Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

08.02.2024 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів на дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2003 року до 14.01.2014 року, і від спільного подружнього життя народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Старший син [PERSON] на даний час є повнолітнім. Молодші діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач, згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 31.10.2019 року, сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 100, 00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів на утримання дітей на даний час не відповідає інтересам дітей. Крім того, суттєво змінилися життєві обставини: діти стали дорослішими, збільшилися комунальні витрати, витрати на продукти харчування, одяг, взуття, предмети гігієни і т. д. Позивач перебуває у важкому матеріальному стані, її робота має сезонний характер, їй важко забезпечувати дітям достатній життєвий рівень. На даний час є потреба у придбанні дорослого ліжка та письмового столу для доньки. Оскільки відповідач перебуває на службі в ЗСУ та отримує грошове забезпечення військовослужбовця, тому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 31.10.2019 року у справі № 167/1365/19, і стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій ( ас 12). Згідно Витягу № 324 від 06.02.2024 року, місце реєстрації позивача: с. Духче Луцького району Волинської області (ас 10). Згідно інформації з ЄДДР від 12.02.2024 року, місце реєстрації відповідача: смт Козин Луцького району Волинської області (ас 14). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 12.02.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 06.03.2024 року, витребувано інформацію з [INFO] (ас 15-16). В судовому засіданні 06.03.2024 року оголошено перерву до 25.03.2024 року. 06.03.2024 року відповідач подав Відзив на позовну заяву, у якому вказує, що позов визнає частково, а саме в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), оскільки стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки є завищеною і він не спроможний у такому розмірі їх сплачувати. Вказує, що сам лікується, оскільки під час проходження служби у Збройних силах України отримав важкі поранення і потребує постійного лікування, на яке йдуть значні витрати. Крім того, на його утриманні перебуває син [PERSON] , який на даний час є повнолітній, однак навчається на платній формі і він здійснює оплату за навчання (ас 29-44). Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю і суду пояснив, що він погоджується на зміну способу стягнення аліментів і згідний сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Крім того, додатково пояснив, що надаючи свій відзив на позовну заяву, помилково думав, що позивач просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частки його доходів на кожну дитину окремо. Але, після того, як позивач в судовому засіданні підтвердила свої вимоги, згідно яких просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на двох дітей разом, а не окремо по 1/3 частини на кожну дитину, то він такі позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.10.2003 року до 25.12.2013 року, і від спільного подружнього життя народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім і проживає з відповідачем, донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем, перебуває на її вихованні та утриманні, а відповідач сплачує на їх утримання аліменти в твердій грошовій сумі 1 100, 00 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Дані обставини підтверджуються поясненнями сторін і письмовими доказами: копією свідоцтва про народження від 11.09.2007 року (ас 6), копією свідоцтва про народження від 29.10.2008 року (ас 7), рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 25.12.2013 року (ас 5), копією виконавчого листа від 26.12.2019 року (ас 8), копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2020 року (ас 9), витягом № 324 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Рожищенської територіальної громади від 06.02.2024 року (ас 10). Встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний 28.02.2022 року на військову службу під час мобілізації другим відділом [INFO] до військової частини [NUMBER] . 23.05.2022 року [PERSON] під час виконання бойового завдання у м. Лиман Донецької області отримав поранення і проходив лікування. Внаслідок захворювання (травм, поранення, каліцтва), згідно довідки військово-лікарської комісії, визнаний обмежено придатним до військової служби і станом на день розгляду справи проходить службу в [INFO] . Дані обставини підтверджуються поясненнями відповідача і письмовими доказами: відповіддю за № 826 від 14.02.2024 року начальника [INFO] [PERSON] (ас 23), довідкою № 748 про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) ВЧ [NUMBER] від 12.09.2023 року (ас 32), довідкою військово-лікарської комісії № 979 від 29.08.2022 року (ас 33), Випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 4156 Комунального некомерційного підприємства «Новоград-Волинське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» (ас 34), Випискою № 2862 з медичної карти стаціонарного хворого з неврологічного відділення КП «Рожищенської багатопрофільної лікарні» РМР (ас 35), Випискою № 19055 із медичної карти стаціонарного хворого Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради (ас 36), Випискою № 4194 із Комунального підприємства «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» Відділення неврології з палатами психіатричної допомоги (ас 37), Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 4387 Комунального підприємства «Волинський обласний госпіталь ветеранів війни» Відділення реабілітації (ас 38), консультативним висновком спеціаліста від 14.06.2022 року (ас 39-40, 41). Судом також встановлено, що [PERSON] , 2004 року народження, 01.09.2022 року вступив до Луцького вищого професійного училища будівництва та архітектури третього атестаційного рівня і навчається на ІІ курсі денного відділення, платно. Спеціальність «Лісове господарство». Дата закінчення навчання 27.06.2024 року. Вартість навчання за весь курс становить 31\~348, 10 грн, однак у зв`язку із недоукомплектуванням вартість навчання збільшилась на 4\~889, 00 гривень. Дані обставини підтверджуються: довідкою №58 від 20.02.2024 року, виданою секретарем навчальної частини Луцького вищого професійного училища будівництва та архітектури (с 42), копією договору про надання освітніх послуг № 25 від 29.08.2022 року (ас 43), копією додаткової угоди №1 до договору про надання освітніх послуг № 25 від 29.08.2022 року (ас 44). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Статтею 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статтями\~150,\~180 СК України,\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно статті\~181 СК України,\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини 1 статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною другою\~статті 182 СК України\~у редакції\~Закону України\~від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання»\~встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частини 1\~статті 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи вищенаведене у сукупності, а також визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси сторін і їх неповнолітніх дітей, то суд доходить висновку, що позовні вимоги є підставними, обгрунтованими і підлягають до задоволення. Відповідно до пункту 23\~Постанови Пленуму\~ВСУ\~від\~15\~травня\~2006\~року\~№3\~«Про\~застосування\~судами\~окремих\~норм\~Сімейного\~кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України « Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1\~211, 20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved