Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 12 лютого 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області України за актовим записом №29. Від шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що вони з відповідачем не зійшлися характерами та поглядами на життя, втратили почуття поваги та любові один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями у присутності дітей ображає її нецензурними словами. Відповідач виїхав у Чеську Республіку, де проживає з іншою жінкою та не піклується про дітей, не надає коштів на їх утримання. Разом вони не проживають більше двох років, не ведуть спільного господарства. З наведених обставин вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер, а тому просить суд шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2023 року призначено подружжю [PERSON] та [PERSON] строк для примирення. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 року проведеного на підставі розпорядження в.о. заступника керівника апарату суду [PERSON] від 01.02.2024 року №04-1.5, головуючим суддею щодо розгляду даної справи визначено суддю Бряник М.М. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. Позивачка будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку СМС, у судове засідання не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , згідно якої просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд шлюб розірвати. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами №0600095246998, 0600086640799, 0600087182638 у судове засідання не з`явився та про причини неявки суду, не повідомив. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 12 лютого 2008 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області України за актовим записом №29, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12.02.2008 року виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області України (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двоє дітей, синів [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області України та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Дубівської селищної ради Тячівського району Закарпатської області (а.с.9-10). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що подружжя разом не проживає вже більше двох років та сімейних стосунків не підтримують. Відповідач покинув сім`ю та не цікавиться вихованням дітей. Наданий сторонам строк на примирення, позитивного результату не дав. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який не виявив бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено. Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved