Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Сверлик О.В. звернулася суду з позовною заявою в інтересах позивача, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] являється бабусею неповнолітнього [PERSON] . Мати дитини [PERSON] , померла [INFO] . Батько дитини [PERSON] засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 року за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Рішенням Харківської міської ради від 27.11.2018 року за № 841 [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Харківської міської ради від 27.11.2018 року за № 842 над [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] . Позивач [PERSON] разом з [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, та проживають по [ADDRESS] , де останній навчається у місцевій гімназії ім. Руслана Степури. Відповідач жодним чином не проявляє зацікавленості у долі сина, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчанням підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання. Всі витрати на навчання, лікування, харчування, забезпечення дитини всім необхідним несе позивач [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 року з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначено, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує покладених законом на батьків обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної або бідь-якої іншої участі у вихованні сина, чим фактично самоусунувся від участі у його вихованні та утриманні. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили, що підтверджується матеріалами справи. Від представника позивача [PERSON] - адвоката Сверлик О.В. до суду надійшла заява в якій вона просить суд справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги та доводи наведені в їх обґрунтування підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Представник органу опіки і піклування Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] в свідоцтві про народження записані - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 23.10.2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 613. Позивач [PERSON] являється бабусею неповнолітнього [PERSON] . Мати дитини [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 00020072907 від 03.05.2018 року. Батько дитини [PERSON] вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.04.2018 року засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25.09.2018 року вирок суду першої інстанції залишено без змін. З інформації наданої ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» вбачається, що [PERSON] 10.06.2022 року звільнений з установи від подальшого відбування покарання на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 02.06.2022 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 8 місяців 6 днів. Рішенням Харківської міської ради від 27.11.2018 року за № 841 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Харківської міської ради від 27.11.2018 року за № 842 над [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуном [PERSON] . Позивач [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, та проживають по [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 08.09.2022 року. З довідки директора Костільницької гімназії ім. Руслана Степури вбачається, що батько [PERSON] участі в житті сина [PERSON] , не бере, контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з учителем та класним керівником не спілкується, батьківські збори не відвідує. Розпорядженням селищного голови Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 04.01.2023 року за № 02-од, [PERSON] , [INFO] взято на облік, як дитину позбавлену батьківського піклування. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.01.2020 року та до досягнення дитиною повноліття. З викладеного вище вбачається, що відповідач жодним чином не проявляє зацікавленості у подальшій долі сина, не цікавиться успіхами дитини, станом здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчанням підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини, як складову виховання. Таким чином, відповідач свій батьківський обов`язок по утриманню сина не виконує. Спорів з приводу місця проживання дитини між сторонами не було. Позивачем забезпечені дитині гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Крім того, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засіданні Комісії органу опіки та піклування. З висновку органу опіки та піклування Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, який затверджено рішенням виконавчого комітету Золотопотіцької селищної ради 21.09.2023 року за № 94 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її духовних та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки дітей, відповідачі по справі, вихованням доньок не займаються. На них покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дітей. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. З урахування викладених вище обставин, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] свій батьківський обов`язок по вихованню та утриманню малолітнього сина [PERSON] не виконує. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього сина, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн., який визначений станом на 1-ше січня календарного року, в якому подано позовну заяву відповідно до Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік».

Outcome: approved