Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

08 січня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшов позов адвоката Пелих Олега Віталійовича в інтересах [PERSON] до Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану, зобов`язання щодо внесення до нього змін та про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що [INFO] в с. Вільховатка Кобеляцького району Полтавської області помер [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. У передбачений законом строк [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , при цьому [PERSON] від прийняття спадщини відмовився на користь позивача. Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину, немає. Вказує, що в судовому порядку [PERSON] оформила відповідні права на ту частину спадщини, що лишилася після смерті [PERSON] . [INFO] в с. Вільховатка Кобеляцького району Полтавської області померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,1299 га, призначена для ведення товарного виробництва, розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, кадастровий номер 5321885400:00:005:0011. За життя [PERSON] та [PERSON] проживали разом як чоловік і жінка в зареєстрованому шлюбі. Тобто, єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі і вищевказану земельну ділянку, є її чоловік - [PERSON] . З метою оформлення спадщини на таке нерухоме майно, позивач звернулася до державного нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку [PERSON] відмовлено в зв`язку з тим, що в актовому записі про шлюб, який мав би підтверджувати, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, ім`я чоловіка замість « [PERSON] », помилково вказано « [PERSON] », крім цього відсутній оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності [PERSON] на земельну ділянку, яку бажає успадкувати позивач. За таких обставин, оскільки на цей час внести відповідні зміни до актового запису про шлюб № 13 від 27.11.1946 року в частині невірно вказаного імені нареченого (чоловіка) « [PERSON] » замість « [PERSON] » не є можливим, а також враховуючи, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку відсутній, оскільки був втрачений за життя з невідомих причин, тому позивач змушена звернутися до суду для вирішення питання щодо неправильності актового запису про шлюб і оформлення спадкових прав на нерухоме майно після померлого [INFO] [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд встановити, що актовий запис про шлюб № 13 від 27.11.1946 року, складений виконавчим комітетом Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, щодо нареченого, [PERSON] та нареченої, [PERSON] в частині імені нареченого « [PERSON] » є неправильним і в цій частині його необхідно виправити, змінивши ім`я нареченого на « [PERSON] »; зобов`язати Кобеляцький відділ ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області внести виправлення до актового запису про шлюб складеного виконавчим комітетом Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 27.11.1946 року № 13, змінивши в ньому ім`я нареченого з « [PERSON] » на « [PERSON] »; визнати за [PERSON] право власності, в порядку спадкування за заповітом, після померлого [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку з кадастровим номером 5321885400:00:005:0011, площею 2,1299 га, призначену для ведення товарного виробництва, розташовану на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яку [PERSON] прийняв у спадщину за законом, однак права на спадщину не оформив, після померлої [INFO] дружини, [PERSON] , що належала останній на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.12.2003 року серії ПЛ № 057990. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 31 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач, [PERSON] , та її представник, адвокат Пелих О. В, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує повністю. Представники відповідачів, Кобеляцького відділу ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, при цьому подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Рішення прохають прийняти на розсуд суду. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що [INFO] в с. Вільховатка Кобеляцького району Полтавської області помер [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 15). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, земельна ділянка площею 2,13 га, що розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5321885400:00:005:0010, яка належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 057989 виданого 10 грудня 2003 року. На випадок своєї смерті [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все своє майно своєму онукові - [PERSON] та його дружині - [PERSON] в рівних долях (а.с. 16). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13-14). У визначений законом строк [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 17, 62). При цьому, [PERSON] від прийняття спадщини відмовився, подавши до нотаріальної контори заяву, датовану 19.07.2004 року, про відмову від належної йому частки спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , на користь [PERSON] (а.с. 17, 64). Інших спадкоємців, що прийняли б спадщину, немає. Також судом установлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2016 року у справі № 532/2422/15-ц за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом, на земельну ділянку площею 2,13 га розташовану на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5321885400:00:005:0010, що належала померлому [INFO] [PERSON] , згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 057989 виданого 10 грудня 2003 року. Рішення суду набрало законної сили 23 лютого 2016 року (а.с. 18). Згідно витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] , на підставі рішення суду, зареєструвала права власності на вказану земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 907659653218, номер запису про право власності 14261566 від 21.04.2016 року (а.с. 19). [INFO] в с. Вільховатка Кобеляцького району Полтавської області померла [PERSON] (а.с. 20). За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 2,13 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, кадастровий номер 5321885400:00:005:0011, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 грудня 2003 року серії ПЛ № 057990, підставою виникнення права є розпорядження\~ Кобеляцької районної державної адміністрації від 13.02.2003 року № 89, що підтверджується завіреною згідно з оригіналом відділом Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області, копією вказаного державного акту, а також відомостями\~ з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 21-23, 30-31). Спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, що вбачається із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 24). Згідно довідки № 983 від 24.10.2013 року та довідки № 384 від 24.10.2013 року, виданих виконавчим комітетом Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , до дня своєї смерті [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм чоловіком, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 15, 24). Також судом установлено, що [PERSON] разом із [PERSON] з 27 листопада 1946 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 25-26, 69-70). Разом із тим, зі змісту актового запису про шлюб № 13 від 27.11.1946 року, складеного виконавчим комітетом Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові нареченого (чоловіка) зазначено як « [PERSON] ». Прізвище, ім`я та по батькові дружини зазначено як « [PERSON] » (а.с. 68, 104-105). Відповідно до виписки із погосподарської книги № 20 за 1947-1949 роки по особовому рахунку № [NUMBER] , членами домогосподарства були: голова домо- господарства [PERSON] , 1866 року народження, дружина [PERSON] , 1869 року народження, син [PERSON] , 1926 року народження, невістка [PERSON] , 1925 року народження (а.с. 29). Також згідно відомостей погосподарської книги основних виробничих показників господарств колгоспників за 1944-1946 роки, [PERSON] був членом колгоспу ім. Комінтерн, мав на утриманні дружину [PERSON] , а також сина [PERSON] , який також значиться членом колгоспу ім. Ко- мінтерн (а.с. 97-98). Із особового рахунку № [NUMBER] члена домогосподарства, записаного першим, вбачається, що до дня смерті - [INFO] , головою двору значився саме [PERSON] (а.с. 28). Отже, правильним ім`ям чоловіка [PERSON] - [PERSON] , є саме « [PERSON] », а не « [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] постійно проживав разом із спадко- давцем на час відкриття спадщини та є таким, що прийняв спадщину за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON] , однак за життя не оформив спадкових прав на неї, так як помер [INFO] в с. Вільховатка Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 73). Відповідно до вимог статтей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1233 ЦК України вказує на те, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України, встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з врахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У встановленому законом порядку [PERSON] звернулася до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 5321885400:00:005:0011, площею 2,1299 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яку [PERSON] за життя прийняв у спадщину за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON] , однак права на спадщину не оформив. Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , на земельну ділянку, кадастровий номер 5321885400:00:005:0011, площею 2,1299 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яку [PERSON] прийняв у спадщину за законом після померлої [INFO] дружини, [PERSON] , та яка належала останній на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.12.2003 року серії ПЛ № 057990, у зв`язку з відсутністю доказів, що померлі були між собою подружжям та в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яку позивач має намір успадкувати (а.с. 26-27). Висновком про внесення змін до актового запису цивільного стану, виданого Кобеляцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області від 29 березня 2019 року, заявнику [PERSON] відмовлено у проведенні зміни імені нареченого « [PERSON] » на « [PERSON] » в актовому записі про шлюб № 13 від 27.11.1946 року народження по виконавчому комітету Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області через відсутність достатніх підстав, що підтверджують неправильність написання імені (а.с. 27-28). Зміни до актових записів цивільного стану та порядок їх внесення регулюються Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року\~ № 96/5,\~ зареєстрованого\~ в\~ Міністерстві\~ юстиції\~ України 14.01.2011 року за № 55/18793. Відповідно до пп. 2.13.1 п. 2.13 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи\~ цивільного\~ стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду (п. 2.16.7 Правил). У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» визначено, що суд\~ постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану,\~ саме в тій частині\~ цього\~ запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення\~ суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для\~ виправлення\~ такого\~ запису\~ органами\~ реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата\~ запису\~ та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Факт неправильності в актовому записі про шлюб № 13 від 27.11.1946 року, складеного виконавчим комітетом Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області щодо нареченого, [PERSON] та нареченої, [PERSON] в частині імені нареченого є доведеним, оскільки при внесенні даних до актового запису про шлюб була допущена помилка в частині імені нареченого (замість імені « [PERSON] » вказано « [PERSON] »), що підтверджується дослідженими судом доказами. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки на цей час неможливо внести зміни до актового запису цивільного стану, шляхом виправлення імені померлої особи (спадкодавця) в актовому записі про шлюб, при цьому встановлення неправильності в актовому записі про шлюб породжує для позивача, як спадкоємця за заповітом, юридичні наслідки для реалізації її права на спадщину після померлого [PERSON] , а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, і позивач у зв`язку з цим не має іншої можливості виправити допущену у ньому помилку, усунення такої можливо лише у судовому порядку шляхом встановлення неправильності в актовому записі про шлюб та зобов`язання внести відповідні виправлення в актовий запис. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання\~ у\~ разі,\~ якщо\~ таке\~ право\~ оспорюється\~ або\~ не\~ визнається\~ іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Наразі [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , прийнявши спадщину та бажаючи реалізувати своє право власності на таку частину спадкового майна, не може як підтвердити його, так і розпорядитися правом на нерухоме майно, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Позивач стверджує, що оригінал Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який би підтверджував право власності [PERSON] на землю втрачено за невідомих причин.\~ Відтак, сам по собі факт того, що спадкодавець [PERSON] , прийняв у спадщину земельну ділянку площею 2,1299 га, кадастровий номер 5321885400:00:005:0011, розташованої на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за законом після померлої [INFO] дружини [PERSON] , однак не мав правовстановлюючого документа на нерухоме майно, оскільки такий було втрачено за невідомих обставин, не є підставою для обмеження прав позивача як спадкоємця за заповітом на успадковану земельну ділянку. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved