Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

У серпні 2023 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи» «Житомиргаз» (далі за текстом Житомиргаз) звернулося до суду з позовом до Піковського про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої згідно з Постановою НКРЕКП від 29.06.2017 №847, з урахуванням змін та доповнень, Житомиргаз провадить господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території, у тому числі міста Звягель, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському користуванні чи експлуатації Житомиргаз. Вказана Постанова є підтвердженням видачі ліцензії Житомиргаз на право провадження діяльності з розподілу природного газу, яка розміщена на сайті НКРЕКП у вільному доступі. Письмова форма договору розподілу природного газу між Житомиргаз та Піковським відсутня, оскільки чинне законодавство не потребує двостороннього підписання письмової форми договору, а письмове звернення споживача з вимогою про укладення письмової форми договору розподілу природного газу не надходило. Крім цього, вказаний договір є публічним, відтак фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є підписана заява-приєднання до умов договору від 13.03.2018 та документально підтверджене споживання природного газу. Відповідач отримує послуги з розподілу природного газу до будинку за адресою: [ADDRESS] , однак не оплачує їх. Факт приєднання відповідача до умов типового договору розподілу природного газу підтверджено здійсненням ним споживання природного газу на вказаному об`єкті нерухомості, що документально підтверджено фінансовим станом абонента. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання, щодо оплати послуги належним чином не виконав, у період із квітня 2021 року по квітень 2023 року утворилась заборгованість у розмірі 10 846,29 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Від позивача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначив, що позивач не надав йому попередження про наявність заборгованості, відмовив надати йому Типовий договір та документи, які підтверджують законність АТ «Житомиргаз», а також законність використання і експлуатації газопроводу, який належить йому на праві приватної власності. 22.01.2024 позивачем подано до суду клопотання про об`єднання справ № 285/4828/23 та № 285/7317/23 в одне провадження та про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 22.01.2024 року позивачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі № 285/4828/23 у зв`язку із розглядом справи № 285/7317/23. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в кому вона зазначила, що відзив відповідача є необгрунтованим та не підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг є Закон України «Про житлово-комунальні послуги», яким визначено, зокрема, що виконавцями послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до вказаного закону ціни (тарифи) є регульованими, такому разі останні встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування. AT «Житомиргаз» є Оператором газорозподільної системи (Оператор ГРМ), що здійснює розподіл (транспортування) природного газу споживачам усіх категорій на території Житомирської області. Судом встановлено, що АТ «Житомиргаз» на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із фінансового стану розрахунків за послуги з розподілу природного газу. Відповідно до розрахунку та рахунків на оплату вбачається, що заборгованість за послуги, що були надані позивачем за Типовим договором розподілу природного газу у період з червня 2021 року по квітень 2023 року складає 10 846,29 грн (том 1 а.с. 21-25). У квітні 2023 року на адресу відповідача була направлена вимога разом із рахунками про сплату заборгованості (том 1 а.с. 26-48). Направлення вимоги підтверджується реєстром відправки та платіжним дорученням від 20.03.2023 № 1720 (том 1 а.с. 49-50). Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. У відповідності до ст.12 цього Закону постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року №847 (зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП №1026 від 02 липня 2019 року та №3 06 січня 2021 року) АТ «Житомиргаз» надано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Бердичівського, Коростенського, Новоград-Волинського районів, міст Житомир, Радомишль та Чуднів, селищ міського типу Брусилів, Городок, Корнин, Любар, Миропіль, Новоборова, Новогуйвинськ, Попільня, Пулини, Романів, Хорошів, Черняхів та сіл Андрушки, Березівка, Високе, Вишевичі, Вільшанка, Волиця, Глибочиця, Курне, Оліївка, Потіївка, Станишівка, Тетерівка Житомирського району Житомирської області, а також території сіл Бухни та Морозівка Вінницького району та села Махаринці Хмільницького району Вінницької області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Житомиргаз». Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498(далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633,634,641,642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). Таким чином, встановивши, що оператором газорозподільної системи на території м. Житомира на підставі відповідної ліцензії є АТ «Житомиргаз», а [PERSON] є споживачем послуг природного газу за адресою: [ADDRESS] , якому присвоєно номер особового рахунку № [NUMBER] , фактично споживає природний газ, суд дійшов висновку про існування між сторонами договірних правовідносин, оформлених шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] отримував послуги з постачання природного газу, тому відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого утворилася заборгованість перед АТ «Житомиргаз» у період із з червня 2021 року по квітень 2023 року, яка складає 10 846,29 грн. Отже, наведене свідчить про те, [PERSON] користувався послугами споживання природного газу, з умовами договору розподілу природного газу погодився та такі не оспорював. Матеріали справи не містять документів, які б підтверджували те, що [PERSON] не являється споживачем природного газу, що у спірний період природний газ не постачався до його квартири або постачався іншим постачальником, з яким відповідач уклав відповідний договір і послуги якого сплачував, відсутні відомості про звернення відповідача до позивача із заявами про відключення від споживання природного газу. Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів, що він звертався із письмовою заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу, відтак, послуги з розподілу природного газу він отримував та має сплатити їх вартість згідно з розрахунком, який ним не спростований. У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України) Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі. Щодо вирішення клопотання відповідача: не підлягає задоволенню клопотання відповідача про об`єднання справ № 285/4828/23 та № 285/7317/23 в одне провадження, оскільки у справі № 285/4828/23 ухвалено рішення. не підлягає задоволенню клопотання позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, оскільки вимогами ЦПК України передбачений перелік справ які повинні розглядатися в загальному порядку; не підлягає задоволенню клопотання про зупинення провадження у справі № 285/7317/23 у зв`язку із розглядом справи № 285/7317/23, оскільки вимоги ЦПК не передбачають можливість зупинення провадження у іншій справі, яка не перебуває у провадженні судді. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved