Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Стислий виклад суті спору Позивач ТОВ "Укр Кредит Фінанс" в особі представника Горшкодера В.О. звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що 07.01.2022 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс»\~та [PERSON] в електронному вигляді був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 1017-2729, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 11 200 грн. зі строком кредитування 300 днів, заявлений строк кредитування - 16 днів; знижена ставка 2,00 % в день; стандартна ставка - 3,00 % в день. Позивач посилається на те, що відповідач, отримавши кредитні кошти, умови кредитного договору не виконав, кредитні кошти в установлений графіком строк не повернув, станом на 08.01.2024 заборгованість за кредитним договором №1017-2729, укладеним 07.01.2022, становить 57\~362, 24 грн. з яких: 10 336 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 47\~026, 24 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим зазначили, що позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до [PERSON] програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 1 362, 24 грн. до загальної суми в 56 000 грн., яку і просить стягнути на свою користь та вирішити питання судових витрат. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 01.02.2024 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явились. Представник позивача надавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належними чином в порядку ст.ст.\~128-131\~ЦПК України шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження та судових повісток на зареєстровану адресу проживання, які, згідно відкритих відомостей Укрпошти вручені особисто. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по ній на підставі наявних у справі доказів згідно вимог ст. 280 ЦПК України. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 07.01.2022 між\~ТОВ «Укр\~Кредит Фінанс»\~та [PERSON] з використанням веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений договір про відкриття кредитної лінії №1017-2729 (а.с. 9-11). Кредитний договір укладений в електронному вигляді, який відповідач підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором А604. За змістом договору невід`ємними його частинами є Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту. Всі зазначені документи відповідач також підписав електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором А604 (а.с. 12-17, 17-18, 19). Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Укр Кредит Фінанс» взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 11 200 грн.; тип процентної ставки фіксований; заявлений строк кредитування становить 16 днів, стандартна процентна ставка 3,00 % в день; знижена процентна ставка - 2,00 % в день, пільгова процентна ставка, 0,01 %, реальна річна процентна ставка 922\~965, 00%; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за весь строк кредитування складає 112 000 грн. та включає в себе суму кредиту та проценти за користуванням кредитом 100\~800 грн. (п.п.2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.6, 2.9, 2.10 кредитного договору). На виконання\~умов договору\~07.01.2022\~відповідачу було\~надано кредитні\~кошти в\~розмірі 11\~200\~грн.\~шляхом перерахунку\~на банківський\~рахунок [PERSON] \~ [NUMBER] за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та листом про перерахування коштів (а.с. 21, 24-25). Згідно інформаційної довідки щодо видачі кредиту 1017-2729 від 07.01.2022 за укладеним договором з [PERSON] загальна заборгованість останнього становить 57\~362, 24 грн., також вбачається користування відповідачем кредитними коштами та їх часткове повернення (а.с. 22-23). Оцінка доводів сторін, мотиви застосування норм права та висновки суду по суті спору Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 2 \~ст. 207 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до змісту п. 7.2.1 кредитного договору, який підписав відповідач, вбачається, що позичальник підтвердив, що до укладення договору він уважно ознайомився з текстом договору та правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ст.ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Зі змісту договору вбачається, що кредит надавався відповідачу на строк до 16 днів на пільгових умовах, відсоткова ставка за користування кредитними коштами як протягом пільгового періоду, так і стандартна, орієнтована вартість кредиту були йому відомі у момент укладення договору. Отже, судом встановлено, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору кредитування, позичальник на власний розсуд погодився з умовами кредитування, що відповідає положенням ст.ст. 626, 628 ЦК України, жодних заперечень не висловлював, а відтак договір є обов`язковим до виконання його сторонами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі № 524/5556/19. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Судом встановлено, що між позивачем і відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за їх користування, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. Умови договору та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем, що презюмує його обізнаність з умовами кредитування, в тому числі з розміром та порядком нарахувань відсотків за користування кредитом. З матеріалів справи, досліджених судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, що призвело до порушення майнових прав позивача. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] перед відповідачем станом на 08.01.2024 за кредитним договором № 1017-2729, укладеним 07.01.2022, становить 57\~362,\~24\~грн.\~з яких:\~10\~336\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~кредитом,\~47\~026,\~24\~грн.\~ прострочена\~заборгованість за\~нарахованими процентами (а.с. 22-23). Вказаний розрахунок суд визнає правильним та таким, що відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та вимогам чинного законодавства. Відповідачем вказаний розрахунок під сумнів не поставлено, підтверджень повної чи часткової сплати заборгованості не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1017-2729 від 07.01.2022 та, відповідно, обгрунтовано позовну вимогу про стягнення з відповідачка частини заборгованості в розмірі 56\~000 грн. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат На підставі статті 141 ЦПК України, враховуючи вимоги п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 2422, 40 грн. Заяв про розподіл інших видів судових витрат до суду не надійшло.

Outcome: approved