Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Адвокат Негара Р.В., який діє в інтересах позивачів [PERSON] та [PERSON] (змінила прізвище на [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 44500 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., завданої внаслідок залиття квартири. \~ \~ \~ \~Обґрунтовуючи позов зазначив, що позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] . Протягом березня-серпня 2022 року у вказаної квартирі на підставі договору оренди від 27.03.2022 проживала [PERSON] . В серпні 2022 року було виявлено, що квартиру позивачів було залито, про що складено відповідний акт про залиття, що трапилось з причини пориву труби внутрішнього квартирного розведення холодного водопостачання сусідів із квартири зверху [ADDRESS] , співвласниками якої є відповідачі по справі. Згідно із даним актом, складеного комісією уповноважених осіб керуючої компанії ТОВ УК «Николаевдомсервіс» та мешканки квартири [ADDRESS] , були виявлені пошкодження: перед входом в до квартири виявлена калюжа на порозі розміром 0,5х0,5 м, волога несуча стіна на фасаді будинку, на відкосі дверного отвору спостерігаються волога пляма площею приблизно 0,95 кв.м, стеля на кухні оздоблена пінопластовими стельовими плитами, які від набирання вологи обрушились, на стелі залишалась волога пляма розміром 2,1х1,3 м, на підлозі виявлена волога керамічна плитка, на стінах є вологи плями приблизно загальною площею 2,3 кв.м., у кімнаті виявлена волога пляма розміром 0,4 х0,9 м, розташована біля підлоги, у квартирі спостерігається запах. З даним актом було ознайомлено мешканку квартирі [ADDRESS] , проте вона не повідомила своє прізвище, ім`я та по батькові та відмовилась підписати акт, про що було зроблено запис в акті. Позивачі зазначають, що після даного залиття квартира не придатна для проживання, через що позивачі вимушені наймати собі інше житло. Згідно із висновком експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження ТОВ «Експерт-ІН», вартість матеріального збитку, що нанесений власникам пошкодженого майна, внаслідок затоплення однокімнатної квартири [ADDRESS] складає 44500 грн. Відповідачами в добровільному порядку шкода не відшкодована. Отже, на переконання позивачів, залиття їхньої квартири відбулось з вини відповідачів, які неналежним чином (недбало) виконували свої обов`язки щодо належного утримання майна, що перебуває у їхньої власності та його використання. Також, позивачі зазначають, що в результаті залиття квартири, їм було завдано моральної шкоди, що викликало душевні страждання, одна із позивачів є літньою людиною, стрес та хвилювання, викликані фактом залиття квартири призвели до ще більших страждань, порушило нормальний ритм життя, неможливість проживання в квартирі. У позивачів в м. Миколаєві немає іншого житла, а через воєнний стан та активні бойові дії, що велись на території м. Миколаєва та Миколаївської області, пошуки нового житла значно ускладнились, що також стало причиною нової стресової ситуації. Враховуючи вказані обставини, які спричинили душевні страждання через залиття квартири, враховуючи вимоги розумності і справедливості, розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивачі оцінюють у 10000 гривень. Ухвалою від 25.09.2023 до участі у справі в якості третіх осіб, яки не заявляють самостійних вимог залучено [PERSON] і [PERSON] . В судовому засіданні позивачі та їхній представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також зазначили, що на теперішній час позивачі та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , [PERSON] знає про затоплення квартири і що справа розглядається в суді, але не хоче приймати в цьому участь, їй не цікавиться квартирою має інше житло. В судовому засіданні представник відповідачів позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити. Зазначивши, що відповідачі не заперечують факту залиття квартири позивачів, проте причини залиття не встановлені, та категорично не згодні з розміром матеріальної шкоди, оскільки вважає, що у квартирі позивачів було залиття лише кухні, яка розміром 7 кв.м., тому розмір шкоди завишений та не відповідає дійсному розмірі шкоди, у висновку визначено ремонт всій квартири, а не тільки кухні, де і було затоплення. Крім того, позивачі в спірної квартирі не проживали, не користувались нею, мають інше житло, здавали квартиру в оренду, тому позивачами також не обґрунтовано і моральна шкода. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідка [PERSON] , дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачі на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16.10.2010, яке набрало законної сили 07.03.2010, є співвласниками квартири [ADDRESS] по 1/3 частки кожній, крім того співвласником із часткою 1/3 є [PERSON] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав. За [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] та припинено його право власності на 1/4 частку в квартирі [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 12.01.2023 №00038116182, зареєструвала шлюб та змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON] , в подальшому зареєструвала шлюб 23.09.2016 та змінила прізвище [PERSON] на [PERSON] , згідно витягу Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 12.01.2023 за №0038109862, крім того, зареєструвала шлюб 15.02.2022, згідно свідоцтва про шлюб та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] , відповідно до Свідоцтва про право власності від 22.02.2007 б/н, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та [PERSON] належить 1/3 частки вказаної квартири, а [PERSON] -2/3 частки, що не заперечувалось відповідачами. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона на підставі договору оренди проживала в квартирі [ADDRESS] в літку 2022 року, проживала місяць, потім приходила в квартиру іноді. В літку 2022 року прийшла в квартиру та побачила, що біля вхідних дверей в квартиру тече вода, також в квартирі вода текла зі стелі по стінам, на меблі, холодильник в кухні, також вода була в кімнаті, в квартирі відчувався запах плісняви. Вона зробила фото і відео квартири після залиття та направила позивачам. Аварійну службу вона не викликала, звернулась до ЖЄК, звідки пришла комісія та склали акт, при цьому було запрошено мешканку квартири [ADDRESS] на ім`я Діна, яка пообіцяла, що зробить ремонт, але акт підписати відмовилась. Вона була біля квартири відповідачів, коли сантехнік перекривав воду в їхньої квартири. За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. \~ \~ \~ \~У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Відповідно до Акта комісійного обстеження від 18.08.2022, складеного ТОВ "Николаевдомсервис" у складі інженера зів скарг [PERSON] , майстра - [PERSON] , слюсаря-сантехніка - [PERSON] , була обстежена квартира [ADDRESS] в присутності представника кв. [ADDRESS] - [PERSON] та мешканки квартири [ADDRESS] , в ході обстеження було виявлено: перед входом до квартири виявлена калюжа на порозі розміром 0,5х0,5 м та волога несуча стіна на фасаді будинку, на відкосі дверного отвору спостерігаються волога пляма площею приблизно площею 0,95 кв.м, стеля на кухні оздоблена пінопластовими стельовими плитами, які від набирання вологи обрушились, а на стелі залишалась волога пляма розміром 2,1х1,3 м, на підлозі виявлена волога керамічна плитка, на стінах є вологи плями приблизно загальною площею 2,3 кв.м., у кімнаті виявлена волога пляма розміром 0,4 х0,9 м, розташована біля підлоги, у квартирі спостерігається запах сирості. Затоплення квартири [ADDRESS] сталося з причин пориру труби внутрішньо квартирного розведення холодного водопостачання сусідів зверху, а саме у квартирі [ADDRESS] . Даний акт підписаний членами комісії, [PERSON] та мешканка квартири [ADDRESS] , від підпису відмовилась. Тобто наданий позивачами акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачами не спростовані. \~ \~ \~ \~З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття квартири [ADDRESS] , сталося з вини власників квартири [ADDRESS] , а саме - [PERSON] і [PERSON] . Позивачі вказують на те, що внаслідок залиття квартири їм було заподіяно майнову шкоду в розмірі 44500 гривні. Так, позивачами в обґрунтування розміру заподіяної шкоди до матеріалів справи було додано звіт про визначення матеріальних збитків, зробленого суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Експерт ІН" від 31.10.2022, відповідно до якого вартість матеріального збитку, внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] , складає 44500 грн. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом приймаються зазначені вище докази на підтвердження розміру заподіяної шкоди внаслідок залиття квартири в розмірі 44500 гривні. Згідно приписів ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачі, заперечуючи проти розміру матеріальної шкоди, будь-яких належних і допустимих доказів на спростування зазначеного позивачами розмірі збитків, зокрема звіту про оцінку розміру збитків , не надали. Представнику відповідачів судом було роз`яснено право відповідачів на проведення судової будівельно-технічної експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків внаслідок залиття квартири позивачів, проте відповідачі відповідного клопотання не заявляли. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачами підтверджено факт заподіяння їм майнової шкоди в розмірі 44500 грн. В той же час, суд вважає за необхідним констатувати, що відповідачами не було спростовано їхньої вини у залитті квартири, власниками якої є позивачі. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений у позовній заяві, вимогам розумності та справедливості не відповідає. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з доводами позивачів, що внаслідок залиття квартири, належної позивачам на праві власності, вони зазнали душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо них, перенесли емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови їхньої життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від них додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль. При визначенні\~розміру моральної\~шкоди яка\~підлягає відшкодуванню\~з відповідачів\~на користь\~позивачів,\~то суд\~враховує характер\~та обсяг\~фізичних,\~душевних страждань,\~які вони\~зазнали в\~результаті залиття\~квартири,\~тяжкість вимушених\~змін у\~їх життєвих\~стосунках,\~час та\~зусилля,\~необхідні для\~відновлення попереднього\~стану.\~Посилання позивачів,\~що вони вимушені орендувати квартиру, не підтверджується жодним наявним у справі доказом. Отже, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачами моральна шкода в розмірі 10 000 грн. є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в розмірі 5000 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що сукупністю всіх зібраних доказів позивачами доведено наявність та розмір завданої шкоди в розмірі 44500 грн. в результаті залиття належної їм на праві власності квартири, протиправність діяння її заподіювачів, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювачів та вини останніх в її заподіянні. А тому, суд доходить висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідачів у якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири в розмірі 44500 грн. \~ \~ \~ \~Разом з тим не можна погодитись з позивачами про те, що завдана матеріальна шкода підлягає відшкодуванню у рівних частках, оскільки це не відповідає встановленим обставинам справи та нормам матеріального права. \~ \~ \~ \~ За законом, відповідно до вимог ст. 360 ЦК України, власники відповідають за завдану шкоду пропорційно своїй частці у спільному майні. Таким чином, відповідно до закону, з відповідача [PERSON] , відповідно до її частки у праві власності на спільне майно, підлягає стягненню на користь позивачів 29666,66 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а з відповідача [PERSON] , відповідно до її частки у праві власності на спільне майно, у розмірі 14833,33 грн. Крім того, з відповідачів на користь позивачів піддягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. в рівних частках. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи, позивачі при зверненні до суду сплатили судовий збір у розмірі 1073,60 гривня. Крім того, позивачі зазнали витрат, пов`язаних із залученням суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Експерт ІН" в розмірі 7500 гривень, що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг до Договору №VR221007 - 001 від 07.0.2022, квитанціями від 13.10.2022, 10.11.2022 і 10.11.2022. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат із відповідачів на користь позивачів.

Outcome: partial