`єкта до експлуатації від 03.06.2016 року №ОД 141161551157- скасовано. 06.07.2018 року у відношенні відповідача складені припис Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про необхідність усунення порушення вимог містобудівного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, 20.07.2018 року постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч.9 ст.96 КУпАП. 12.05.2021 року постановою Одеського апеляційного суду по справі 520/3530/19 задоволений позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору [PERSON] про визнання протиправними дії державного реєстратора та скасування рішення, яким дії державного реєстратора Одеської філії ДП «Державного інституту судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця О.В. щодо прийняття рішення №33701282 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на підсобне приміщення, загальною площею 40,8 кв.м., яке розташоване за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 18848208, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1163389551101) визнані протиправними, запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на підсобне приміщення, загальною площею 40,8 кв.м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS] (номер запису про право власності 18848208, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1163389551101) скасований. Постанова набрала законної сили. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.04.2023 року по цивільній справі № 520/6897/17 зобов`язано [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди в користуванні майном шляхом знесення за власний рахунок самочинно побудованого підсобного приміщення літ. «Б», загальною площею 40,8 кв.м., яке розташовано за адресою: [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили. Порушення прав позивача внаслідок здійсненої відповідачем самочинної прибудови полягає в тому, що [PERSON] є суміжним землевласником з [PERSON] . Між її будинком та самочинною прибудовою до будинку [PERSON] відстань менше 1,5 м, що підтверджується фототаблицею, що не відповідає вимогам пожежної безпеки, особливо з урахуванням того факту, що формально житловий будинок використовується для розміщення декількох об`єктів торгівлі та оздоровчого центру «Азбука здоров`я» (підтверджується відповіддю Київської райдержадміністрації від 02.03.2017 р. та скан-копіями інтернет сторінок сайтів [PERSON] ), що порушує цільове призначення об`єкта та земельної ділянки, та створює ризики виникнення надзвичайних ситуацій та утруднення їх ліквідації. Також спірна прибудова порушує вимоги ДБН 360-92 у частині додержання вимог до протипожежних розривів. Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги, що саме з вини відповідача експертизи, що призначались судом, проведені не були, у зв`язку з чим суд приймає у якості належного та допустимого доказу висновок експерта №22-809 судової будівельно-технічної експертизи від 30.11.2022 року (т.3, а.с. 77-85) по справі №520/6897/17. Відповідно до ст.103 ЗКУ, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Крім того, на підставі ст.104 ЗКУ, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. В контексті ст. 1163 ЦК України створення загрози життю фізичної особи - це виражений усно, письмово або будь-яким чином виражений намір нанести фізичну, матеріальну або іншу шкоду будь-якій особі або суспільним інтересам. Створення загрози життю фізичної особи - це виражений усно, письмово або будь-яким чином виражений намір нанести шкоду фізичній особі у спосіб, який може привести до її смерті. Обов`язковою умовою для застосування статей 1164 та 1165ЦК України є наявність загрози створення безпеки, тобто що ця загроза дійсно існує і неприпинення дій, що мають місце, або не вчинення необхідних дій дійсно можуть привести до завдання шкоди. Особа, яка вважає, що їй загрожує небезпека, може звернутися як до особи винної у створенні загрози, так і одразу до суду. Умовами для такого звернення є: 1) наявність реальної загрози для життя; 2) небезпека повинна бути реальною, тобто існувати не лише в уяві особи. Статтею 282 ЦК фізичній особі надається право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров`ю. У разі не усунення загрози життю, здоров`ю фізичної особи заінтересована особа має право вимагати: вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози (небезпеки): відшкодування завданої шкоди; заборони діяльності, яка створює загрозу. Згідно з вимогами ст. 386 ЦК України власник, який мас підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ч.1 ст. 376 ЦК України визначені ознаки самочинного будівництва: житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 17 Постанови Пленуму передбачено, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Ч. 2 ст. 376 ЦК України визначено правовий режим самочинного будівництва, а саме, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Оскільки органи місцевого самоврядування, архітектурно-будівельного контролю в порядку ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не виконали свого обов`язку звернення із позовом для усунення існуючих за спірною адресою грубих порушень закону, відповідач від здійснення перебудови ухиляється, суд погоджується із доводами позивача, що обраний ним спосіб захисту порушеного права відповідає статтям 16, 376 ЦК України. Зазначене узгоджується із ч.2 статті 5 ЦПК України, за якою суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Разом з тим, суд зазначає, що знесення є крайнім заходом, у зв`язку з чим сторонам неодноразово пропонувалось вирішити спір мирним шляхом та знайти варіанти перебудови/реконструкції побудованої прибудови, позначеної літ. Б на технічному паспорті від 25.05.2016 року, до будинку за адресою: [ADDRESS] , розташованої на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , однак, під час розгляду справи результата досягнутио не було та жодна з пропозицій позивача не була одобрена відповідачем. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне зобов`язати [PERSON] усунути небезпеку життю, здоров`ю, заподіянню матеріальних збитків, усунути перешкоди у користуванні власним майном [PERSON] шляхом знесення самочинно побудованої прибудови, позначеної літ. Б на технічному паспорті від 25.05.2016 року, до будинку за адресою: [ADDRESS] , розташованої на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , за власний рахунок та власними силами. У випадку відсутності або відмови Відповідача, знесення самочинної прибудови провести силами та за рахунок позивача з компенсацією витрат позивача матеріалами від розбирання прибудови. А також усунути негативні наслідки самочинного будівництва шляхом зобов`язання [PERSON] : - звільнити ділянку, прилеглу до стіни будинку позивача від будівельного сміття; - надати позивачу доступ для усунунення за рахунок позивача негативних наслідків самочинного будівництва шляхом проведення ремонтних робіт стіни будинку позивача та облаштуванню вимощення вздовж стіни будинку позивача, яка безпосередньо межує з земельною ділянкою [PERSON] ; зобов`язати [PERSON] за власний рахунок облаштувати відвід опадів вздовж огорожі позивача та обладнати дах будинку відповідача водостічною системою, для запобігання стікання опадів з буднику відповідача на земельну ділянку позивача. Разом з тим, у задоволенні позовних вимог в частині встановлення сервітуту на частину земельної ділянки відповідача суд вважає доцільним відмовити, зважаючи на задоволення двох вимог позову та відсутність необхідності у такому сервітуті.

Outcome: partial