Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеним позовом згідно якого просив суд ухвалити рішення щодо визнання його батьком малолітньої дитини. У обґрунтування заявленого вказав, що з 2004 року без оформлення шлюбу перебував у фактичних сімейних відносинах з [PERSON] . У серпні [INFO] у [PERSON] народився син - [PERSON] . Проте, з невідомих причин не повідомила орган реєстрації, що батьком є позивач, а тому у відповідному свідоцтві про народження записано [PERSON] , хоча насправді такого не існує. Водночас, позивач вважає, що він є батьком [PERSON] і тому звернувся до суду із зазначеним позовом. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Разом з тим, від позивача та представника відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Представника відповідача визнає позов в повному обсязі. Враховуючи наведене, судом ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу, що відповідає приписам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та сплатив судовий збір. [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження дитини його батьком є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . [INFO] у с. Головенка Житомирського району Житомирської області померла [PERSON] у віці 39 років. Відповідно до довідки Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №100 від 14 березня 2024 року, [PERSON] проживає без реєстрації разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки-характеристики Головенського старостинського округу Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №101 від 14 березня 2024 року, [PERSON] характеризується позитивно, заяв громадян на негативну поведінку до старостату не надходило. Аналізом ДНК на батьківство № 1184 від 17 листопада 2023 року встановлено що ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] становить 99,999999%. Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовано наступним чином. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У постанові від 16 травня 2018 року у цивільній справі № 591/6441/14-ц, (провадження № 61-6030св18) Верховний суд висловив позицію, відповідно до якої, для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері ч. 1 ст. 135 СК України. Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, досліджені та зазначені раніше докази достатнім чином підтверджують батьківство позивача щодо [PERSON] . Так, наданий на розгляд суду висновок ДНК дослідження підтверджує заявлені вимоги. Приймаючи рішення у даному обсязі суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою та документально підтверджені судові витрати. Дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved