Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 16.07.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 267. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16.07.2021 року було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується актовим записом про шлюб № 267, складеним 16.07.2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач зазначає, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося, у зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами та мають різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства. Сторони втратили почуття любові один до одного, тому можливості зберегти сім`ю немає. Позивач також наголошує, що примирення і спільне проживання з відповідачем є неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Влітку 2023 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини. З того часу вони проживають окремо. Позивач також вказує, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, однак розірвати шлюб в позасудовому порядку неможливо, оскільки [PERSON] проходить військову службу у іншому місті. У зв?язку з цим позивач [PERSON] і змушений звернутися до суду з цим позовом. 06.03.2024 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у своєму позові зазначив, що у разі його неявки в судове засідання, розглядати справи у відсутність останнього, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не надала суду пояснень про причини неявки, відзив на позов не надала. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач повідомлялася належним чином про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. 16 липня 2021 року між позивачем [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за актовим записом № 267, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] виданого 16 липня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У судовому засіданні встановлено, що подружжя фактично шлюбно - сімейних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони фактично не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, спільного господарства не ведуть, вони не мають наміру щодо збереження шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 27.02.2024 року у своїй позовній заяві позивач [PERSON] не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача та зазначив, що не має наміру стягувати суму сплаченого судового збору з [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved