Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів з вимогами: - стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь моральну шкоду у розмірі 299 090 100 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів дев`яносто тисяч сто) грн 00 к. , яка завдана внаслідок системної бездіяльності Національної поліції України; - стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь матеріальну шкоду у розмірі 299 090 100 (двісті дев`яносто дев`ять мільйонів дев`яносто тисяч сто) грн 00 к. - еквівалентну 300 Біткоінів на суму 7 641 300 (сім мільйонів шістсот сорок одна тисяча триста) Євро. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що факт системної бездіяльності Національної поліції України, як відповідача, встановлений судовим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду. Протягом 2013-2015 років [PERSON] шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами, належними сім`ї Фисун у розмірі понад 10500 доларів США. В подальшому, 08.08.2015 СВ Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області було порушено кримінальне провадження № 12015170300001109 за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2, 4 ст. 190 КК України. 07.12.2016 Полтавським ВП Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області за вих. № 16295/115/104-2016 позивачу було надано довідку про завдання матеріальних збитків сім`ї Фисун на загальну суму 10 500 доларів США, на які [PERSON] придбав 300 Біткоїнів, що зафіксовано слідчим СУ ГУНП в Полтавській області [PERSON] , під час допиту у слідчого [PERSON] , в присутності [PERSON] , але вказаний факт проігноровано. 300 Біткоінів станом на 05.10.2023 Фисун не повернуто, чим завдано матеріального збитку на суму понад 299 090 100 грн 00 к. Зазначив, що в даному кримінальному провадженні № 12015170300001109 був визнаний потерпілим, однак, вироком Полтавського районного суду Полтавської області в справі № 545/3264/20 [PERSON] визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Вважає, що наявність виправдувального вироку суду свідчить про пряму бездіяльність органу досудового розслідування Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, як структурного підрозділу ГУНП в Полтавській області. Системна відкрита бездіяльність досудового розслідування підтверджується доказами та фактами, які підтверджені рішеннями судів та відповідними листами (направлено понад 4 тисячі заяв), жодного належного заходу реагування поліцією не здійснено, що є прямим порушенням ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Внаслідок незаконних, протиправних дій та бездіяльності працівників поліції [PERSON] уник кримінальної відповідальності, як наслідок [PERSON] завдано матеріальних збитків в розмірі 7 641 300,00 Євро, що є еквівалентом 300 Біткоінів, придбаних за кошти сім`ї Фисун та не повернуті станом на 01.10.2023. З урахуванням позиції Великої палати Верховного суду, викладеної в справі № 916/1423/17, вважає, що має право вимагати від Держави України в особі Національної поліції України матеріальну компенсацію за порушення розумних строків досудового розслідування, неякісне проведення досудового розслідування та допущення ряду бездіяльності оновленою реформованою поліцією з урахуванням: - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 816/1218/18; - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі № 816/1216/18; - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 816/1217/18; - рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі № 816/1516/18. На обґрунтування завдання моральних збитків на суму 299 090 100 грн, посилається на системну бездіяльність поліції, що призвело до стресів, моральних страждань та психо-емоційних навантажень, що встановлено рішеннями судів та не потребує додаткового доказування. Інші заяви по суті справи. 16.11.2023 від представника відповідача Національної поліції України головного інспектора відділу представників в юрисдикційних органах та судово-аналітичної роботи управління фінансово-господарської діяльності та судово-аналітичної роботи Правового департаменту Національної поліції України Войчук І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що НП України не є належним відповідачем у справі. Відділ поліції № 2 Полтавського РУП ГУПН в Полтавській області, яким здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 12015170300001109, є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Полтавській області, яке має бути належним відповідачем. Також зазначила, що позивач не надав доказів на існування обставин, які б свідчили, що Національної поліцією України відносно нього вчинялися будь-які протиправні дії. Відповідач вважає, що відсутній склад цивільного правопорушення, необхідного для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як стягнення шкоди в порядку, передбаченому ст. ст. 1173-1174, 1176 ЦК України, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також вказувала, що позивачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів на підтвердження спричиненої моральної шкоди, а оцінка завданої шкоди в розмірі 299090100 грн очевидно не відповідає принципу співмірності та може призвести до безпідставного збагачення. Зазначила, що відповідно до рішення ЄСПЛ (заява № 20554/18) від 06.07.2023 у справі «Роман та інші проти України», позивачу вже було сплачено компенсацію матеріальної та моральної шкоди за надмірну тривалість (довготривалість) досудового розслідування, а отже посилання позивача на тривалість досудового розслідування як на підставу задоволення позовних вимог є безпідставною, та повторному стягненню не підлягає. Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2023 у справі № 545/3264/20, станом на дату подання відзиву НПУ, не набрав законної сили. В задоволенні позовних вимог [PERSON] просить відмовити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.01.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання сторони до суду не прибули. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Представник НП України [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника НП України, просила врахувати позицію НПУ викладену у відзиві на позовну заяву [PERSON] та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Державної казначейської служби України про причини неявки не повідомив. Згідно зі частиною 1 статті 223\~Цивільного процесуального\~кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247\~Цивільного процесуального\~кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Судом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2023 в справі № 545/3264/20, провадження № 1-кп/545/20/23, який не набрав законної сили, клопотання захисника обвинуваченого в інтересах обвинуваченого [PERSON] про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України задоволено, [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, закривши в цій частині кримінальне провадження. За ч. 4 ст. 190 КК України [PERSON] визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення. Цивільні позови [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Встановлено, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні № 12015170300001109 від 08.08.2015 здійснювалося Полтавським РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, [PERSON] був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні. Станом на час розгляду судом позовних вимог [PERSON] , вирок суду у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до ЄРДР за № 12015170300001109 від 08.08.2015, не набрав законної сили. [PERSON] , [INFO] , з 22.02.2019 є пенсіонером, інвалідом 2 групи безстроково (а. с. 44-45, 58 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 816/1218/18 адміністративний позов [PERSON] до Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України щодо не розгляду звернення [PERSON] від 26.03.2018 реєстраційний №ФИ-7963898. Зобов`язано Головне слідче управління Національної поліції України розглянути звернення [PERSON] від 26.03.2018 реєстраційний №ФИ-7963898. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, рішення набрало законної сили 12.06.2018 (а. с. 48-50 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 у справі № 816/1216/18 адміністративний позов [PERSON] до Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України щодо не розгляду звернення [PERSON] від 26.03.2018 реєстраційний №ФИ-7963902. Зобов`язано Головне слідче управління Національної поліції України розглянути звернення [PERSON] від 26.03.2018 реєстраційний №ФИ-7963902. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, рішення набрало законної сили 16.06.2018 (а. с. 51-53 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі № 816/1217/18 адміністративний позов [PERSON] до Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання бездіяльності та дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України щодо не розгляду звернення [PERSON] від 26.03.2018 реєстраційний №ФИ-7963901. Зобов`язано Головне слідче управління Національної поліції України розглянути звернення [PERSON] від 26.03.2018 реєстраційний №ФИ-7963901. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 12.06.2018 (а. с. 54-56 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 у справі № 816/1516/18 адміністративний позов [PERSON] до Національної поліції України та Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Національної поліції України щодо неналежного розгляду звернення [PERSON] від 21 квітня 2018 року № ФИ-8047171 та надання відповіді від 26 квітня 2018 року №№ 24/Ф-2096, 24/Ф-2097, 24/Ф-2098, 24/Ф-2146, 24/Ф-2147, 24/Ф-2148, 24/Ф-2149, 24/Ф-2157, 24/Ф-2186, 24/Ф-2201, 24/Ф-2263, 24/Ф-2264, 24/Ф-2265, 24/Ф-2266, 24/Ф-2267, 24/Ф-2298, 24/Ф-2299, 24/Ф-2300 на вказане звернення. Зобов`язано Національну поліцію України повторно розглянути звернення [PERSON] від 21 квітня 2018 року № ФИ-8047171 із наданням відповідей в розрізі кожного із поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 17.07.2018 (а. с. 59-62 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі № 816/2309/17 адміністративний позов [PERSON] до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення [PERSON] від 27.10.2017. Зобов`язано Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області розглянути звернення [PERSON] від 27.10.2017. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 20.02.2018 (а. с. 73-75 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31.01.2018 у справі № 816/2358/17 адміністративний позов [PERSON] до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання протиправною бездіяльності задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення [PERSON] від 22.10.2017. Зобов`язано Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області розглянути звернення [PERSON] від 22.10.2017. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 08.03.2018 (а. с. 76-78 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі № 816/492/18 адміністративний позов [PERSON] до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не розгляду звернення [PERSON] від 09.01.2018 реєстраційний номер №7718431. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути звернення [PERSON] від 09.01.2018 реєстраційний номер №7718431. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 30.05.2018 (а. с. 79-81 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі № 816/468/18 адміністративний позов [PERSON] до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення [PERSON] від 17 січня 2018 року № ФИ-7749480 та надання відповіді на вказане звернення. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення [PERSON] від 17 січня 2018 року № ФИ-7749480 із наданням відповіді у розрізі кожного із поставлених у зверненні питань у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 03.05.2018. (а. с. 82-85 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 у справі № 816/1400/18 позов [PERSON] до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області, Головного управління Національної поліції у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення [PERSON] від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7986936. Зобов`язано Полтавський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області повторно розглянути звернення [PERSON] від 01.04.2018, реєстраційний номер ФИ-7986936 із наданням відповіді щодо кожного зазначеного позивачем у зверненні питання у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 05.07.2018 (а. с. 86-88 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі № 816/466/18 адміністративний позов [PERSON] до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не розгляду звернення [PERSON] від 17 січня 2018 року №ФИ-7749920. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянути звернення [PERSON] від 17 січня 2018 року №ФИ-7749920. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 03.05.2018 (а. с. 96-98 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.01.2018 у справі № 816/2327/18 адміністративний позов [PERSON] до Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області щодо не розгляду звернення [PERSON] від 26.10.2017 року. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області розглянути звернення [PERSON] від 26.10.2017 року та надати відповідь. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 01.03.2018 (а. с. 99-101 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі № 816/467/18 адміністративний позов [PERSON] до Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Полтавського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення [PERSON] від 17 січня 2018 року № ФИ-7748439 та надання відповіді на вказане звернення. Зобов`язано Полтавське районне відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення [PERSON] від 17 січня 2018 року № ФИ-7748439 із наданням відповіді у розрізі кожного із поставлених у зверненні питань у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили 03.05.2018 (а. с. 108-111 т. 1). Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 у справі № 816/463/18 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення [PERSON] від 10 січня 2018 року та відповідь на вказане звернення від 22 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення [PERSON] від 10 січня 2018 року відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян". У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а. с. 112-114 т. 1). Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2019 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 по справі № 816/463/18 скасовано. Провадження у справі № 816/463/18 за позовом [PERSON] до Полтавського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закрито. Роз`яснено позивачу право на звернення з аналогічними вимогами в порядку кримінального судочинства. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3232/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо не виконання вимог ст. 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 12015170300001109 розглянути клопотання [PERSON] а від 20.04.2017 про звернення за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме: електронного гаманця «WebMoney Transfer» який зареєстрований на ім`я [PERSON] [INFO] , який у своїх цілях використовував гр. [PERSON] з метою отримання інформації (місця знаходження користувача, його IP-адрес з прив`язкою до місцевості, рух коштів по рахунку «електронному гаманцю» з їх подальшим виводом з системи), щодо входження до системи «WebMoney Transfer» безпосередньо гр. [PERSON] (а. с. 119 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3229/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо не виконання вимог ст. 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 12015170300001109 розглянути клопотання [PERSON] від 20.04.2017 року про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме: справи № 2/1625/1446/12 від 28.08.2016 Полтавського районного суду Полтавської області суддя Цибізова С.А. в якій міститься інформація, щодо заволодіння титульними знаками системи «WebMoney Transfer» мережі інтернет безпосередньо гр. [PERSON] в строки передбачені ст.220 КПК України та винести вмотивовану Постанову по суті розгляду клопотання (а. с. 120 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3216/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області щодо не розгляду клопотання у кримінальному провадженні № 12015170300001109 від 08.08.2015 року задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області розглянути клопотання [PERSON] від 19.04.2017 року, зареєстроване за вхідним номером Ф-245 від 20.04.2017 року. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 122-123 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3230/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого [PERSON] про здійснення процесуальних дій, подане 20 квітня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 розглянути клопотання потерпілого [PERSON] від 20 квітня 2017 року щодо допиту [PERSON] відповідно до вимог статті 220 КПК України. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 124-125 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3861/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого [PERSON] про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого [PERSON] від 29 травня 2017 року щодо підготовки клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою реєстрації, тимчасового проживання чи перебування [PERSON] . У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 126-127 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.05.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3234/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо не виконання вимог ст. 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 12015170300001109 розглянути клопотання [PERSON] від 20.04.2017 року про звернення за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, а саме: електронного гаманця системи W1 зареєстрованого на ім`я моєї дружини [PERSON] , [INFO] з метою отримання інформації (місця знаходження користувача, його IP-адрес з прив`язкою до місцевості, рух коштів по рахунку «електронному гаманцю» з їх подальшим виводом з системи), щодо входження до системи W1 в електронний гаманець безпосередньо гр. [PERSON] (а. с. 128 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/6103/2018) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого задоволено частково. Зобов`язано Полтавський РВП Полтавського ГУНП в Полтавській області вчинити певну дію розглянути подане 02.07.2018 року клопотання [PERSON] та прийняти процесуальне рішення, відповідно до вимог ст. 220 КПК України (а. с. 129 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3859/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого [PERSON] про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого [PERSON] від 29 травня 2017 року щодо проведення відповідних слідчо-оперативних заходів у кримінальному провадженні. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено (а. с. 130-131 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3856/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого [PERSON] про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого [PERSON] від 29 травня 2017 року щодо вжиття належних заходів для перевірки інформації, викладеної [PERSON] в письмовому поясненні стосовно передачі грошових коштів, та щодо повідомлення потерпілого про результати вжитих заходів. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено. (а. с. 132-133 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/53/2018) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого [PERSON] від 20.04.2017 року про вчинення певних дій у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08.08.2015 року, а саме: про звернення за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, щодо проведення тимчасового доступу до речей та документів, електронного гаманця «WebMoney Transfer», який зареєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] , з отриманням інформації (місця знаходження користувача, його IP-адрес з прив`язкою до місцевості, рух коштів по рахунку «електронному гаманцю» з їх подальшим виводом з системи); про результати розгляду якого повідомити [PERSON] . В задоволенні інших вимог скарги відмовлено (а. с. 134-135 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/51/2018) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого [PERSON] від 20.04.2017 року про вчинення певних дій у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08.08.2015 року, а саме: про допит [PERSON] , 1978 р.н., адреса реєстрації [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , який мешкає разом з гр. [PERSON] , з приводу отримання ним грошових коштів, картковий рахунок відкритий в АБ «Приватбанк» на його ім`я, банківська картка № [NUMBER] , на яку за вказівкою гр. [PERSON] періодично перераховувались грошові кошти та який можливо є спільником гр. [PERSON] , щодо заволодіння грошовими коштами у сумі 10,500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США та допит [PERSON] з приводу надання нотаріального доручення гр. [PERSON] щодо зняття готівки в АТ «ПриватБанк» з рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] ; про результати розгляду якого повідомити [PERSON] . В задоволенні інших вимог скарги відмовлено (а. с. 136-137 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/50/2018) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого [PERSON] від 20.04.2017 року про вчинення певних дій у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08.08.2015 року, а саме: про звернення з клопотанням до прокурора на погодження щодо проведення обшуку за адресою реєстрації та інших місць тимчасового проживання чи перебування гр. [PERSON] , 1978 року народження, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] та тимчасових перебувань в [ADDRESS] та в подальшому до слідчого судді; про результати розгляду якого повідомити [PERSON] . В задоволенні інших вимог скарги відмовлено (а. с. 138-139 т. 1). Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/7371/2017) клопотання [PERSON] про встановлення процесуальних строків задоволено. Встановлено строк у 3 (три) місяці з моменту надходження матеріалів кримінального провадження №12015170300001109 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 року за ознаками ч.2 ст.190 КК України до Полтавського районного відділення Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для проведення процесуальних дій необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження. (а. с. 140, 150 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.08.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/4842/2018) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого задоволено. Визнано протиправною бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, щодо тривалого досудового розслідування в рамках кримінального провадження №12015170300001109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 за ознаки ч.2,4 ст.190 КК України. Визнано протиправною бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, щодо порушення розумних строків досудового розслідування в рамках кримінального провадження №12015170300001109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 за ознаки ч.2,4 ст.190 КК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08.08.2015, щодо проведення процесуальних дій необхідних для закінчення досудового розслідування в рамках кримінального провадження №12015170300001109 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 серпня 2015 за ознаки ч.2,4 ст.190 КК України у строк 2 місяці. (а. с. 141 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.01.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/563/2018) скаргу [PERSON] задоволено частково. Зобов`язано службову особу Полтавського РВП Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 04.12.2017 року у відповідності до вимог ст. 214 КПК України. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено. (а. с. 142 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.03.2019 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3740/2019) заяву [PERSON] про відвід слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області Нездійминога В.М. від досудового розслідування кримінального провадження №12015170300001109 від 08.08.2015 року задоволено. Відведено слідчого заступника начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області Нездійминога В.М. від досудового розслідування кримінального провадження №12015170300001109 від 08.08.2015 року. (а. с. 144-145 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2019 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/2724/2019) заяву потерпілого [PERSON] про відвід старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції Козіна Антона Григоровича у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України задоволено. Призначити іншого слідчого у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України. (а. с. 146-147 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.02.2019 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/2756/2019) заяву потерпілого [PERSON] про відвід слідчого начальника СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції Голтвянського Віталія Сергійовича у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України задоволено. Призначити іншого слідчого у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,4 ст. 190 КК України. (а. с. 148-149 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 05.04.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/1977/17) скаргу [PERSON] на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задоволено. Скасовано постанову від 22.02.2017 року, винесену слідчим слідчого відділу Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП у Полтавській області Кислим А.О. про закриття кримінального провадження № 12015170300001109 від 08.08.2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України. Матеріали кримінального провадження № 42016171260000071 направити до Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП у Полтавській області для проведення досудового розслідування. (а. с. 151-152 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/49/2018) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.303 КПК України задоволено частково. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області в порядку ст.220 КПК України розглянути клопотання потерпілого [PERSON] від 20.04.2017 року про вчинення певних дій у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08.08.2015 року, а саме: про проведення слідчо-оперативних заходів із застосуванням оперативно-технічних можливостей, направлених на встановлення зв`язків та можливих спільників гр. [PERSON] , який зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами сім`ї скаржника; встановлення фактів використання, переводів та кінцевого місця знаходження грошових коштів в сумі 10,500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США, якими гр. [PERSON] шахрайським шляхом заволодів зловживаючи довірою; проведення обшуків та тимчасових доступів до речей та документів; встановлення осіб причетних до заволодіння грошовими коштами у сумі 10,500 (десять тисяч п`ятсот) доларів США; встановлення інших ошуканих громадян, які постраждали від протиправних дій гр. [PERSON] ; про результати розгляду якого повідомити [PERSON] . В задоволенні інших вимог скарги відмовлено. (а. с. 155-156 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.09.2018 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/6098/2018, 1-кс/554/6102/2018) скарги [PERSON] на бездіяльність слідчого Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 4 ст.190 КК України задоволено частково. Зобов`язано слідчих у кримінальному провадженні №12015170300001109 від 08 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.2, 4 ст.190 КК України встановити громадян яким [PERSON] з електронного гаманця системи LIQPAY зареєстрованого на ім`я [PERSON] , [INFO] перерахував (переводив) грошові кошти, які належали [PERSON] ; опитати громадян яким [PERSON] з електронного гаманця системи LIQPAY зареєстрованого на ім`я [PERSON] , [INFO] перерахував (переводив) грошові кошти, які належали [PERSON] ; провести обшук за адресою реєстрації та інших місць тимчасового перебування [PERSON] , 1978 року народження, зареєстрований [ADDRESS] з метою явлення знарядь та засобів вчинення злочину. В іншій частині скарг відмовлено. (а. с. 161 т. 1) Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 у справі № 554/12566/15-к (провадження № 1-кс/554/3862/2017) скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого щодо неприйняття рішення по клопотанню задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність слідчого щодо відсутності процесуального реагування на клопотання потерпілого [PERSON] про здійснення процесуальних дій, подане 29 травня 2017 року до Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 у порядку статті 220 КПК України. Зобов`язано слідчого Полтавського РВП ГУНП в Полтавській області по кримінальному провадженню № 12015170300001109 розглянути відповідно до вимог статті 220 КПК України клопотання потерпілого [PERSON] від 29 травня 2017 року щодо підготовки клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою реєстрації, тимчасового проживання чи перебування [PERSON] . У задоволенні решти вимог скарги відмовлено. (а. с. 163-164 т. 1) Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Статтею 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акта про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частина друга статті 1176 ЦК України). Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», виникає у випадках, зазначених у статті 2 цього Закону, у випадку: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення. Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] , обґрунтовує свої вимоги тим, що матеріальну та моральну шкоду йому спричинено структурними підрозділами Національної поліції України внаслідок бездіяльності, яка мала місце в ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12015170300001109 від 08.08.2015. Натомість, як встановлено дослідженими в справі доказами, кінцеве рішення в кримінальному провадженні № 12015170300001109 від 08.08.2015, станом на час звернення позивача [PERSON] з даним позовом до суду та станом на час вирішення спору судом не прийнято. Зазначене кримінальне провадження направлено до Полтавського апеляційного суду за апеляційними скаргами прокурора, потерпілих на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 20.09.2023. Суд доходить висновку про відсутність підстав, що визначені у ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», які передбачають право на відшкодування шкоди позивачу в порядку зазначеного Закону. Статтею 1174 ЦК України, на яку посилається позивач [PERSON] в поданій до суду позовній заяві, передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про відшкодування шкоди. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Натомість, позивачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про наявність бездіяльності Національної поліції України. При вирішенні позовних вимог [PERSON] судом враховується, що оскарження учасниками кримінального провадження процесуальних рішень органів досудового слідства в порядку кримінального судочинства є механізмом реалізації права на судовий контроль за додержанням прав особи в кримінальному провадженні та скасування таких рішень в судовому порядку не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а задоволення його вимог про визнання потерпілим є достатньою сатисфакцією (Постанова Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 336/5519/18). Аналогічні висновки сформульовано ВС у постановах: від 11 лютого 2019 року у справі № 233/4186/16-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 646/5224/17, від 26 вересня 2018 року у справі № 638/12068/16-ц. Твердження позивача про те, що наявність виправдувального вироку суду свідчить про пряму бездіяльність органу досудового розслідування Полтавського РВП Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області, судом оцінюється критично. Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. Наявність виправдувального вироку суду жодним чином не свідчить про бездіяльність органу досудового розслідування. Окрім того, як встановлено судом, станом на час вирішення позовних вимог [PERSON] вирок Полтавського районного суду м. Полтави від 20.09.2023 в справі № 545/3264/20 не набрав законом сили. З матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 12015170300001109 від 08.08.2015 було заявлено цивільні позови. Наразі кінцеве рішення в справі не набрало законної сили, тому є безпідставним твердження [PERSON] про те, що шкода, завдана злочином, не відшкодована. В розумінні норм ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставини наявності у володінні [PERSON] та/чи членів його сім`ї станом на 2013-2015 роки грошових коштів у відповідному розмірі 10500 доларів США. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ані бездіяльності відповідачів, ані факту спричинення йому збитків. Також, слід зазначити, що Державна казначейська служба України не може бути відповідачем в даній категорії справ. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями частини третьої статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому доказуванню під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Зокрема, з`ясуванню підлягає підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або шкоди немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності вищезазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють під час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливість відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди безпідставними та такими, що не знайшли підтвердження при розгляді справи, судом не встановлено, що діями відповідачів спричинена моральна шкода позивачу, тому позов не підлягає задоволенню у зв?язку з його не обґрунтованістю. Суд, ухвалюючи рішення, також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).. Оскільки суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позову, а позивач відповідно звільнений від сплати судового збору, судовий збір стягненню з позивача не підлягає. Доказів понесення інших судових витрат сторонами не надано.

Outcome: dismissed