Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 18.05.2023 року о 20 год. 00 хв. Відповідач [PERSON] , рухаючись в м. Києві по просп. Володимира Івасюка, біля будинку 2Д, керуючи транспортним засобом марки Scania R480A4X2, державний номерний знак [NUMBER] зі спеціалізованим напівпричепом марки Bodex Kis 3WS, у порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього руху при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу марки Infiniti QX 30, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався у попутному напрямку в тій смузі в яку водій, [PERSON] , мав намір перестроїтись, унаслідок чого відбулося зіткнення. Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року у справі №756/6646/23, [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп. 23.05.2023 року [PERSON] (власник транспортного засобу марки Infiniti QX 30, державний номерний знак [NUMBER] ) звернулась до АТ «СГ «ТАС» із повідомлення про ДТП з приводу ДТП, яка сталась 18.05.2023 року та з відповідною заявою про відшкодування оціненої шкоди. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №202/05-23 від 08.06.2023 року ТОВ «Клевер Експерт» розмір матеріального збитку становить 98 750,30 грн. без врахування фізичного зносу. 28.07.2023 року на банківську карту Позивача надійшли кошти в розмірі 50 797,16 грн. У зв`язку із виною Відповідача [PERSON] щодо пошкодження транспортного засобу Позивача [PERSON] , що встановлена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року, у справі №756/6646/23, страхові відшкодування не в повній мірі покрили понесені витрати, тому Позивач просить суд стягнути з Відповідача на її користь відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП у розмірі 47 953, 14 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 03.10.2023 року позов залишено без руху та надано Позивачу строк для усунення недоліків. 18.10.2023 року представник позивача подав до суду заяву про усунення недоліків відповідно до ухвали суду. Ухвалою суду від 01.11.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 20.11.2023 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» від представника Відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона не визнає позовні вимоги, просить відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/2992815, цивільно-правова відповідальність Відповідача по ТЗ марки Scania R480A4X2, державний номерний знак [NUMBER] , застрахована в АТ «СГ «ТАС» з лімітом за шкоду, заподіяну майну в 160 000 грн., у зв`язку із чим розмір матеріального збитку не перевищує даний ліміт, а відтак спори щодо стягнення виплаченого страхового відшкодування мають вирішуватися між Позивачем та третьою особою. Акт огляду автомобіля позивача складено без присутності відповідача, підпису представника страхової компанії на ньому немає. Також, позивачем не надано доказів, на підставі яких страхова компанія розрахувала суму страхового відшкодування в розмірі 50797,16 грн. 12.12.2023 року на адресу Оболонського районного суду м. Києва від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що ним надано всі необхідні докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю Відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що Відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, у зв`язку із чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Судові засідання, призначені на 12.12.2023 року та 01.02.2024 року, відкладені за клопотаннями представника позивача та представника відповідача, у зв`язку із чим розгляд справи призначений на 21.03.2024 року. У судове засідання Позивач не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена електронним зв`язком, про що в матеріалах справи наявна довідка про успішну доставку. 20.03.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві, зазначаючи, що суму, яку просить Позивач стягнути з Відповідача на її користь, має сплатити третя особа АТ «СГ «ТАС», і оскільки з отриманою сумою страхового відшкодування позивач погодилась, то не має права вимагати відшкодування залишку суми з відповідача. Крім того, зазначила, що у надано позивачем звіті про оцінку неправомірно розрахований коефіцієнт фізичного зносу, оскільки для автомобілів до 7 років такий коефіцієнт не розраховується. Третя особа Акціонерне товариство «СГ «ТАС» у судове засідання свого представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений електронним зв`язком та направленням судових документів за адресою місцезнаходження, про що в матеріалах справи наявні довідка про успішну доставку та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву, клопотань або заперечень на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Встановлені судом обставини і відповідні їм правовідносини. Під час розгляду справи судом встановлено, що 18.05.2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Infiniti QX 30, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Scania R480A4X2, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 06.06.2023 р., що не оскаржувалась, за фактом ДТП відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ марки Infiniti QX 30, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований за позивачкою [PERSON] на праві власності. Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля Scania R480A4X2, д.н.з. [NUMBER] була застрахована в АТ «Страхова група «ТАС», що підтверджено полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ /2992815, розмір франшизи 3200,00 грн., страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку № 202/05-23 ТОВ «Клевер Експерт», ринкова вартість автомобіля Infiniti QX 30, д.н.з. [NUMBER] складає з урахуванням ПДВ - 786 196,53 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ - 98 750,30 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ - 60841,76 грн. Вартість вказаного висновку 4 500,00 грн., що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера № 55 від 08.06.2023 р. Згідно з листом АТ «Страхова група «ТАС» на ім`я [PERSON] , повідомлено, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, якщо представник страховика не з`явився у визначений строк. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому вартість проведення експертизи (дослідження). Оскільки огляд автомобіля був проведений представником страховика, то підстави для відшкодування суми 4500,00 грн. на проведення експертизи немає. Згідно звіту № 202/05-23 від 08.06.2023 р. ТОВ «Клевер Експерт», матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Infiniti QX 30, д.н.з. [NUMBER] складає 53997,16 грн. без ПДВ. Тому, розрахунок страхового відшкодування складає 50797,16 грн. (53997,16 грн. - 3200 грн.). 28.07.2023 року АТ «Страхова група «ТАС» виплатила позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 50 797,16 грн., враховуючи суму збитку на запчастини без ПДВ - 53 997,16 грн. та франшизи, що становить згідно Поліса, 3 200 грн. Відповідно до встановлених правовідносин, суд керується такими нормами права. Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон 1961), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 29 Закону № 1961 передбачено, що, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до ст. 34 Закону № 1961, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Оцінка доказів і мотиви суду. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Надаючи оцінку доводам сторін щодо розміру завданої позивачці матеріальної шкоди, суд керується звітом щодо вартості матеріального збитку № 202/05-23 ТОВ «Клевер Експерт», згідно з яким, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ - 98 750,30 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ - 60841,76 грн. У звіті вказано, що коефіцієнт фізичного зносу приймається рівних нулю, якщо строк експлуатація легкового автомобіля до 7 років. Винятком із цього є: якщо КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше у двічі більше нормативного); якщо складова частини відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження; якщо КТЗ експлуатується в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1. У висновку коефіцієнт фізичного зносу склав 0,48. Суд відхиляє доводи відповідача про недоведеність позивачем розміру матеріальної шкоди, та про необґрунтованість вказаного висновку спеціаліста, оскільки жодних доказів на спростування розміру шкоди, визначеного у звіті щодо вартості матеріального збитку № 202/05-23, відповідач суду не надав, клопотань про призначення судової експертизи не заявляв. Доводи відповідача стосовно його відсутності при проведення дослідження і огляду автомобіля, не спростовують зроблених у звіті висновків. Також, суд вважає необґрунтованими твердження представника відповідача щодо безпідставного розрахунку у звіті коефіцієнту фізичного зносу, оскільки причини його розрахунку, як виключні випадки, у звіті наведені, водночас, доказів на спростування вказаного звіту відповідач не надав. Крім того, на такі заперечення представник відповідача не посилалась у поданих нею заявах по суті справи, а зазначила про це усно лише в засіданні. Позивач отримала від страховика страхове відшкодування відповідно до суми матеріального збитку, розрахованого звітом щодо вартості матеріального збитку № 202/05-23 у розмірі 50797,16 грн., така сума вирахувана шляхом віднімання від суми матеріального збитку суми ПДВ - 6844,60 грн. та суми франшизи 3200,00 грн. (60841,76 - 6844,60 - 3200 = 50797,16). Тому, суд відхиляє доводи представника відповідача про незрозумілість розрахунку страхової виплати. Таким чином, відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у межах різниці між сумою відновлювального ремонту та сумою отриманого страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу (98750,30 грн. - 50797,16 грн. = 47953,14). Також, від вказаної суми слід відняти суму ПДВ 6844,60 грн., яка безпідставно включена у загальну суму завданої шкоди, докази про оплату позивачем ПДВ суду не надавались. Отже, з відповідача підлягає стягненню сума майнової шкоди в розмірі 41 108,54 грн. (47953,14 - 6844,60 = 41108,54). Водночас, суд відхиляє вимоги про стягнення з відповідача суми 4500,00 грн., оскільки на підставі ст. 34 Закону № 1961, у цій справі такі витрати має нести страховик, який не забезпечив проведення експертизи вартості матеріального збитку для позивача, але при виплаті страхового відшкодування керувався наданим позивачем звітом. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 923,29 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial