Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

04.12.2023 КП «Чернігівводоканал» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з водопостачання в сумі 8 637 грн 97 коп. за період з 01.06.2020 по 01.09.2023. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач є власником будинку [ADDRESS] та споживачем послуг з водопостачання і водовідведення, які надає позивач. Відповідач своєчасно і в повному обсязі не здійснював плату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена. Ухвалою судді від 07.12.2023 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді від 20.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 10.01.2024. 10.01.2024 відповідач через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, зазначивши, що не визнає суму нарахувань за полив присадибної ділянки. 10.01.2024 розгляд справи відкладено на 29.01.2024 у зв`язку з клопотанням представника позивача. 22.01.2024 представник позивача подала відповідь на відзив. 29.01.2024 розгляд справи відкладено на 07.02.2024 у зв`язку з клопотанням представника відповідача. 07.02.2024 розгляд справи відкладено на 26.02.2024 у зв`язку з клопотанням позивача. 26.02.2024 оголошено перерву в судовому засіданні до 12.03.2024. 12.03.2024 у судовому засіданні продовжено перерву до 25.03.2024. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково. У судове засідання 25.03.2024 учасники справи не з`явилися, представники сторін просили провести судове засідання без їхньої участі, позивач про причини неявки не повідомив. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу 25.03.2024 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення для об`єктів усіх форм власності, в т.ч. за адресою: [ADDRESS] . Власником даного житлового будинку є відповідач, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 24). Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ. Зокрема, цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Так, згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до комунальних послуг належать, зокрема, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону № 2189-VIII передбачено, зокрема, що споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Також, частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на споживачів покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Позивач надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в повному обсязі та належної якості, однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг належним чином виконував, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, виникла заборгованість за період з 01.06.2020 по 01.09.2023 в сумі 8 637 грн 97 коп. (а.с. 16). У липні 2023 року КП «Чернігівводоканал» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення. 21.07.2023 Деснянським районним судом міста Чернігова було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01.07.2020 по 01.07.2023 в сумі 8 380 грн 12 коп. та 268 грн 40 коп. у відшкодування судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.08.2023 вказаний судовий наказ скасовано (а.с. 27). Заперечення відповідача щодо нарахування йому заборгованості за полив присадибної ділянки суд відхиляє з наступних підстав. Так, відповідно до Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 (далі - Правила № 690) облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Пунктом 21 Правил № 690 визначено, що до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання наданих послуг у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу. Відповідно до пункту 6 Розділ ХІІІ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315, для споживачів, приміщення яких не обладнані засобами розподільного обліку, застосовується норма споживання відповідної комунальної послуги, встановлена органом місцевого самоврядування з урахуванням кількості фактично проживаючих та коригуючого коефіцієнту. Відповідно до статті 29 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» у сфері питної води та питного водопостачання встановлюються нормативи питного водопостачання (нормативи питного водопостачання - розрахункова кількість питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби у конкретному населеному пункті, на окремому об`єкті або транспортному засобі при нормальному функціонуванні систем питного водопостачання, при їх порушенні та при надзвичайних ситуаціях техногенного або природного характеру). Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 4 Закону № 2189-VIII до повноважень органів місцевого самоврядування належить затвердження норм споживання комунальних послуг. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 181 від 20.04.2017 «Про затвердження нормативів питного водопостачання для споживачів комунального підприємства КП «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради» затверджені нормативи питного водоспоживання. Відповідно до пункту 22 розділу ІІІ Правил користування системами централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення в населених пунктах України, затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190), водопровідні мережі, що підводять воду для поливання, повинні мати запірні вентилі та вузли комерційного обліку в місці приєднання до систем централізованих питного водопостачання. Пунктом 3 розділу IV Правил № 190 встановлено, що використання питної води для поливу дворових і прибудинкових територій та зелених насаджень, а також інших витрат води для утримання будинків, зокрема прибирання місць загального користування, без засобів обліку не допускається. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 181 від 20.04.2017 затверджені нормативи витрат води на поливання присадибної ділянки 6 л на добу та порядок використання питної води з міського водопроводу на поливання присадибної ділянки. Приведені розрахункові витрати на поливання встановлені у розрахунку на одне поливання. Нормативи питного водопостачання використовуються для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води. Таким чином, у разі відсутності у споживача приладу обліку води, облік спожитої послуги з централізованого водопостачання проводиться відповідно до нормативів питного водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.04.2017 № 181. Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 181 від 20.04.2017, у випадку, коли за адресою споживача відсутні чи незареєстровані належним чином індивідуальні прилади обліку води і в його помешканні не зареєстровано жодної особи, нарахування за послуги водопостачання та водовідведення проводити на одну особу. Нарахування за спожиту послугу з централізованого водопостачання використану на поливання присадибної ділянки за адресою: [ADDRESS] здійснюється на 2 сотки, відповідно до акта від 25.06.2020, складеного представником КП «Чернігівводоканал». Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення даної норми закону, відповідач у ході судового розгляду не надав доказів меншого розміру земельної ділянки для поливу, ніж вказано у зазначеному акті. З огляду на викладене, нарахування за надану послугу з централізованого водопостачання проведені у відповідності до закону. Щодо позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у ході судового розгляду, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини п`ятої статті 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Відповідно до статті 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову в лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Пунктом 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено вказаним вище пунктом на підставі пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 9540-ІХ, який був чинним до 30.06.2023. Пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України. Законом України № 3564-IX від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» Верховна Рада України затвердила Указ Президента України від 05.02.2023 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб. Ураховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги положення пунктів 12, 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, підстави для застосування строків позовної давності відсутні. З огляду на викладені обставини та норми закону, оскільки відповідачем, як власником майна, яке він зобов`язаний утримувати, порушено зобов`язання щодо обов`язкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з водопостачання підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved