Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 19.11.2018. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було надано у користування кредитну картку та банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який згодом був збільшений. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту шляхом внесення коштів на кредитний рахунок. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 22.06.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 32404,14 грн., з яких 26829,25 грн. - заборгованість за кредитом та 5574,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Також за останнім відомим місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 04.08.2023 відкрито провадження у цивільній справі, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 19.11.2018 відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н. В цій анкеті-заяві, підписаної відповідачем та представниками банку, зазначено, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір банківського обслуговування. Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідач не погоджував. 19.11.2018 відповідач отримав кредитну картку «Універсальна» з терміном дії 08/22, 09.09.2020 - кредитну картку «Універсальна» з терміном дії 03/24, 30.11.2020 - кредитну картку «Універсальна Gold» з терміном дії 08/24, 13.05.2021 - кредитну картку «Універсальна» з терміном дії 03/25, 26.11.2021 - кредитну картку «Універсальна» з терміном дії 11/25. Згідно з паспортом споживчого кредиту від 26.11.2021, підписаного відповідачем, він погодив тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, суму бажаного ліміту для картки «Універсальна» в розмірі до 200000 грн., строк договору 12 місяців з пролонгацією, строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, мета кредиту - споживчі потреби, пільговий період до 55 днів, процентна ставка в пільговий період - 0,00001%, процентна ставка (фіксована) 42% річних за межами пільгового періоду, порядок повернення кредиту - договірне списання, в тому числі за рахунок ліміту. Зазначені умови були погоджені відповідачем 26.11.2021 на строк до 11.12.2021. 09.09.2020 відповідачу був встановлений кредитний ліміт в сумі 10000 грн., який неодноразово збільшувався, а 26.12.2022 був зменшений до 0 грн. Згідно з випискою за договором за період з 19.11.2018 по 27.06.2023 відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття готівки та оплати товарів/послуг. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, станом на 22.06.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 32404,14 грн., з яких 26829,25 грн. - заборгованість за кредитом та 5574,89 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 19.11.2018 процентна ставка не зазначена. Умови кредитування, вказані у паспорті споживчого кредиту від 26.11.2021, підписаного відповідачем, встановлюють процентну ставку (фіксована) в розмірі 42% річних за межами пільгового періоду для картки «Універсальна» на строк з 26.11.2021 до 11.12.2021. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Тарифи, а також на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold» та Умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови в період отримання відповідачем кредитних коштів (крім періоду з 26.11.2021 до 11.12.2021) взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть будь-коли змінюватися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає незмістовними доводи позивача, які протирічать зазначеним висновкам суду. За таких обставин, суд з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, вважає можливим стягнути на користь позивача заборгованість, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 26829,25 грн. та відсотки за користування кредитом за період з 26.11.2021 до 11.12.2021, розмір яких згідно з розрахунком позивача становить 489,20 грн. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконав зобов`язання за укладеним з банком договором, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 27318,45 грн. (26829,25 грн. (борг по тілу кредиту) та 489,20 грн. (відсотки за користування кредитом)). Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, розраховані пропорційно розміру позовних вимог (84,31%), що становить 2262,88 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial