Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Представник позивача 13.02.2024 року звернувся з даним позовом через електронний суд (а.с. 1-10) та, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 111-112), просить суд: - Відібрати [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , а також відібрати [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав. -Стягнути з [PERSON] аліменти на користь особи чи установи, на утриманні яких будуть перебувати діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. -Стягнути з [PERSON] аліменти на користь особи чи установи, на утриманні яких буде перебувати [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць. В обґрунтування даних позовних вимог зазначає, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживала у власному будинку разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , державна реєстрація народження якої проведена із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. У зв`язку з відсутністю елементарних умов для новонародженої дитини та низьким рівнем батьківського потенціалу [PERSON] разом з новонародженою дитиною у лютому 2016 року була влаштована до КЗ КОР «Київський обласний центр «Мати і дитина разом». У вересні того ж року після покращення умов проживання мати з дитиною повернулися додому. Повторно в поле зору відповідних служб сім`я [PERSON] потрапила у квітні 2018 року у зв`язку з невиконанням матір`ю обов`язків по вихованню дитини. Тому, відповідно до наказу начальника служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації від 24.04.2018 № 42 [PERSON] була взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. У ході роботи з сім`єю з матір`ю проводилося консультування щодо створення та підтримання належних умов проживання малолітньої дитини, забезпечення її базових потреб, формування навичок відповідального батьківства, налагодження стосунків між дорослими членами сім`ї, надавалася психологічна та матеріальна допомога. Після проведеної роботи та наданих фахівцями із соціальної роботи послуг сім`ї [PERSON] 18.04.2019 року дитина була знята з обліку. 23.02.2021 року [PERSON] була повторно взята на облік у зв`язку з невиконанням матір`ю обов`язків щодо її виховання, систематичним тривалим залишенням дочки на свою хвору матір, вкрай неналежними умовами проживання. 18.02.2022 року після певного покращення ситуації в сім`ї дитина була знята з обліку. 21.05.2022 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] . [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . Після народження дитини сім`я почала проживати у найманому будинку за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок перебував та продовжує перебувати у вкрай занедбаному стані, у окремих вікнах відсутні шибки, умови проживання незадовільні, господарська споруда напівзруйнована, подвір`я захаращене. Невдовзі після народження сина [PERSON] [PERSON] залишила його на чоловіка, а сама, під приводом влаштування на роботу, зникла на кілька місяців. Місце її перебування ні матері, ні чоловікові не було відоме. Відповідач не справлявся з обов`язками по догляду за сином, тому він постійно був занедбаний, одягнутий у брудний одяг, не мав харчування, необхідного для дитини першого року життя, що призводило до погіршення стану здоров`я та лікування дитини у медичних закладах. У зв`язку з невиконанням батьками обов`язків щодо виховання дитини, [PERSON] відповідно до наказу начальника відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради від 22.08.2023 № 89 взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. У ході роботи з сім`єю надавалися соціальні послуги, спрямовані на підвищення батьківського потенціалу, належного догляду за дитиною першого року життя, вчасного звернення до сімейного лікаря та виконання його рекомендацій, недопущення травмування дітей, облаштування безпечних умов проживання. З народженням [PERSON] відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо [PERSON] , залишивши її на свою хвору матір [PERSON] , яка наразі займається вихованням та матеріальним утриманням дитини, допомагає їй у цьому хрещена мати [PERSON] - [PERSON] . Наразі [PERSON] не цікавиться навчанням [PERSON] у школі, навчальний заклад не відвідує і не телефонує, жодного виховного впливу на дочку не здійснює. В результаті проведеної практичним психологом Калиновецького ліцею індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] встановлена відсутність у дитини стійкого емоційного контакту з мамою, прояв образи до неї, підвищений рівень особистісної тривожності та занижений рівень самооцінки. Для надання медичної допомоги та з метою профілактичного огляду дитину супроводжували сусіди, хрещена мати або вітчим. У зв`язку з загостренням проблем у сім`ї [PERSON] , періодичною відсутністю матері дітей, відсутністю елементарних умов проживання, місця для сну, коштів для придбання засобів гігієни, продуктів харчування, в тому числі і дитячого харчування, для запобігання вилучення дітей із сім`ї та для мінімізації складних життєвих обставин, працівниками відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради [PERSON] було запропоновано звернутися із заявою про тимчасове влаштування [PERSON] до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», що він і зробив 22.08.2023 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради від 24.08.2023 № 393-VІІІ [PERSON] був влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква», де наразі і перебуває. З 29.08.2023 року і дотепер відповідачка жодного разу не відвідувала свого сина, не телефонувала, не цікавилася його здоров`ям та розвитком, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідач відразу після влаштування [PERSON] у заклад відвідував його двічі, після цього лише у телефонному режимі цікавився самопочуттям та життям дитини. Матеріальну допомогу для забезпечення будь-яких потреб дитини не надавав. За період з 2016 року по 2023 рік неодноразові візити в сім`ю виявляли вкрай неналежні умови проживання дітей. Будинки по [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також господарські споруди біля них, перебувають у вкрай занедбаному стані, потребують ремонту. В кімнатах обох будинків, де мешкали відповідачі, суцільний безлад, стіни і стеля обдерті, непобілені, вікна немиті, деякі шибки у вікнах розбиті, постільна білизна брудна, підлога загромаджена сміттям, різними речами, меблі вкриті шаром пилу. В холодну пору року не забезпечувалося дотримання температурного режиму, оскільки запаси твердого палива, як правило, відсутні. Сім`я відповідачів підсобне господарство не веде, присадибна земельна ділянка ними не обробляється. Протягом 2018-2023 років [PERSON] , а протягом 2022-2023 років і [PERSON] неодноразово були винесені офіційні попередження про необхідність належного виконання батьківських обов`язків, їх ознайомлено з відповідальністю та роз`яснено, що у разі подальшого ухилення від виконання батьківських обов`язків у судовому порядку буде порушено питання про позбавлення батьківських прав. Наразі спостерігається стійка тенденція до погіршення ситуації в сім`ї. На даний час батьки не спроможні забезпечити потреби дітей, ними не виконується план соціального супроводу та рекомендації фахівця із соціальної роботи, а протягом п`яти місяців перебування [PERSON] у дитячому закладі умови для повернення дитини в сім`ю так і не створені. Відповідно до характеристики, наданої виконуючим обов`язки старости Калиновецького старостинського округу, батьки не користуються авторитетом серед односельців, не приділяють належної уваги вихованню дітей. Відповідачі офіційно не працюють, постійного доходу не мають. Продукти харчування та тверде паливо для обігріву будинку практично відсутні. Мати продовжує регулярно залишати дітей на тривалий час, не повідомляючи членам сім`ї про місце свого перебування. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв, зберігання та придбання самогону. Відділом «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради було ініційовано притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Фахівцями із соціальної роботи сім`ї надано весь спектр послуг згідно потреб для мінімізації складних життєвих обставин, якими сім`я не скористалася. Питання виконання батьківських обов`язків відповідачами щодо їх малолітніх дітей неодноразово розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради, в результаті чого батьків було попереджено про необхідність належного виконання ними батьківських обов`язків, про правові наслідки ухилення від виконання таких обов`язків. Але будь-яких позитивних зрушень з приводу виховання та матеріального утримання дітей не відбулося. 17.01.2024 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради вкотре розглянуто питання про виконання батьківських обов`язків відповідачами, за результатами розгляду якого прийнято рішення про доцільність відібрання малолітніх дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Відповідачі з прийнятим рішенням погодилися. Представник позивача виконавчого комітету Таращанської міської ради - Палько Т.Д. у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Пояснила, що зі сторони відповідачів є злісне невиконання батьківських обов`язків. Відсутні належні умови для дітей, відсутня їжа та тверде паливо для обігріву будинку. Мати регулярно залишає дітей на тривалий час, не повідомляючи членам сім`ї про місце свого перебування. Відповідачам надано весь спектр послуг згідно потреб для мінімізації складних життєвих обставин, якими їх сім`я не скористалася. За час, який сплинув після подання позову, померла бабуся дітей [PERSON] . Старша дитина - [PERSON] була під піклуванням бабусі, а хлопчик - в дитячому будинку в м. Біла Церква. Після смерті [PERSON] відповідачі не цікавилися де знаходиться старша дівчинка. Відповідачка [PERSON] в жодне судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи в силу ст. 128 ЦПКУ повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Відзив та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює заступником директора - завідувачем відділення з соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Таращанської міської ради. Пояснила, що відповідачі неодноразово отримували послугу соціального супроводу, оскільки ухилялися від виконання батьківських обов`язків щодо дітей. Мати дітей постійно залишає дітей на тривалий час, не повідомляючи членам сім`ї про місце свого перебування. Сім`ї надавалась гуманітарна допомога, придбавалися дрова, фарба. Завжди була співпраця щодо працевлаштування. Робота з батьком не давала результатів. Існує заборгованість по комунальним послугам. Пічне опалення не було підготовлене до опалювального періоду та потребує косметичного ремонту. [PERSON] для опалення приміщення в зимовий період не були заготовлені. Коли приходили до відповідача, він був у стані алкогольного сп`яніння. Не пройшов курс лікування і не працевлаштувався. Йому зробили косметичний ремонт, але він не підтримував належні умови проживання. Малолітній [PERSON] влаштований в будинок дитини, з якого повідомили, що батько відвідував його двічі, після чого лише у телефонному режимі цікавився самопочуттям та життям дитини. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Жодного плану батько не виконав. Змін по відношенню до стану здоров`я і потреб дітей не відбулося. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він працює старостою Калиновецького старостинського округу, в який входить с. Калинове. Сім`я відповідачів проживає в орендованому будинку, мають на вихованні двох неповнолітній дітей: [PERSON] , [INFO] , яка навчається в Калиновецькому ліцеї, та [PERSON] , [INFO] , який на даний час влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». Вихованням доньки [PERSON] займалася баба [PERSON] , яка проживала у сусідньому будинку по [ADDRESS] , та її хрещена [PERSON] . Відповідачі офіційно не працевлаштовані, постійного доходу не мають. У будинку немає умов для проживання та виховання дітей, дрова для пічного опалення не заготовлені, запаси продуктів харчування відсутні. Мати регулярно залишає дітей на тривалий час, про своє місце перебування не повідомляє. Відповідач притягувався до адміністративної відповідальності за перебування у стані алкогольного сп`яніння та зберігання самогону. Сім`я відповідачів не користується авторитетом у односельців. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що являється хрещеною матір`ю [PERSON] , [INFO] . У [PERSON] материнського інстункту не було і не буде. Дітьми не цікавиться. Дівчинці було рік, коли мати покинула її на бабусю. До 2,5 років дівчинка була у бабусі. Потім бабуся захворіла, тому дитина була у хрещеної, потім повернули бабусі. Матері в житті дитини не було. Потім народився [PERSON] . Мати була з [PERSON] до 4-х місяців, а потім покинула на [PERSON] . Останній глядів сина до 11 місяців, після чого здав сина в дитячий будинок. Відповідачі обіцяли, що за 6 місяців виправлять умови, але ніхто нічого не зробив. У хаті безлад, ремонт не робиться, не було нормальних меблів. З грудня 2023 дитина [PERSON] знаходиться у неї (свідка [PERSON] ). [INFO] померла бабуся. [INFO] було день народження [PERSON]. Мати була у селі, але не прийшла та не подзвонила. [PERSON] брав для [PERSON] у неї молоко цільне коров`яче, навіть не кип`ятив. [PERSON] проїхала в село 19.02.2024 вже після похорон матері, а 20.02.2024 уїхала. За дитину не питала. Коли діти хворіли, вона матері повідомляла, але та допомоги не надала і не цікавилася. Суд, заслухавши думку представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с. 15) та [NUMBER] (а.с.27). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зі своїми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають у найманому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 45-49). Щодо відібрання дітей без позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживала у власному будинку разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON], державна реєстрація народження якої проведена із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 16-17). У зв`язку з невиконанням матір`ю обов`язків по вихованню дитини, відповідно до наказу начальника служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації від 24.04.2018 № 42 [PERSON] була взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 18). За результатами соціального супроводу сім`ї [PERSON] наказом начальника служби у справах дітей та сім`ї Таращанської райдержадміністрації від 18.04.2019 № 67 [PERSON] , [INFO] , була знята з обліку в службі у справах дітей та сім`ї (а.с. 20). 23.02.2021 року відповідно до наказу начальника відділу «Служби у справах дітей та сім`ї» виконавчого комітету Таращанської міської ради від 23.02.2021 № 99 [PERSON] , [INFO] , була повторно взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 21). 18.02.2022 року наказом начальника відділу «Служби у справах дітей та сім`ї» виконавчого комітету Таращанської міської ради від 18.02.2022 № 22 [PERSON] , [INFO] , була знята з обліку (а.с. 22). 21.05.2022 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.26). 26.09.2022 року у подружжя народився син [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.27) Після народження дитини сім`я почала проживати у найманому будинку за адресою: [ADDRESS] . Згідно Актів обстеження умов проживання цей будинок перебував та продовжує перебувати у вкрай занедбаному стані, у окремих вікнах відсутні шибки, умови проживання незадовільні, господарська споруда напівзруйнована, подвір`я захаращене. Невдовзі після народження сина [PERSON] [PERSON] залишила його на чоловіка, а сама, під приводом влаштування на роботу, зникла на кілька місяців. Місце її перебування ні матері, ні чоловікові не було відоме. Відповідач не справлявся з обов`язками по догляду за сином, тому він постійно був занедбаний, одягнутий у брудний одяг, не мав харчування, необхідного для дитини першого року життя, що призводило до погіршення стану здоров`я та лікування дитини у медичних закладах (а.с. 45-49). У зв`язку з невиконанням батьками обов`язків щодо виховання дитини, [PERSON] , [INFO] , відповідно до наказу начальника відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради від 22.08.2023 № 89 взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с. 28). З народженням сина [PERSON] відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо [PERSON] , залишивши її на свою хвору матір [PERSON] , яка наразі займається вихованням та матеріальним утриманням дитини, допомагає їй у цьому хрещена мати [PERSON] - [PERSON] . Наразі [PERSON] не цікавиться навчанням [PERSON] у школі, навчальний заклад не відвідує і не телефонує, жодного виховного впливу на дочку не здійснює. В результаті проведеної практичним психологом Калиновецького ліцею індивідуальної психологічної діагностики [PERSON] встановлена відсутність у дитини стійкого емоційного контакту з мамою, прояв образи до неї, підвищений рівень особистісної тривожності та занижений рівень самооцінки (а.с. 29-31). Згідно інформації Комунального некомерційного підприємства Таращанської міської ради «Таращанський центр первинної медичної медико-санітарної допомоги» № 23 від 24.01.2024 року для надання медичної допомоги та з метою профілактичного огляду [PERSON] , [INFO] , супроводжували сусіди, хрещена мати або вітчим (а.с. 32). 22.08.2023 року [PERSON] звернувся із заявою до відділу «Служба у справах дітей та сім`ї» Таращанської міської ради про тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» у зв`язку зі складними життєвими обставинами, в яких перебуває його сім`я, а саме: відсутністю коштів на утримання дитини та відповідних умов для проживання та виховання малолітньої дитини (а.с. 33). Відповідно до рішення виконавчого комітету Таращанської міської ради від 24.08.2023 № 393-VІІІ [PERSON] , [INFO] , був влаштований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» (а.с. 36). Наказом № 111 від 29.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , зарахований до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» з 29.08.2023 року (а.с. 37). Згідно інформації КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква» № 64 від 23.01.2024 року відповідачка за період перебування [PERSON] , [INFO] , в закладі жодного разу не відвідувала свого сина, не телефонувала, не цікавилася його здоров`ям та розвитком, не приймала участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідач відразу після влаштування [PERSON] у заклад відвідував його двічі, після цього лише у телефонному режимі цікавився самопочуттям та життям дитини. Матеріальну допомогу для забезпечення будь-яких потреб дитини не надавав (а.с. 38). За період з 2016 року по 2023 рік неодноразові візити в сім`ю виявляли вкрай неналежні умови проживання дітей. Будинки по [ADDRESS] , а також господарські споруди біля них, перебувають у вкрай занедбаному стані, потребують ремонту. В кімнатах обох будинків, де мешкали відповідачі, суцільний безлад, стіни і стеля обдерті, непобілені, вікна немиті, деякі шибки у вікнах розбиті, постільна білизна брудна, підлога загромаджена сміттям, різними речами, меблі вкриті шаром пилу. В холодну пору року не забезпечувалося дотримання температурного режиму, оскільки запаси твердого палива, як правило, відсутні. Сім`я відповідачів підсобне господарство не веде, присадибна земельна ділянка ними не обробляється (а.с.39-49). Протягом 2018-2023 років [PERSON] , а протягом 2022-2023 років і [PERSON] неодноразово були винесені офіційні попередження про необхідність належного виконання батьківських обов`язків, їх ознайомлено з відповідальністю та роз`яснено, що у разі подальшого ухилення від виконання батьківських обов`язків у судовому порядку буде порушено питання про позбавлення батьківських прав (а.с. 50-52). Відповідно до довідки-характеристики № 11-13/13-20-9 вих-24 від 23.01.2024 року, наданої виконуючим обов`язки старости Калиновецького старостинського округу виконавчого комітету Таращанської міської ради, відповідачі не приділяють належної уваги вихованню дітей, офіційно не працюють, постійного доходу не мають. Продукти харчування та тверде паливо для обігріву будинку практично відсутні. Мати регулярно залишає дітей на тривалий час, не повідомляючи членам сім`ї про місце свого перебування. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв, зберігання та придбання самогону. Сім`я не користується авторитетом серед односельців (а.с. 53). Згідно інформації № 315/109/1003/01-2024 від 25.01.2024 року, наданої відділенням поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за ч. 1 ст. 184 КУпАП; виготовлення, зберігання самогону та апаратів для його вироблення за ст. 176 КУпАП; придбання самогону та інших міцних спиртних напоїв домашнього вироблення за ст. 177 КУпАП (а.с. 54). Питання виконання батьківських обов`язків відповідачами щодо їх малолітніх дітей неодноразово розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Таращанської міської ради, в результаті чого батьків було попереджено про необхідність належного виконання ними батьківських обов`язків, про правові наслідки ухилення від виконання таких обов`язків (а.с.60-63). Але будь-яких позитивних зрушень з приводу виховання та матеріального утримання дітей не відбулося. Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради від 25.01.2024 № 696-VІІІ затверджено висновок про доцільність відібрання [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] , без позбавлення їх батьківських прав (а.с. 66-69). За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі фактично самоусунулися від участі у вихованні дітей, належного їх утримання, не піклуються про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не виконують план соціального супроводу та рекомендації фахівця із соціальної роботи, що свідчить про свідоме нехтування ними своїми обов`язками щодо виховання дітей. Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні, пояснень представника позивача, показів свідків. Відповідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). У ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України (позбавлення батьківських прав). Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. У судовому засіданні на підставі листів соціальних служб, органів місцевого самоврядування встановлено та доведено, що відповідачі неналежним чином виконують свої обов`язки по відношенню до дітей, не піклуються про них належним чином, відповідачка взагалі самоусунулася від виховання дітей та постійно залишає їх, не повідомляючи місця свого перебування. При цьому, у будинку відсутні належні умови для проживання дітей, часто діти голодні, продукти харчування відсутні. Варто зазначити, що діти мають право на розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, який відповідачі не забезпечують належним чином. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За таких обставин, відібрання дітей від батьків без позбавлення останніх батьківських прав, відповідає найкращим інтересам дітей, не є крайньою мірою та покликано виключно задля забезпечення безпеки життю, здоров`ю та моральному вихованню дітей. Суд зауважує, що за змістом ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Таким чином, відповідачі не позбавлені можливості проживати з дітьми у майбутньому після усунення обставин, які стали причиною для відібрання дітей. Зазначене повністю узгоджується із положеннями ч. 4 та ч. 5 ст.167 СК України, згідно з якими, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідні роз`яснення органам опіки та піклування надано Державним департаментом з усиновлення та захисту прав дитини у пункті 2 Листа від 24 лютого 2010 року № 4.1/6-49/630. Також подібних правових висновків дійшов Касаційний цивільний суду у складі Верховного Суду у постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 473/1555/19, провадження № 61-22786св19. Крім того, відповідно до ст. 170 СК України особа, в якої відібрали дитину без позбавлення батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з відібранням дитини суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та ін. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За статтею 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча повинні, тому суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з кожного з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за немайновою вимогою щодо відібрання дітей від батьків, без позбавлення батьківських прав у сумі 1211,20 грн та майновою вимогою про стягнення аліментів у сумі 1211,20 грн на користь держави.

Outcome: approved