Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Короткий Тарас Сергійович звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, за умов продовження навчання. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позов обґрунтовано тим, що 22.11.2023 [PERSON] , батьком якої є відповідач, виповнилось 18 років. На даний час позивачка є ученицею 3-С класу Загальноосвітнього ліцею №ІХ ім.Кшиштофа Кольбергера в Об`єднанні загальноосвітніх шкіл №1 в Гданську, термін навчання закінчується в 2025 році, у зв`язку з чим не має змоги працевлаштуватись та утримувати себе. За навчання позивача сплачує її мама - [PERSON] , якою у 2023 році було сплачено за навчання у загальній суму 3597,00 злотих. Також звернув увагу, що позивачка разом зі своєю мамою орендують квартиру в [ADDRESS] та вартість оренди становить 1000,00 грн., а витрати на експлуатацію приміщення (квартири) - 860,00 злотих на місяць. Окрім сплати [PERSON] за оренду квартири та квартплати, є витрати на харчування, проїзд до навчального закладу, на книги та інші потреби студентки. У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає позивач звертається до суду з даним позовом. Ухвалою від 25.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. 28.03.2024 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог. Представник позивачки в судовому засіданні заявлені (уточнені) позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав наведених у позові. Вказав, що позивач разом з матір`ю [PERSON] проживають в Республіці Польща, там же позивач і навчається. Сплачують кошти за навчання та за оренду квартири. Відповідач в судовому засіданні вказав, що він є військовослужбовцем, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та має третю групу інвалідності. Не заперечив щодо стягнення з нього аліментів, однак не в заявленому розмірі, іоскільки такий розмір є надмірним. Вказав, що надані представником позивачки докази не підтверджують факт оплати за навчання. Донька проживає з матір`ю. Також зазначив, що самостійно допомагає матеріально донці. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] у записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира по справі №2-3717/09 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 23.11.2009 року і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.9). Згідно наданої довідки з місця навчання від 21.11.2023р. [PERSON] є ученицею 3-С класу Загальноосвітнього ліцею №ІХ ім.Кшиштофа Кольбергера в Об`єднанні загальноосвітніх шкіл №1 в Гданську. Прийнято до школи 15.02.2022 року. Згідно програми закінчує навчання в 2025 році (а.с.10, 11). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 201 СК України норма ст. 191 СК України застосовується до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування ст.199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 761/10510/17. Відповідно до ч.1 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести факт навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач, у разі заперечень проти позову - неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Звертаючись з позовом, представник позивачки зазначив про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що позивач не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. В постанові Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №346/103/17 зазначено, що суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Судом встановлено, що донька відповідача навчається у навчальному закладі на денній формі навчання, у зв`язку з чим не може офіційно працювати та отримувати доходи, у зв`язку із цим несе матеріальні витрати. Наявність витрат на харчування, одяг, проїзд, суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби доньки, а отже суд дійшов висновку, що дитина відповідача дійсно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, що є підставою для стягнення з відповідача аліментів на його утримання на період навчання. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний брати участь в матеріальному забезпеченні потреб доньки, яка навчається. Відповідач в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти, однак не в такому розмірі. Судом також встановлено, що [PERSON] , записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 45). Також, [PERSON] , записаний батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.46). Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №630847 [PERSON] , [INFO] , з 05.03.2024 встановлено третю групу інвалідності, захворювання пов`язані із захистом Батьківщини Протипоказана важка фізична праця (а.с.47). З огляду на викладене та приймаючи до уваги матеріальне становище як відповідача, так і позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки до закінчення навчання. Однак надані представником позивачки банківські рахунки на підтвердження факту оплати за навчання, зокрема копії яких містяться на аркушах справи 12,13,14,15, суд не бере до уваги, оскільки вони взагалі не містять призначення платежу. Крім того отримувачем коштів у вказаних рахунках значиться фізична особа [PERSON] . Вказана особа також значиться отримувачем коштів з оплати житла, у рахунках від 12.07.2023 року, 16.08.2023 року, 16.11.2023 року (а.с.12,13,14,15, 20-25). При цьому в усіх документах платником є [PERSON] . Платіжні документи, копії яких містяться в матеріалах справи на аркушах справи 16 та 17, не беруться судом до уваги, оскільки не містять перекладу на українську мову. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані пояснення сторонами в судовому засіданні, що позивач проживає в Республіці Польща разом з матір`ю, навчається в ліцеї №9, зважаючи на позицію відповідача про готовність оплачувати аліменти дочці, однак зважаючи на надані докази вважає не доведеним, що навчання є оплатним, а тому заявлений до стягнення розмір аліментів є завищеним, беручи до уваги зібрані у справі докази, наявність у відповідача інвалідності, майновий стан, перебування у лавах Збройних Сил України, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Враховуючи, що позивач сплачує 1860 злотих за квартиру, проживають у двох з матір`ю, відповідно 1860/2=930 злотих. Таким чином суд вважає, що доведеною сумою витрат пов`язаного з навчанням становить 465 злотих (половина, яка припадає на одного з батьків). Суд також бере до уваги наявність витрат повнолітньої доньки на харчування та одяг. З урахуванням офіційного курсу НБУ у відношенні гривні до польського злотого, аліменти необхідно встановити на рівні 1/7 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що відповідає засадам розумності і справедливості, та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і співмірним можливостям батька надавати таку допомогу з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Вимогу представника позивачки про встановлення мінімального розміру аліментів суд вважає безпідставною, оскільки така норма є способом захисту інтересів дітей до досягнення ними 18 років. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 605,60 грн слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: partial