Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач 1, [PERSON] ), Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (далі по тексту - відповідач 2, ПрАТ «НАСК» ОРАНТА»), Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРТИЦЯ» (далі по тексту - відповідач 3, ТОВ «ТЕРТИЦЯ» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,у якому просить стягнути з відповідача 2 суму страхового відшкодування у розмірі 139 028,06 та пеню у розмірі 3 854,69 грн., разом 142 882,75 грн., стягнути з відповідача 1 та відповідача 3 солідарно різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 34 783,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що, 10 травня 2023 об 11 год. 00 хв. на 85 км + 800 м автомобільної дороги Київ-Чоп поблизу с. Кочерів, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «VOLVO FH 12», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «SCHWARZMULLER SPA-3E», д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з другорядної дороги на головну не надав переваги автобусу «VAN НOOL Т-917 ASTRON», д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 289/1180/23 відповідача1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому в постанові зазначено, що відповідач 1 працює водієм в ТОВ «Тертиця». Цивільно-правова відповідальність відповідача 1 на час ДТП була застрахована ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування № 212245376 від 29.11.2022 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн., з франшизою 2 500,00 грн. 15.05.2023 позивач повідомив відповідача 2 про настання страхового випадку. Згідно рахунку-фактури №1-17052023, акту виконаних робіт від 17.05.2023 платіжної інструкції 0.0.3002754425.1 позивач сплатив ФОП [PERSON] вартість вітрового скла до автобуса «VAN HOOL Т-917 ASTRON» в сумі 80 233,00 грн. Згідно рахунку-фактури №03394 з графічним зображенням дзеркала, видаткової накладної №03394 від 25.05.2023р., квитанції до прибуткового касового ордера №0116/23 від 25.05.2023, позивач сплатив ФОП [PERSON] вартість дзеркала в зборі «VAN HOOL Т-917 ASTRON» без ПДВ в сумі 112 050,00 грн. Отже, загальний розмір завданої внаслідок ДТП позивачу шкоди складає 192 283,00 грн.(80233,00+112050,00 =192 283,00). 04.08.2023 відповідач 2 виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 18 471, 94 грн. з урахуванням франшизи, що є значно меншим за реальну вартість придбаних позивачем складових частин та виконаних робіт. Позивач вважає, що з відповідача 2 на його користь слід стягнути матеріальну шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, в межах ліміту відповідальності, з урахуванням франшизи та суми виплаченого страхового відшкодування, у розмірі 139 028,06 грн. (160000-2500-18471,94=139 028,06). Згідно відкритих даних, директором товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРТИЦЯ» є [PERSON] , а основний зареєстрований вид діяльності товариства за КВЕД 49.41- послуги з перевезення вантажним автомобільним транспортом. За змістом листа ГУ ПФУ у місті Києві від 04.09.2023 станом на 10.05.2023 відповідач 1 перебував у трудових відносинах з відповідачем 3. Позивач вважає, що саме внаслідок протиправних дій відповідачів 1, 3 йому було завдано шкоди, а їх зобов`язання з її відшкодування є неподільними. Враховуючи те, що страхової виплати недостатньо для відшкодування завданої позивачу шкоди, така шкода, що включає в себе франшизу підлягає стягненню з відповідачів 1,3, як з осіб винними діями яких її було завдано, а саме в розмірі 34 783,00 грн. (192 283-157500=34 783,00). Крім того, протиправними діями відповідачів 1, 3 було заподіяно моральну шкоду. Позивач не має можливості в повній мірі використовувати власний транспортний засіб «VAN HOOL Т-917 ASTRON» д.н.з. [NUMBER] за його призначенням: для перевезення пасажирів, багажу тощо, а власних коштів позивача не вистачає для ремонту транспортного засобу. Відповідачі 1, 3 жодного разу не поцікавилися та не запропонували допомогу зі свого боку, у вигляді можливого відшкодування завданої шкоди або усунення шкідливих наслідків заподіяної шкоди, що призвело до втрати позивачем часу та коштів, які ним виділялися на інші потреби, а саме на збір документів, інформації щодо ДТП, проведення оцінки, пошуку та залучення до справи представника- адвоката, який є фахівцем у галузі права, що в свою чергу внесло суттєвий розлад в звичайний, повсякденний життєвий уклад позивача, при цьому він не міг належним чином займатися роботою, приділяти достатньої уваги сім`ї, дітям та суспільству. З відповідачів 1,3 на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода, що у відповідності до п. 2,3 ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку пошкодженням його майна, а також душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 10 000,00 грн., яка на підставі викладеного вище підлягає стягненню з відповідачів 1,3 солідарно. Ухвалою суду від 22.09.2023 було відкрито провадження у вказаній справі в пордяку загального позовного провадження. 