Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

04 листопада 2021 року позивач - фізична особа підприємець (на далі ФОП) [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , згідно якого просила стягнути з відповідачів солідарно на її користь винагороду за надані послуги в розмірі 18150 грн, штрафні санкції в розмірі 36300 грн, пеню в розмірі 38750 грн, а також понесені нею судові витрати. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26.08.2020 між нею та [PERSON] було укладено Договір №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг. Відповідно до п. 1.1. Договору позивачка мала надати відповідачці комплекс інформаційно-консультаційних послуг з придбання об`єкта нерухомості, а відповідачка відповідно мала прийняти їх та оплатити. Відповідно до п. 3.5. Договору, позивачка організувала огляд запропонованих об`єктів нерухомості. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт, позивачка 26.08.2020 надала відповідачці два об`єкти нерухомості для ознайомлення, один з яких - квартира за адресою [ADDRESS] . В даному акті зазначена ціна послуги за цією квартирою у сумі 18 150 грн, акт підписаний позивачкою та відповідачкою. Так, між сторонами було погоджено, що відповідачка зобов`язана сплатити кошти в сумі 18150 грн, що підтверджується підписами замовника та виконавця в акті приймання-передачі. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачка 07.09.2020 дізналася, що квартира, яка була предметом огляду відповідачкою згідно з актом приймання-передачі, придбана відповідачкою на підставі договору купівлі - продажу серія та номер, реєстраційний № 1860, виданий 01.09.2020. Разом із тим, відповідачка, діючи недобросовісно та порушуючи умови договору, не повідомила про намір придбати знайдений їй об`єкт нерухомості. Факт придбання знайденого об`єкту нерухомості від позивачки приховала. Іншими словами, відповідачкою фактично була спожита послуга, на яку вона розраховувала при укладені договору - придбала квартиру, яку їй знайшла позивачка. Проте, відповідачка не оплатила позивачці надані їй послуги. Позивачка виконала всі зобов`язання за Договором №19-08 від 26.08.2020 належним чином, а відповідачка, в порушення п.п. 2.2., 4.1. Договору, прийнявши послуги позивачки, не виконала вимоги про оплату цих послуг у встановлений строк. Тобто відповідачка повинна була не пізніше дати придбання об`єкту нерухомості оплатити послуги позивачці. 09.09.2020 відповідачці був надісланий акт-претензія із попередженням про необхідність здійснити оплату за договором №19-08 до 16.09.2020 із зазначенням, що несплата тягне за собою накладення штрафних санкцій згідно із умовами договору. Відповіді на акт-претензію позивачка не отримала, як і не отримано по сьогоднішній день оплату за вищезазначеним договором у встановленому договором розмірі. Тому, вважає, що відповідачка зобов`язана оплатити надані послуги відповідно до п. 4.1. Договору, тобто в розмірі 18 150 грн. Крім того, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки штраф в подвійному розмірі від вартості послуги, встановлений п.5.1. Договору, а також неустойка у вигляді пені 0,5% від вартості послуг. Оскільки, відповідно до Витягу №222993702 від 07.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що відповідачка придбала запропоновану квартиру позивачкою 01.09.2020, то неустойка підлягає розрахунку саме з цієї дати і до 02.11.2021, що є датою подання позову. А отже, за розрахунком за формулою Пеня=СхРПхД, пеня за вказаний період складатиме 38750, 25 грн. Крім того, між позивачкою та відповідачкою [PERSON] 04.03.2021 був укладений Договір поруки і відповідно до п.1.1. якого, остання поручається перед позивачкою за виконання обов`язків боржника [PERSON] за основним договором. Оскільки виконавцем договору умови виконано та знайдено нерухоме майно з метою придбання, то замовник зобов`язаний оплатити надані послуги, а також штрафні санкції внаслідок порушення умов Договору. У зв`язку з чим, просила суд стягнути кошти з відповідачів у солідарному порядку. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. З наявних у справі поштових повідомлень слідує, що відповідач [PERSON] ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та доданих до неї документів отримала 26.11.2021 року, відповідач [PERSON] 05.12.2021р. 14 грудня 2021 року представник позивачки адвокат Чудопалов Ю.Ю. подав до Тернопільського міськрайонного суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідачів солідарно ще 3 % річних в розмірі 637, 98 грн та збитки від інфляції в розмірі 2279, 58 грн. 10 січня 2022 року представник відповідачки [PERSON] адвокат Будз Т.В. подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що основною підставою для подачі позову про стягнення заборгованості у розмірі 93 200, 25 гривень, які збільшено до 96 117, 81 гривні, стало невиконання [PERSON] Договору №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року. Однак, про існування вказаного договору та його зміст [PERSON] вперше довідалась лише 22 грудня 2021 року, після ознайомлення з матеріалами справи №607/20133/21. Жодних письмових договорів на надання інформаційних-консультаційних послуг з Агенцією нерухомості «Тернопіль-Сіті», в особі фізичної особи-підприємця [PERSON] , [PERSON] не укладала, про що свідчить відсутність не лише підпису [PERSON] , а й підпису виконавця даного договору, печаток агенції нерухомості тощо. Таким чином, невідомо коли і ким надрукований аркуш паперу, який, крім прізвища та ідентифікаційного коду [PERSON] , написаних письмовим текстом, не містить жодних даних [PERSON] , не підписаний жодною із сторін, не може вважатися правочином в розумінні глави 16 ЦК України та не може бути підставою для захисту судом цивільних прав та інтересів позивача. Також, відповідно до ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно з умовами спірного Договору №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року виконавцем послуг є Агенція нерухомості «Тернопіль-Сіті», в особі підприємця [PERSON] . Однак, в змісті спірного договору, в Акті приймання-передачі виконаних робіт та в долучених до справи копіях документів відсутні докази, що [PERSON] була уповноважена Агенцією нерухомості «Тернопіль-Сіті» на укладення, підписання будь-яких договорів та надання послуг, відсутні реквізити самої агенції нерухомості. Крім цього, в матеріалах даної цивільної справи аналогічно відсутні документальні докази того, на підставі якого правочину ФОП [PERSON] була уповноважена попередньою власницею квартири [ADDRESS] - [PERSON] , яка проживає у Полтавській області або її представницею по довіреності [PERSON] , на надання конфіденційної інформації щодо продажу вказаного житла чи його огляд потенційними покупцями. Таким чином, згідно наявних в суді документальних доказів, долучених представником позивача на підтвердження заявлених позовних вимог, відсутні об`єктивні підстави вважати, що саме ФОП [PERSON] є належним позивачем по даній цивільній справі. У змісті позовної заяви представник позивача вказує на те, що відповідно до п. 3.5. Договору №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року, позивач організувала огляд запропонованих об`єктів нерухомості, зокрема квартири [ADDRESS] . Однак, інформація про продаж даної квартири була розміщена сином довірительки [PERSON] на загальнодоступному інтернет-сервісі купівлі-продажу нерухомого майна RIA, на огляді квартири [PERSON] була присутня разом з своїм співмешканцем [PERSON] , натомість жодного представника від Агенції нерухомості «Тернопіль-Сіті», у тому числі ФОП [PERSON] в квартирі не було. Вказаний факт прямо суперечить як вимогам ч.1 ст. 902 ЦК України про надання виконавцем послуги особисто, так і змісту спірного договору. Таким чином, незрозуміло, в чому саме полягав комплекс наданих позивачем послуг [PERSON] з придбання вищевказаної квартири. Виходячи зі змісту позовних вимог, заявлених у суді представником позивачки, основною сумою боргу з якої проводяться усі подальші штрафні нарахування, є вартість послуг в розмірі 18150 гривень, вказаних в Акті приймання-передачі виконаних робіт. Однак, аналізуючи зміст спірного Договору №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року та зміст Акту приймання-передачі виконаних робіт, в обох документах відсутня письмова вказівка про те, що даний акт є невід`ємною частиною спірного договору на надання інформаційних-консультаційних послуг і підписаний сторонами саме на виконання цього договору. Натомість сам по собі Акт приймання-передачі виконаних робіт, без посилання на договір, не створює для сторін жодних правових наслідків. Таким чином, намагання представника позивача «пов`язати» між собою окремі документи, трактуючи їх правову природу на власний розсуд, не може бути підставою для стягнення заборгованості. Укладений 04 березня 2021 року між Агенцією нерухомості «Тернопіль-Сіті», в особі фізичної особи-підприємця [PERSON] , як Кредитором, з однієї сторони та [PERSON] , як Поручителем, з іншої сторони, Договір поруки №ПР містить ознаки фіктивного правочину, оскільки уклавши даний договір поруки через 6 місяців після укладення основного договору від 26 серпня 2020 року, жодна із сторін не вжила заходів на виконання вказаного договору: кредитор не пред`явила до поручителя жодних грошових вимог за невиконання договірних зобов`язань, а поручитель не сплатила будь-яких коштів за порученого нею боржника, не повідомила [PERSON] про наявність такого правочину. Укладення поручителем договору з кредитором без відома боржника і без наявності будь-яких відносин з боржником ("невідомий боржнику поручитель") є нетиповою діловою практикою, яка в даному випадку підтверджує той факт, що договір поруки укладався з іншою метою, аніж забезпечення виконання боржником основного зобов`язання. Крім того, відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Всупереч вказаним процесуальним вимогам, представник позивача адвокат Чудопалов Ю.Ю. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Дзюбича В.Л. від 03 листопада 2020 року по справі №607/17142/20, вказану цивільну справу було направлено за підсудністю до Борщівського районного суду за місцем проживання відповідачки [PERSON] . Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А. від 18 січня 2021 року по справі №607/17142/20 позовна заява була залишена без руху, оскільки, була подана з порушенням вимог встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а ухвалою від 10 лютого 2021 року - повернута позивачу, який не усунув вказані недоліки. Влітку 2021 року представник позивача адвокат Чудопалов Ю.Ю. вдруге звернувся з аналогічним позовом до Тернопільського міськрайонного суду, зазначивши однією із відповідачів поручителя [PERSON] . Однак, ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Грицай КМ. від 29.06.2021 року по справі №607/11115/21 позовна заява була залишена без руху, оскільки, була подана з порушенням вимог встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а ухвалою від 25.08.2021 року - знову повернута позивачу, який не усунув вказані недоліки. 02 листопада 2021 року представник позивача ФОП [PERSON] - адвокат Чудопалов Ю.Ю. втретє звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з тим самим позовом, з тих самих підстав до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги. Натомість чергова спроба виявилась успішною і ухвалою від 19 листопада 2021 року по справі №607/20133/21 судом встановлено відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК та її підсудність Тернопільському міськрайонному суду. З огляду на викладені обставини, оспорюваний Договір поруки №ПР від 04 березня 2021 року був укладений сторонами виключно з метою зміни територіальної юрисдикції (підсудності) даного спору з Борщівського районного суду на Тернопільський міськрайонний суд. Крім цього, неодноразове подання позовів з аналогічним предметом, з аналогічних підстав, систематичне невиконання ухвали суду щодо усунення недоліків позовної заяви, вчинення дій, спрямованих на формальну зміну підсудності спору містять ознаки зловживання представником позивача процесуальними правами, передбаченими п.2 ч.2 ст. 44 ЦПК України, є неприпустимими та суперечать завданню цивільного судочинства. Враховуючи вищенаведене, сторона відповідача вважає, що позовна заява фізичної особи-підприємця, в особі представника - адвоката Чудопалова Ю.Ю., про стягнення заборгованості є безпідставною, не відповідає вимогам матеріального права, подана з порушенням норм процесуального права, а тому, в задоволенні позову просила відмовити. 11 січня 2022 року стороною відповідача подано зустрічний позов про визнання недійсним договору поруки №ПР від 04.03.2021, укладений між Агенцією нерухомості «Тернопіль-Сіті», в особі фізичної особи підприємця [PERSON] , та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Договір поруки №ПР від 04 березня 2021 року є фіктивним правочином, який було вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, враховуючи наступні обставини. Так, всупереч нормам цивільного права Кредитор та Поручитель, діючи недобросовісно, на шкоду правам та інтересам [PERSON] , укладенням спірного Договору поруки вирішили у своєрідний спосіб «узаконити» чинність міфічного Договору №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг, факт існування якого, а відповідно - підставність заявлених позовних вимог, представник позивача тричі не зміг довести у судовому порядку. З огляду на те, що вказаний Договір поруки №ПР від 04.03.2021 може бути підставою для виникнення щодо [PERSON] майнових зобов`язань за неіснуючим основним договором, зазначеним у Договорі поруки, тобто є таким, що безпосередньо впливає на обсяг прав та обов`язків [PERSON] , позивач за зустрічним позовом, не будучи стороною оспорюваного договору, має законне право на звернення до суду з позовом про визнання його недійсним. Приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення такого правочину є єдиним законним способом захисту позивачем [PERSON] своїх майнових прав. Згідно з положеннями розділу 1-2 спірного Договору поруки №ПР від 04 березня 2021 року, [PERSON] поручилась перед Кредитором за виконання Боржником основного договору під яким сторони у п. 2.1. угоди розуміють «Договір №19-08 на надання інформаційних - консультаційних послуг від 19.08.2020 року, укладений між Кредитором та Боржником». Однак, жодним документальним доказом не стверджено існування будь-якого договору від 19 серпня 2020 року. Більше того, оригінал такого не надано суду та відповідачу [PERSON] примірник вказаного договору, який є предметом судового розгляду по даній цивільній справі №607/20133/21. Крім того, сукупність обставин щодо укладення між Кредитором та Поручителем Договору поруки на забезпечення виконання зобов`язання значно пізніше від основного договору, невжиття сторонами жодних дій, спрямованих на фактичне виконання укладеного Договору поруки, відсутність між Поручителем та Боржником на момент укладення договору поруки будь-яких родинних, ділових чи юридичних відносин суперечать правовій природі договору поруки та свідчать про фіктивність оспорюваного правочину. Також зазначив, що виходячи із системного аналізу положень оспорюваного Договору поруки №ПР від 04 березня 2021 року, Кредитором за даним правочином виступає Агенція нерухомості «Тернопіль-Сіті», в особі ФОП [PERSON] . Однак, в долучених до справи матеріалах відсутні докази того, що [PERSON] була уповноважена Агенцією нерухомості «Тернопіль-Сіті» на укладення та підписання будь-яких договорів, відсутні реквізити самої агенції нерухомості. Вказані обставини додатково підтверджують фіктивність намірів відповідача за зустрічним позовом та формальність укладеного правочину. Крім того, всупереч процесуальним вимогам, представник позивача адвокат Чудопалов Ю.Ю. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Дзюбича В.Л. від 03 листопада 2020 року по справі №607/17142/20, вказану цивільну справу було направлено за підсудністю до Борщівського районного суду за місцем проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А. від 18 січня 2021 року по справі №607/17142/20 позовна заява була залишена без руху, оскільки, була подана з порушенням вимог встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а ухвалою від 10 лютого 2021 року - повернута позивачу, який не усунув вказані недоліки. Очевидно, не погоджуючись із правовою позицією судів щодо підсудності розгляду справ та порушуючи процесуальні права [PERSON] , у березні 2021 року позивач за первісним позовом укладає з [PERSON] оспорюваний Договір поруки №ПР, таким чином отримуючи формальну підставу на зміну підсудності розгляду власного позову. Так, влітку 2021 року представник позивача адвокат Чудопалов Ю.Ю. вдруге звернувся з аналогічним позовом до Тернопільського міськрайонного суду, вже зазначивши однією із відповідачів поручителя [PERSON] . Однак, ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Грицай КМ. від 29.06.2021 по справі №607/11115/21 позовна заява була залишена без руху, оскільки, була подана з порушенням вимог встановлених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а ухвалою від 25.08.2021 - знову повернута позивачу, який з невідомих причин вкотре не усунув вказані недоліки. 02.11.2021 представник позивача ФОП [PERSON] адвокат Чудопалов Ю.Ю. втретє звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з тим самим позовом, з тих самих підстав, до тих самих відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги і ухвалою від 19.11.2021 по справі №607/20133/21 судом встановлено відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК та її підсудність Тернопільському міськрайонному суду. Таким чином, оспорюваний Договір поруки №ПР від 04 березня 2021 року був укладений відповідачами за зустрічним позовом не для досягнення реальних наслідків такого правочину, а з метою зміни територіальної юрисдикції (підсудності) даного спору з Борщівського районного суду на Тернопільський міськрайонний суд. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, постановленою без виходу до нарадчої кімнати в судовому засіданні 17 січня 2022 року, в цій справі прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , ФОП [PERSON] про визнання недійсним договору поруки та постановлено перейти до розгляду справи в загальному провадженні, надано строк на подання відзиву на зустрічний позов та на подання відповіді на відзив, підготовче засідання відкладено на 08 лютого 2022 року. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 08 лютого 2022 року, цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] , в особі представника адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання недійсним договору поруки, передано на розгляд до Борщівського районного суду. Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. від 18 квітня 2022 року, цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 липня 2022 року, задоволено заяву про самовідвід судді Зушман Г.І. у даній цивільній справі, а справу передано в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду. Ухвалою судді Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А. від 01 серпня 2022 року, цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2023 року, закрито підготовче провадження у справі та призначено таку до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідно представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Чудопалов Ю.Ю. позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому додатково зазначив, що як сам договір на надання інформаційних-консультаційних послуг, так і акт приймання передачі виконаних робіт, знаходяться на одному аркуші паперу, тільки з різних сторін, і такі підписані відповідачкою [PERSON] . Підпис [PERSON] міститься на зворотньому аркуші договору, де викладено зміст акту приймання виконаних робіт. Внизу аркуша містяться реквізити сторін. Така форма документу застосовується позивачем постійно. А отже, є безсумнівним факт, що відповідач [PERSON] уклала такий договір. Поряд з тим, зазначив, що така юридична особа, як Агенція нерухомості «Тернопіль-Сіті», не є зареєстрованою у визначеному законом порядку. Дану назву використовує позивач, яка є фізичною особою - підприємцем. З огляду на що, слід вважати, що договір укладений між сторонами ФОП [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] в ході судового розгляду заявлений позов підтримала та просила задоволити. При цьому, зазначила, що фактично як ФОП займається ріелторською діяльністю. Із загальнодоступних даних знаходить об`єкти нерухомості, які виставляються на продаж, після чого, усно, домовляється з продавцем щодо здійснення заходів пов`язаних з реалізацією нерухомості, тобто, шукає покупців. З приводу продажу квартири по [ADDRESS] особисто телефонувала до [PERSON] і остання погодилась на те, що вона як ріелтор надаватиме їй послуги щодо реалізації квартири. З даного приводу між ними будь-які письмові угоди не укладалися. Саме таким чином, при зверненні до неї [PERSON] , нею було запропоновано для огляду саме цю квартиру. Зазначила, що її робота, як ріелтора, включає у себе демонстрацію об`єкту нерухомості особі, яка бажає придбати квартиру. І тільки за умови придбання квартири, покупець сплачує визначену попередньо суму як винагороду, яка в кожному окремому випадку є різною. 26 серпня 2020 року нею [PERSON] для огляду було запропоновано два об`єкти нерухомості, в тому числі і квартира по [ADDRESS] . При цьому, сторони погодили суму винагороди у розмірі 18\~150 грн., що було скріплено підписом [PERSON] особисто на акті приймання передачі робіт, який містився на зворотньому аркуші укладеного між ними договору. Умов договору [PERSON] не виконанала після цих подій, уклавши договір купівлі продажу квартири, визначену суму винагороди не сплатила. Прокупівлю [PERSON] квартири довідалася отримавши інформацію з відповідного Державного реєстру. Щодо зустрічного позову такий не визнала. Показала, що останній був укладений з особою, яка є її знайомою. Обставини, за яких договір поруки було укладено не одночасно з основним договором пояснити не змогла, як і те, чому не висувала вимоги за таким до поручителя. Представник відповідачки за первісним позовом та представник позивачки за зустрічним позовом, позовні вимоги позивачки ФОП [PERSON] не визнав, зазначив, що такі вимоги є безпідставними, не відповідають вимогам матеріального права, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Також додатково зазначив, що [PERSON] жодних договорів з Агенцією нерухомості «Тернопіль Сіті», в особі ФОП [PERSON] , не укладала та відповідно не підписувала. [PERSON] було підписано тільки акт приймання передачі виконаних робіт. Також зазначив, що власник квартири, яку придбала [PERSON] , надала довіреність на продаж квартири від її імені, свідку [PERSON] , син якої розмістив оголошення про продаж квартири на сайті Дом Ріа. Поряд з тим, просив зустрічний позов позивачки [PERSON] задовольнити повністю з підстав, викладених в такому. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його співмешканкою. Точного часу не пам`ятає, але на прохання [PERSON] возив її в м.Тернопіль, щоб оглянути квартиру. На скільки йому відомо, оголошення про продаж квартири, [PERSON] знайшла в газеті. В оголошенні був контактний телефон, на який вона подзвонила і з продавцем домовилися про зустріч. Приїхавши у місто Тернопіль, вони зустрілися із продавцем квартири і пішли її оглядати. Під час огляду квартири, були присутні [PERSON] , продавець та він. Оглянувши квартиру, він пішов на вулицю, а [PERSON] та інша жінка залишились. Коли виходив із квартири, в таку зайшла невідома йому жінка. На даний час йому відомо, що це була [PERSON] . Також пояснив, що йому не відомо, чи [PERSON] укладала будь-які договори з агенціями нерухомості. Допитана як свідок [PERSON] показала, що власницею квартири, яку придбала [PERSON] , є її добра знайома, яка особисто продажем квартири не займалася. Остання проживає в Полтавській області, працює на посаді директора школи, є матір`ю двох дітей та має своє господарство, а тому, попросила зайнятися продажем її квартири в м.Тернополі, надавши відповідну нотаріально посвідчену довіреність. З метою продажу квартири розмістила оголошення про продаж такої в Дом РІА, де, для контактів, вказала свій телефону. Про розміщення оголошення, в неї є відповідна квитанція. Також пояснила, що ні [PERSON] , ні [PERSON] їй не були знайомі. З [PERSON] познайомилася під час огляду квартири. Остання подзвонила до неї, повідомивши, що хоче оглянути квартиру і вони домовилися про зустріч. Точного часу коли це було, не пам`ятає. Зустрівшись у домовлений час, [PERSON] оглянула квартиру, після чого повідомила, що вона мусить порадитись із чоловіком, який сидів в автомобілі. Через деякий час вона повернулася, і повідомила, що вони будуть купляти квартиру, і після цього вони розійшлися. Через короткий термін [PERSON] знову до неї зателефонувала, повідомила, що хоче купити квартиру і вони домовилися про зустріч у нотаріуса. У домовлений час вони зустрілися і в нотаріуса оформили договір купівлі продажу квартири. Таким чином, з [PERSON] вони зустрічалися лише два рази, перший раз під час огляду квартири, другий, під час оформлення договору купівлі продажу квартири. Також пояснила, що з агенцією нерухомості вона жодних договорів не укладала. Приблизно за два тижні до огляду квартири [PERSON] , приходили люди з представниками агенції нерухомості, також оглядали квартиру, проте вони нічого не казали, чи будуть купляти квартиру, чи ні. Крім того пояснила, що після укладення договору купівлі продажу квартири з [PERSON] , остання говорила, що в неї є якісь відносини із рієлтерською конторою, проте вона до цього не мала ніякого відношення. Такі покази повністю ствердила, будучи повторно допитаною судом, в судовому засіданні в присутності позивача [PERSON] , показавши, що з останньою не є знайомою, і така не була присутня при огляді [PERSON] квартири. За таких обставин, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов задоволити, виходячи з наступного. Відповідно до\~вимог ст.\~ст.\~626,\~627,\~628\~ЦК України\~ договором\~ є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~ Відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності\~та справедливості.\~ Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 2. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може\~бути укладений\~у будь-якій\~формі,\~якщо вимоги\~щодо форми\~договору не\~встановлені законом.\~ Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Позивач, на підтвердження висунутих вимог, посилається на укладення між сторонами 26 серпня 2020 року договору № 19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг, копію якого додано до позовної заяви. При вивченні наданої копії вищезазначеного договору встановлено, що зміст такого, включає шість розділів, які пронумеровані цифрами 1,2,3,4,5,7, та всі без виключення містяться на одному аркуші, на зворотній частині якого міститься таблиця з заголовком «Таблиця № 1 . Акт приймання-передачі виконаних робіт З нижче вказаними об`єктами нерухомості ознайомлений вперше» після чого відображені реквізити виконавця та замовника. Підпис замовника ( в даному випадку [PERSON] ) проставлено у заголовку таблиці, у двох рядках таблиці, та у зазначені реквізитів сторін на зворотній стороні аркушу, де міститься текст договору. Відповідно до ст. ст. 901, 902, 903, 905 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі\~неможливості виконати\~договір про\~надання послуг,\~що виникла\~не з\~вини виконавця,\~замовник зобов`язаний\~виплатити виконавцеві\~розумну плату.\~Якщо неможливість\~виконати договір\~виникла з\~вини замовника,\~він зобов`язаний\~виплатити виконавцеві\~плату в\~повному обсязі,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~ Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. \~ \~ \~ \~З огляду на що, за відсутності реквізитів та підписів сторін на аркуші, де відображено зміст договору, суд приходить до висновку, що укладення договору між сторонами у письмовій формі не відбулось. \~ \~ \~ \~При цьому, суд враховує норми ст. 207 ЦК України, відповідно до якої правочин, вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Доказів, які б стверджували ті обставини, що між сторонами було укладено договір саме того змісту, копія якого надана суду, і що сторони такий скріпили своїми підписами, що містяться не після змісту договору, а на зворотній його стороні, де наведено таблицю № 1, стороною позивача надано не було, не здобуто таких і ході судового розгляду. Факт отримання примірника договору [PERSON] суду не доведено. Зміст договору не містить посилань на те, що таблиця № 1 є його складовою, а не окремим актом. \~ \~ \~ \~Що в сукупності, дає підстави суду дійти висновку про те, що між сторонами укладення договірних відносин у тій формі, на яку посилається позивач, не відбулось. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, судом не було встановлено фактів та доказів, які б такі стверджували, що позивач ФОП [PERSON] діяла саме, як уповноважена особа Агенції нерухомості «Тернопіль-Сіті». \~ \~ \~ \~З огляду на що, суд не вбачає підстав для задоволення позову фізичної особи-підприємця [PERSON] , в особі представника адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича, до [PERSON] , [PERSON] про стягнення коштів. \~ \~ \~ \~ Зустрічні позовні вимоги щодо визнання недійсним Договору поруки № ПР від 04 березня 2021 року, укладений між Агенцією нерухомості «Тернопіль-Сіті», в особі фізичної особи-підприємця [PERSON] , та [PERSON] , суд знаходить такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ \~ст.\~ст.\~553,\~554\~ЦК України\~за договором\~поруки поручитель\~поручається перед\~кредитором боржника\~за виконання\~ним свого\~обов`язку.\~ У\~разі порушення\~боржником зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя.\~ Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як встановлено судом, оспорюваний договір було укладно [PERSON] з особою, яка перебуває з нею у приятельських відносинах, поза відомом [PERSON] Поручителем виступила особа, місце реєстрації якої є с. Байквці, тобто територія, яка не підпадає під юрисдикцію Борщівського районного суду Тернопільської області, що в свою чергу надавало можливість [PERSON] для вирішення спірних питань діяти всупереч визначеному законом порядку тобто за місцем знаходження, а саме, шляхом звернення до Тернопільського міськрайонного суду. \~ \~ \~ \~Спірний договір укладено 04 березня 2021 року після спливу значного терміну з моменту укладення договору між [PERSON] та [PERSON] 26.08.2020р. \~ \~ \~ \~ [PERSON] жодні дії щодо пред`явлення будь-яких вимог за договором поруки не вивалися. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. \~ \~ \~ \~ Виходячи з обставин, встановлених судом щодо укладення договору поруки № ПР від 04 березня 2021 року, укладений між Агенцією нерухомості «Тернопіль-Сіті», в особі фізичної особи-підприємця [PERSON] , та [PERSON] , суд приходить до висновку про фіктивність такого правочину, у зв`язку з чим останній підлягає визнанню недійсним. \~ \~ \~ \~Виходячи з того, що вимоги за зустрічним позовм судом підлягають задоволенню, стягненню в рівних долях з [PERSON] , [PERSON] в користь [PERSON] , підлягають понесені останньою судові витрати, в сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто двох ) грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 203, 207, 553, 554, 626, 627, 628, 638, 639, 901, 902, 903, 905 ЦК України,

Outcome: dismissed