Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників справи. 29 лютого 2024 року [PERSON] та [PERSON] в інтересах якого діє законний представник [PERSON] (далі позивачі) звернувся до Менського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігвської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі відповідачі) з вимогою про скасування арешту з майна. Позов обґрунтували тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, в тому числі і на земельні ділянки площею 2,4410 та 0,6449 розташовані на території Киселівської сільської ради Корюківського (колишнього Менського) району Чернігвської області. При оформленні спадщини їм стало відомо про накладення арешт на все майно спадкодавця на підставі постанови державного виконавця ВП [NUMBER] (обтяження реєстраційний номер 35631234). Менський відділ державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігвської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) відмовив у вирішення питання щодо зняття арешту з майна у зв`язку зі знищенням матеріалів завершених виконавчих проваджень зі спливом трирічного терміну їх зберігання, що є підставою для зняття арешту в судовому порядку. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Менського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігвської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) в судове засідання не з`явися, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань про розгляд справи тільки за його участі не надав. Представник відповідача Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в судовому засіданні з вимогами позовної заяви не погодився поклався на заперечення, як4і були викладені в відзиві до позовної заяви. Просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. ІІ. Інші процесуальні дії у справі. За таких обставин судом постановлено провадити розгляд справи за відсутності позивачів, представників відповідача та третьої особи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з копій Свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2005 року та [NUMBER] від 17 червня 2010 року позивачі по справі являються синами [PERSON] (а.с. 11, 12). [INFO] в селі Киселівка Корюківського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 06 червня 2023 року (а.с. 15). Листом приватного нотаріуса Корюківського нотаріального округу Чернігвської області Ніколаєнко С.В. від 29.01.2024 № 44/02-31 позивачам було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через наявність обтяження на невизначене майно спадкодавця [PERSON] (а.с. 18). Як вбачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 24.02.2020 року о 12:46:36 внесено запис № 35631234, про заборону відчуження всього нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови [NUMBER] від 24.02.2020 року (а.с. 22-23). В судовому засіданні встановлено, що 08.11.2017 було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості (а.с. 19). Постановою від 24.02.2020 на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] було накладено арешт (а.с. 20). Постановою державного виконавця від 23.11.2020 виконавчий лист № 738/647/17 про стягнення з [PERSON] заборгованості повернуто стягувачу (а.с. 21). Згідно повідомлення Менського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігвської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) від 23.02.2024 матеріали виконавчого провадження № [NUMBER] передано до архіву відділу, які за закінченням трирічного строку зберігання знищено 01.02.2024. У зв`язку з викладеним у відповідача відсутні підстави для припинення чинності арешту майна належного [PERSON] (а.с. 24). ІV. Оцінка Суду. Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон від 2 червня 2016 року № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та інших рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина перша статті 15 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII). А за змістом частин першої та другої статті 40 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. В свою чергу порядок зняття арешту з майна закріплений статтею 59 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII. Зокрема, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини передбачені в частині четвертій вказаної норми Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII). Важливим в даних правовідносинах є те, що стаття 59 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII є спеціальною нормою, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно особи. Особливістю ситуації, що розглядається є те, що із скаргою у виконавчому провадженні мають право звернутись сторони виконавчого провадження (стаття 447 ЦПК). Проте згідно із матеріалами справи позивач не є стороною виконавчого провадження, яке взагалі відсутнє на виконанні у відповідача, що є підставою для вирішення спору із застосуванням положень статті 59 Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII. Крім того положеннями статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 4 ЦПК кожній особі гарантовано право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На думку Суду іншої ефективної процедури для захисту прав позивача в даних правовідносинах не передбачено, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. В підтвердження вказаної позиції Суд також звертає увагу на положення Загальної декларації прав людини 1948 року, якою передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). За правовою позицією Конституційного Суду України «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). А тому, з врахуванням принципу верховенства права (стаття 8 Конституції України, саме дана процедура судового розгляду може бути єдиним ефективним засобом по відновленню порушених прав позивача. Разом з тим, стороною позивача не доведено порушення його прав саме зі стороно відповідача - Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», а також не доведено що даний відповідач є адміністратором тих реєстрів, на які вказують позивачі в прохальній частині позовних вимог, тому Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. На підставі наведеного,

Outcome: approved