Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2019 року у справі № 569/16174/18 збільшено розмір аліментів, призначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1\~200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що сума коштів, що стягуються на її користь не є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку сина, зважаючи в тому числі на законодавче збільшення прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просить змінити спосіб стягнення і стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі по частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня винесення судом рішення і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомляася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 27.03.2024 року заяву, в якій просить відкласти розгляд справи на іншу дату в зв`язку із сімейними обставинами. Представник відповідача адвокат Ромашко Л.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує щодо їх задоволення. Заслухавши думку представника відповідача адвоката Ромашко Л.Г., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції батьками [PERSON] , [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с. 8). Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.06.2019 року у справі № 569/16174/18 збільшено розмір аліментів, призначених рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 травня 2015 року на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1\~200 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 8\~Закону\~України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної\~Ради\~України\~N\~789-XII\~від\~27\~лютого\~1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.\~180\~СК\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.\~182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до положень ст.\~183\~СК\~України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.\~\~ Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192\~СК\~України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК\~України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Враховуючи вищевикладене та виходячи із засад справедливості та захисту прав дитини, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, встановлений вищевказаним рішенням суду, стягнути з відповідача аліменти в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК\~України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо зміни способу стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави,

Outcome: approved