Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом про визнання права власності на спадкове майно. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, [INFO] помер її батько [PERSON] . [INFO] померла її мама [PERSON] . Після їх смерті залишилось спадкове майно на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСГП ім. І. Франка, що належить [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку(пай) РВ N? 0080862, на 1/2 частку земельної частки (паю), спадщину після смерті якого його дружина, [PERSON] , прийняла, але документально не оформила - померла. На день смерті [PERSON] вона та її мама [PERSON] , яка померла [INFO] , були зареєстровані та проживали разом із ним в одному житловому будинку в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Старостинським округом N?2 (с.Зірне) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 21 листопада 2021 року за N?483. 26 серпня 2023 року звернулася до нотаріуса та подала заяву про прийняття спадщини на частку у вищевказаному спадковому майні, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі якої заведена спадкова справа 196/2023. 02 листопада 2021 року подала у нотаріуса заяву про прийняття спадщини на у вищевказаному спадковому майні, яке залишилося після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі якої заведена спадкова справа 243/2021. 26 серпня 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоропад В.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадшину після смерті матері [PERSON] , яка помер [INFO] та після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, у зв?язку з тим, що відповідно до п. 4.15 глави 10, розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N? 296/5, «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право щодо належності цього майна спадкодавцеві...». Таких документів нею подано не було, оскільки втрачений оригінал сертифікату, а дублікат не має можливості отримати. Для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусу вона не має можливості надати оригінал або дублікат вищевказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), у зв?язку з чим нотаріусом було запропоновано звернутися до суду про визнання права на спадкове майно. Нотаріально оформити свої права на спадщину не може через відсутність оригіналу або дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай). Визнання за нею права на земельну частку (пай), РВ N?0080862, є важливим, так як надасть змогу реалізувати щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, укласти договір оренди земель сільськогосподарського призначення, тощо. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай) також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Нотаріально оформити свої права на спадщину позивач не можемо через відсутність оригіналу або дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай). Отримати новий сертифікат на сьогоднішній день не має можливості та не передбачено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Клопотання, процесуальні дії у справі. 19 січня 2024 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання , в якому просять в задоволенні позову відмовити, оскільки відповідно до даних, які містяться в Державному земельному кадастрі України на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСГП ім. І. Франка, та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) PN?0080862, на даний момент сформовано у земельні ділянки та присвоєні кадастрові номери. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено,що [INFO] помер її батько [PERSON] . [INFO] померла її мама [PERSON] . Після їх смерті залишилось спадкове майно на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСГП ім. І. Франка, що належить [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку(пай) РВ N? 0080862, на 1/2 частку земельної частки (паю), спадщину після смерті якого його дружина, [PERSON] , прийняла, але документально не оформила - померла. На день смерті [PERSON] вона та її мама [PERSON] , яка померла [INFO] , були зареєстровані та проживали разом із ним в одному житловому будинку в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Старостинським округом N?2 (с.Зірне) Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області від 21 листопада 2021 року за N?483. 26 серпня 2023 року звернулася до нотаріуса та подала заяву про прийняття спадщини на частку у вищевказаному спадковому майні, яке залишилося після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі якої заведена спадкова справа 196/2023. 02 листопада 2021 року подала у нотаріуса заяву про прийняття спадщини на у вищевказаному спадковому майні, яке залишилося після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі якої заведена спадкова справа 243/2021. 26 серпня 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Скоропад В.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадшину після смерті матері [PERSON] , яка помер [INFO] та після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , однак нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, у зв?язку з тим, що відповідно до п. 4.15 глави 10, розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N? 296/5, «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що підтверджують право щодо належності цього майна спадкодавцеві...». Таких документів нею подано не було, оскільки втрачений оригінал сертифікату, а дублікат не має можливості отримати. Відповідно дост.1216ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно дост.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно дост.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до положеньст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Пунктом 23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до пункту а) частини третьоїстатті 152 Земельного кодексу України(даліЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Частиною першоюстатті 131 Земельного кодексу Українипередбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод. Враховуючи зазначені нормиЦК України, роз`ясненняпостанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно абзацу 1 п. 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки відповідно до даних, які містяться в Державному земельному кадастрі України на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСГП ім. І. Франка, та належала спадкодавцю [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) PN?0080862, на даний момент сформовано у земельні ділянки та присвоєні кадастрові номери. Вказане свідчить про відсутність підстав задоволення в судовому порядку даної позовної заяви.

Outcome: dismissed