Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

05 березня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17 травня 2022 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 137. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач не знаходить спільної мови з відповідачем у спілкуванні, вони мають різні погляди на життя. З червня 2023 року по теперішній час позивач не проживає з відповідачем. Сумісне життя з відповідачем і збереження сім`ї стали неможливими. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 06 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 02 квітня 2024 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. До судового засідання не з`явилася позивач [PERSON] , яка про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Позивач надала клопотання, в якому просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 17 травня 2022 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 137, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Подружжя мають неповнолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що до одруження позивач мала прізвище Ністор, при цьому із заявою про повернення дошлюбного прізвища вона до суду не зверталась. Таким чином, при розгляді справи відсутні підстави для застосування статті 113 Сімейного кодексу України. Сторонами не заявлено про спорів щодо спільного майна, а також визначення місця проживання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved