Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Борічі Замір, в особі представника адвоката Бобак О.Б., звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що 20.10.2017 року позивач зареєстрував шлюб у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №520 від 20.10.2017 року. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає та спільного майна немає. Спільне подружнє життя між сторонами складалось по-різному. Поступово між подружжям почали виникати конфлікти та непорозуміння на побутовому грунті, що в кінцевому результаті привело до частих сварок. Сторони зрозуміли, що між ними є перепони, які неможливо подолати, а тому зберігати сімейно-шлюбні відносини та перебувати в шлюбі є недоцільно. Відповідачка повернулась на постійне місце проживання в Україну, що остаточно сформувало думку позивача про необхідність розірвання їхнього шлюбу. Звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу є свідомим, обдуманим кроком позивача, спрямованим на припинення шлюбу з відповідачкою. Оскільки у позивача немає вільної згоди на подальше перебування з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, збереження шлюбу є недоцільним і суперечить інтересам позивача, а будь-які заходи, спрямовані на відновлення сімейно-шлюбних стосунків, будуть марними і не приведуть до збереження сім`ї, а тому такий шлюб повинен бути розірваний. Відповідачка відмовляється прибути в органи РАЦС для реєстрації розірвання шлюбу, тому позивачем пред`явлено до суду позов про розірвання шлюбу, який просить задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Бобак О.Б. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовільнити та розірвати шлюб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала відзив на позовну заяву, в якому повідомила, що позовні вимоги визнає повністю і просить шлюб із Борічі Заміром розірвати, а справу розглянути і вирішити у її відсутності. Із вразуванням наведеного суд, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши представлені документи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав: Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони зареєстрували шлюб 20 жовтня 2017 року у Сихівському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис №520) (а.с. 5). Від цього шлюбу у сторін спільних дітей немає. Як вбачається із пояснень, викладених представником позивача у заявах та відповідачкою у відзиві, намір сторін розірвати шлюб є остаточним, миритись вони не бажають. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~24 Сімейного\~кодексу України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 26 листопада 2018 року справа №761/33261/16-ц. Отже, аналізуючи обставини справи судом встановлено, що дана заява про розірвання шлюбу є підставною, оскільки розлад в сім`ї носить тривалий характер. Причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, так як в даному випадку має місце не короткочасний розлад в сім`ї, викликаний випадковими причинами, а тверде переконання позивача, що його відносини з дружиною як подружжя, припинені остаточно без будь-якої можливості в подальшому їх поновити. Відповідачка позов визнала, просить суд розірвати шлюб. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, їх сім`я розпалася остаточно, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved