Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

16.10.2023 року Орган опіки та піклування Окнянської селищної ради звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 17.10.2023 року позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. 27.10.2023 року від сторони позивача надійшла заява про продовження строку для усунення недоліків. 07.11.2023 року до канцелярії суду, надійшла заява представника позивача та позовна заява в новій редакції. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що до позивача надійшло повідомлення адміністрації КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР», в якому зазначено, що до закладу доставлена дівчинка [PERSON] , [INFO] , без супроводу матері. Мати дитини - [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , народила дівчинку вдома, на обліку не перебувала, не обстежена. За час перебування дитини в закладі її станом ні мати, ні жоден з родичів не цікавились, участі у лікуванні та догляді не брали. 13.04.2023 року працівниками КНП « ООДКЛ» ООР», служби у справах дітей та правоохоронних органів складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. Згідно рішення виконавчого комітету Окнянської селищної ради від 21.04.2023 року №51/5 дитину [PERSON] влаштовано до дитячого державного закладу. За час перебування дитини в КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» Одеської обласної ради» з 22.04.2023 року по 16.10.2023 року, мати жодного разу дитину не відвідала, не цікавилась її долею ні в усній, ні в письмовій формі. Таким чином, [PERSON] не забрала свою дитину [PERSON] з закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявила щодо неї батьківського піклування. Тому позивач просив позбавити відповідача батьківських прав, а також стягнути аліменти. 15.11.2023 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. 15.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Представник позивача повідомлений належним чином у судове засідання не з`явилася, про поважність своєї неявки не сповістив, однак надала заяву, згідно якої просила розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягала, не заперечуючи проти заочного розгляду справи /а.с.31/. Тому судове засідання проведено у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідач, повідомлена належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою місця реєстрації, у судове засідання, не з`явилася, про поважність причини неявки суд не сповістила, із заявою про відкладення розгляду справи не зверталася, тому за згодою позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Відомості про батька дитини, при здійсненні державної реєстрації її народження проведено за рішенням органу опіки та піклування відповідно до ч.2 ст. 135 СК України, та зазначено [PERSON] /а.с.8/. Згідно з характеристикою Ставрівського старостинського округу № 9 від 07.09.2023 року № 9, за час проживання на території громади [PERSON] , зарекомендувала себе з негативної сторони, так як, пиячила, палила, вела аморальний спосіб життя та за неналежне виховання дітей була позбавлена батьківських прав відносно трьох дітей. По характеру неспокійна та агресивна, на зауваження не реагувала /а.с.9/. Згідно з повідомленням № 439/09-с від 17.04.2023 року адміністрації КНП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» ООР», 18.03.2023 року до відділу патології новонароджених, доставлено дівчинка [PERSON] , [INFO] , без супроводу матері. За час перебування дитини в закладі її станом ні мати, ні жоден з родичів не цікавились, участі у лікуванні та догляді не брали. 13.04.2023 року працівниками КНП « ООДКЛ» ООР», служби у справах дітей та правоохоронних органів складено Акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я. /а.с.10-11/. Крім того, згідно з рішенням №51/5 від 21.04.2023 року виконавчого комітету Окнянської селищної ради, [PERSON] влаштовано у дитячий державний заклад /а.с.13/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Окнянської селищної ради, визнано доцільним позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , так як вона після народження дитини, доставки її до пологовому будинку, за час перебування дитини в закладі її станом мати, не цікавились, участі у лікуванні та догляді дитини не брали, у зв`язку з чим дитину передано на виховання до державного дитячого закладу. /а.с.14/. Відповідно до акту КНП «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини Одеської обласної ради» про результати відвідування та піклування дитиною № 02/06-33 від 04.10.2023 року, малолітня [PERSON] , перебуває на повному державному забезпеченні з 22.05.2023 року. Мати [PERSON] , за весь час жодного разу дитину не відвідувала та не цікавилась останньою /а.с. 15/. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування і першочергова увага повинна приділятися як найкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктами 1, 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, а також ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, судом встановлено, що відповідач не забрала свою новонароджену дитину з закладу охорони здоров`я, ухилялася від виконання своїх обов`язків щодо її виховання, за станом здоров`я не слідкувала, матеріальної допомоги не надає. Підстави для позбавлення батьківських прав, які зазначені в ст.164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Частиною 3 ст.166 СК України передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що суд визначає частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. За таких обставин, суд вважає, що на підставі п.1 ч.1 ст.164 СК України, відповідач, як така, що не забрала дитину з закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляла щодо неї батьківського піклування, то її слід позбавити батьківських прав, що не позбавляє її батьківських обов`язків, тому відповідно до ст.180, 182 Сімейного Кодексу України, з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини. Крім того, ч.5 ст.167 СК України передбачено, що якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, матусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Тому малолітню дитину слід передати на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір за позовні вимоги майнового та немайнового характеру в доход держави.

Outcome: approved