Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У січні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між нею та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено кредитний договір. Приватним нотаріусом КМНО Баршацьким Ігорем Вікторовичем було вчинено виконавчий напис у зв`язку , укладеним між позивачкою та ТОВ «Вердикт Капітал». 17.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. на підставі виконавчого напису було відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Зазначає, що 17.12.2020 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. з проханням надати можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження. Однак, приватним виконавцем не надано жодної інформації з приводу виконавчого провадження. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача, нотаріусом зазначену обставину не перевірено та незаконно вчинено виконавчий напис, у зв`язку із чим виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 року вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду від 16.01.2021 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у приватного нотаріуса КМНО Баршацького І.В. належним чином завірену копію матеріалів нотаріальної справи, а саме документів, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Позивачем подано до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову від 17.12.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Баршацького І.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.,таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом порушено вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого документа. Проте, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем у якості письмових доказів додано до позовної заяви лише копії постанов приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та копії квитанцій. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Як визначено у ч. ч. 2, 3 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд звертає увагу на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не надав суду копії спірного виконавчого напису. Витребувана у приватного виконавця належним чином завірена копія матеріалів нотаріальної справи, а саме документів, які підтверджують безспірність вимог стягувача та на підставі яких було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на вимогу суду надана не була. А відтак, суд позбавлений можливості встановити правомірність видачі оспорюваного виконавчого напису та надати правову оцінку обставинам справи на предмет дотримання нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису вимог Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Аналізуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, а відповідачем належних доказів на підтвердження понесення судових витрат не надано, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується.

Outcome: dismissed