16.10.2023 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечують щодо позовних вимог, оскільки виконало свої зобов`язання перед позивачем, та просять відмовити у задоволенні вимог до ПрАТ «НАСК «ОРАНТА». Ухвалою суду від 24.10.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив до матеріалів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України. 16.11.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач відмовився від вимог в частині стягнення відповідача 2 пені у розмірі 3 854,19 грн., просив стягнути з відповідача 2 стахове відшкодування у розмірі 32 988,29 грн., стягнути з відповідачів 1, 3 солідарно різницю між фактичним розміром шкоди у розмірі 119 663,62 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. 16.11.2023 від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме висковку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи. 16.11.2023 від представника відповідача 2 надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів. 16.11.2023 від представника відповідача 2 надійшли письмові пояснення. Ухвалою суду від 16.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до ст. 49 ЦПК України. Ухвалою суду від 16.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання про долучення доказів, відповідно до ст. 83 ЦПК України. Ухвалою суду від 16.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено письмові пояснення до матеріалів справи. Ухвалою суду від 16.11.2023 закрито підготовче провадежння та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення, повідомив, що 10 травня 2023 року відбулося ДТП, обставини встановлені у постанові суду в справі про адміністративне правопорушення, автомобіль позивача був пошкоджений, згодом він провів відновлювальний ремонт, вважає що відповідповідачі мають нести відповідальність згідно закону та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду. У судовових дебатах просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідача 1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, за адресою реєстрації місця проживання, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не подав. Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні вимог до ПрАТ «НАСК «ОРАНТА». Представник відповідача 3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку, за адресою місцезнаходження, заяв, клопотань та відзиву до суду не надходило. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу «VAN НOOL Т-917 ASTRON», д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серїі [NUMBER] виданого 17.11.2017. 10 травня 2023 об 11 год. 00 хв. на 85 км + 800 м автомобільної дороги Київ-Чоп поблизу с. Кочерів, [PERSON] , [INFO] , керуючи транспортним засобом «VOLVO FH 12», д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «SCHWARZMULLER SPA-3E», д.н.з. [NUMBER] , при виїзді з другорядної дороги на головну не надав переваги автобусу «VAN НOOL Т-917 ASTRON», д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 289/1180/23 відповідача 1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому в постанові зазначено, що відповідач 1 працює водієм в ТОВ «Тертиця». Цивільно-правова відповідальність відповідача 1 на час ДТП була застрахована ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» за полісом обов`язкового страхування № 212245376 від 29.11.2022 з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 160 000,00 грн., з франшизою 2 500,00 грн. 15.05.2023 позивач повідомив відповідача 2 про настання страхового випадку того ж дня подав заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку-фактури №1-17052023, акту виконаних робіт від 17.05.2023 платіжної інструкції 0.0.3002754425.1, позивач сплатив ФОП [PERSON] вартість вітрового скла до автобуса VAN HOOL Т-917 ASTRON та послуги з його заміни без ПДВ в сумі 80 233,00 грн. Згідно рахунку-фактури № 03394 з графічним зображенням дзеркала, видаткової накладної №03394 від 25.05.2023р., квитанції до прибуткового касового ордера №0116/23 від 25.05.2023, позивач сплатив ФОП [PERSON] вартість дзеркала в зборі VAN HOOL 10928822 без ПДВ в сумі 112 050,00 грн. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). За вимогами статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. За змістом п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи 04.08.2023 відповідач 2 виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 18 471, 94 грн. та 09.10.2023 відповідач 2 здійснив доплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 18 659,15 грн. Згіно висновку експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № ВЕ-57/24 від 10.11.2023 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «VAN HOOL Т-917 ASTRON» д.н.з. [NUMBER] становить 72 619,38 грн. Так, суд приходить до висновку, що позовна вимога до відповідача 2 про стягнення суми страхового відшкодування з урахування франшизи та суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 32 988,29 грн. підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів 1, 3 солідарно різницю між фактичним розміром шкоди у розмірі 119 663,62 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. суд зазначає наступне. Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі про адміністративне правопорушення №289/1180/23 відповідача 1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, при цьому в постанові зазначено, що відповідач 1 працює водієм в ТОВ «Тертиця». Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві за даними реєстрту застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціаьного страхування та відповідно до поданої відповідальними особами Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРТИЦЯ» звітності [PERSON] станом на 10.05.2023 перебував у трудових відносинах з товариством. Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи, що страхової виплати недостаньо для відшкодування позивачу шкоди, з відповідачів 1,3 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 119 663,62 грн. Позивач вказує, що йому завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що він не має можливості в повній мірі використовувати власний транспортний засіб «VAN HOOL Т-917 ASTRON» д.н.з. [NUMBER] за його призначенням: для перевезення пасажирів, багажу тощо, а власних коштів позивача не вистачає для ремонту транспортного засобу. Відповідачі 1, 3 жодного разу не поцікавилися та не запропонували допомогу з свого боку, у вигляді можливого відшкодування завданої шкоди або усунення шкідливих наслідків заподіяної шкоди, що призвело до втрати позивачем часу та коштів, які ним виділялися на інші потреби, а саме на збір документів, інформації щодо ДТП, проведення оцінки, пошуку та залучення до справи представника-адвоката, який є фахівцем у галузі права, що в свою чергу внесло суттєвий розлад в звичайний, повсякденний життєвий уклад позивача, при цьому він не міг належним чином займатися роботою, приділяти достатньої уваги сім`ї, дітям та суспільству, а також душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12 та 81 ЦПК України. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявності підстав для стягнення з відповідачів 1, 3 на користь позивача моральної шкоди, спричинені неправомірними діями відповідача 1, завдані позивачу незручності, що спричинили моральні страждання позивачу, пов`язані з необхідністю вжиття додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає справедливим задовольнити позовну вимогу у частині стягнення моральної шкоди - у розмірі 10 000,00 грн. Підсумовуючи все вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, переконливість, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до процесуального закону завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивачем було сплачено 1 876,66 грн. судового збору, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому з відповідачів 2,3 на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 625,55 грн. з кожного відповідача. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних розглядом справи належать витрати за проведенням експертизи. За проведення автотоварознавчої екпертизи позивачем сплачено 5974,50 грн., тому з відповідачів 2,3 на користь позивача підлягає стягненню витрати за проведення експертизи у розмірі 1 991,50 грн. з кожного відповідача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] являється особою з інвалідністю І групи, пенсійне посвідчення серії [NUMBER] , дана обставина встановлена при розгляді справи № 289/1180/23 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексту України про адміністративні правопорушення та суд, враховуючи приписи ч. 4 ст. 82 ЦПК України бере їх до уваги. Оскільки відповідач 1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю І групи, сплачений судовий збір у розмірі 625,55 грн. компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатамирозгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Судом встановлено, що 10.05.2023 між адвокатом Пустовий Богданом Вікторовичем та [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги № 044/23. Відповідно до акту про надання правової допомоги до Договору про надання правової допомоги № 044/23 від 10.05.2023 загальна вартість робіт склала 18 000,00 грн. Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру від 06.09.2023 [PERSON] сплатив адвокату Пустовому Б.В. грошові кошти за надану правову допомогу у розмірі 18 000 грн. Зважаючи на викладене, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та стягнути з відповідачів 2,3 на користь позивача 6 000,00 грн. по 3 000,00 грн. з кожного.

Outcome: approved