Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про надання права на шлюб з [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначила, що в2022 році познайомилась з [PERSON] , [INFO] , який є заінтересованою особою по справі. Між ними склались теплі та щирі стосунки, вони мають взаємні почуття любові та поважають один одного, тому мають намір зареєструвати шлюб. В січні 2024 року, коли їй вже виповнилось 17 років, вона разом з [PERSON] звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дружківка, де їм було роз`яснено, що вона недосягла віку з якого можна зареєструвати шлюб, тому необхідно звернутися до суду для отримання рішення про надання права на шлюб. Визнання права на укладення шлюбу для заявниці є необхідним, оскільки на час звернення до суду вона знаходилась на 33 тижні вагітності, що підтверджується медичною довідкою, тому їй необхідно терміново зареєструвати шлюб до народження дитини. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив задовольнити вимоги, оскільки має намір укласти шлюб із заявницею. Заінтересовані особи - [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких підтримують заяву своєї доньки на укладення шлюбу з [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Згідно із ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст.23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч.3 ст.293 ЦПК України). При цьому, до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Згідно з ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Відповідно до ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Сімейним кодексом України встановлено шлюбний вік, тобто вік, з якого особа має право укладати шлюб, для чоловіків та жінок вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Законодавче визначення мінімального віку, з якого особа може вільно укласти шлюб, пояснюється тим, що для вступу у шлюб особа повинна досягти певного ступеню фізичної та психічної зрілості. Досягнення такої зрілості є необхідним як для вільного (усвідомленого) укладення шлюбу та забезпечення народження здорового потомства. Так, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку 18 років. Проте, в окремих випадках, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Надання права на шлюб віднесено до компетенції суду. У цій ситуації суд здійснює контрольну функцію: його обов`язком є з`ясування наявності підстав для задоволення заяви, а у даному конкретному випадку встановити наскільки укладення шлюбу відповідатиме інтересам неповнолітньої особи, яка бажає укласти шлюб. Як вбачається з копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , орган що видав 1428, [PERSON] народилася [INFO] . Тобто, на момент ухвалення рішення, заявниці виповнилось 17 років і вона не досягла, встановленого ст.22 СК України, шлюбного віку для жінки 18 років. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 14.10.2006, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] з 2022 року зустрічається з [PERSON] , [INFO] , між ними склались дуже теплі і щирі стосунки, вони мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. На даний час проживають разом однією сім`єю вже тривалий час. Відповідно до довідки №3 від 04.03.2024, виданої КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради», [PERSON] , [INFO] , знаходиться на обліку у лікаря гінеколога, вагітність 33-34 тижні. [PERSON] та [PERSON] усвідомлюють права та обов`язки подружжя, готові здійснювати сімейні права та виконувати сімейні обов`язки. Частиною третьою ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Згідно зі ст.22 СК України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб укладається шляхом вільної згоди і ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, право особи на шлюб може виникати на підставі закону; рішення суду. В силу прямого припису закону право на шлюб виникає для чоловіків та жінок у вісімнадцять років, а за рішенням суду таке право може бути надане особі, яка досягла п`ятнадцять років. Будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника, та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст.26 СК України, судом не встановлено. Батьки заявниці не заперечують проти шлюбу її неповнолітньої доньки [PERSON] , 2006 року народження, з [PERSON] , оскільки шлюб відповідає її інтересам. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість надання права на реєстрацію шлюбу, оскільки це відповідає її інтересам та інтересам майбутньої дитини. Право на шлюб чоловіка та жінки, які досягли шлюбного віку, закріплено у статті 12 Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відповідно до ч.1 ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Таким чином, судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Враховуючи наведене, оскільки надання дозволу на шлюб відповідає інтересам заявниці, яка бажає створити сім`ю, хоча і не досягла шлюбного віку, той факт, що вона вагітна та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, батьки заявниці на шлюб згідні, суд вважає, що надання права на реєстрацію шлюбу відповідає правам та законним інтересам заявниці, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі ст.ст.22, 23, 24, 26 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved