Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київської області до [PERSON] , третя особа Петрівська територіальна громада в особі Петрівської сільської ради про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,\~в розмірі\~10\~965\~грн.\~та судові\~витрати у\~розмірі 2\~684,00\~грн.\~Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що відповідно\~до протоколу\~про адміністративне\~правопорушення №\~010853\~від 18.12.2021,\~встановлено,\~що \~ [PERSON] 18.12.2021\~о 14\~год.\~40\~хв.\~на затоці\~Київського водосховища\~в районі\~с.\~Лютіж Вишгородського\~району Київської\~області,\~грубо порушив\~правила рибальства,\~а саме\~проводив лов\~риби спінінгом\~оснащеним силіконовою\~рибкою та\~додатково колючим\~знаряддям лову\~-\~трійник (1\~шт.)\~методом багріння.\~При цьому\~виловили рибу:\~плітка -\~6\~шт.,\~карась -\~1\~шт.,\~чим наніс\~збитки на\~суму 10965,00\~грн. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства» (в редакції чинній на момент скоєння даного правопорушення) відповідно до якого забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших, матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм, та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», відповідно до якої порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. У зв`язку із спливом терміну визначеного ст. 38 КУпАП суд закрив провадження по справі і не притягнув особу, яка скоїла адміністративне правопорушення до адміністративної відповідальності згідно ч. 4 ст. 85 КУпАП, тому позивач просить визнати [PERSON] винним у порушенні законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, внаслідок чого заподіяна шкода на суму 10 965, 00 грн., стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 10 965, 00 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою судді від 20 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. В зв`язку із скрутним матеріальним станом просив розстрочити виконання рішення суду терміном на 10 місяців. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Від головного спеціаліста юридичного відділу надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Петрівської сільської ради на розсуд суду за наявними матеріалами у справі. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення № 010853 від 18.12.2021 року [PERSON] 18.12.2021 року о 14 годині 40 хвилин, на затоці Київського водосховища в районі с. Лютіж Вишгородського району Київської області, грубо порушив правила рибальства, а саме проводив лов риби спінінгом оснащеним силіконовою рибкою та додатково колючим знаряддям лову - трійник (1 шт.) методом багріння. При цьому виловили рибу: плітка - 6 шт., карась - 1 шт., чим наніс збитки на суму 10965,00 грн., чим порушив пункт 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою Вишгородського районного суду Київської області по справі № 363/52/22 від 12.04.2022 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП. Так зазначеною постановою встановлено, що 18.12.2021 року о 14 годині 40 хвилин, на затоці Київського водосховища в районі с. Лютіж Вишгородського району Київської області, [PERSON] грубо порушив правила рибальства, а саме проводив лов риби спінінгом оснащеним силіконовою рибкою та додатково колючим знаряддям лову - трійник (1 шт.) методом багріння. При цьому виловили рибу: плітка - 6 шт., карась - 1 шт., чим наніс збитки на суму 10965,00 грн. порушив пункт 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення № 010853 від 18.12.2021 року, який проводився відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями або особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1039, збитки завдані відповідачем складають 10\~965,00 грн. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Згідно з ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані: додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Згідно з ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у перевищенні лімітів та порушенні інших вимог використання природних ресурсів. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 6.1.1 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України здійснювати промисел згідно з Правилами, Режимами рибальства та іншими вимогами законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів. Згідно роз`яснень даних у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6, шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини, крім випадків, передбачених ст. 456 ЦК. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності відповідача, не є підставою для звільнення [PERSON] від обов`язку відшкодувати матеріальну шкоду заподіяну навколишньому природному середовищу, внаслідок незаконного вилову біоресурсів. З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, позовна вимога про відшкодування збитків, завданих державі внаслідок законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 10\~965,50 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо вимоги позивача про визнання відповідача винним у порушенні законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу в наслідок чого заподіяна шкода на суму 10965 грн. 00 коп., суд зазначає, що така окрема вимога позивача не є ефективним способом захисту його порушених прав, в даному випадку наявність вини відповідача підлягає встановленню під час розгляду вимоги про відшкодування збитків у сукупності з іншими обставинами, які підлягають встановленню. Тож у задоволенні зазначеної вимоги позивача слід відмовити. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Щодо заявленого відповідачем клопотання про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З урахуванням обставин справи, розміру боргу, що виник у відповідача, матеріального стану відповідача, суд вбачає наявність об`єктивних факторів, які можуть ускладнити виконання судового рішення, тому вважає можливим розстрочити виконання рішення суду терміном на 10 місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 1\~096, 50 грн. На підставі ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України та ч. 3 ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1 342,00 грн. Решту судових витрат стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial