Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0967945844 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 2628670558 від 20.06.2020, що акцептована відповідачем 20.06.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача. Відповідно до умов договору позики відповідачу було надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн. на строк 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. 18.10.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал » було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги за договором позики, у тому числі за Договором позики № 0967945844 від 12.06.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023 від 10.03.2023 року, зокрема, за договором позики № 0967945844 від 10.03.2023, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Разом з тим, після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним договором [PERSON] не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.11.2023 відповідно до розрахунку заборгованості становить 55572,52 грн. з яких: 3249,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 52 322,56 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 38 965,10 грн. з яких: 3249,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 35 715,11 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. За таких підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, щодо його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позову. Як встановлено судом, 12.06.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0967945844. Відповідно до договору відповідачу було надано кредит з максимальним лімітом 20000 гривень, строком на 36 календарних місяців, максимальна відсоткова ставка, яка нараховується за день календарний на суму залишку заборгованості\~1, 75%, максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638, 75 % (а.с. 4-7) . Вказаний договір підписано електронно-цифровим підписом відповідача [PERSON] , що підтверджено довідкою про ідентифікацію (а.с. 9) До позову додано роздруківку ТОВ «ІНФІНАНС» правил надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MONEYBOOM» (а.с. 10-15). 20 червня 2020 року ТОВ «Інфінанс» здійснено переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику у сумі 3 250,00 грн., що підтверджується квитанцією від 20.06.2020 року (а.с.15 зворотня сторона). 18.10.2021 між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-10/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0967945844 від 12.06.2020, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до Боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01від 10.03.2023 року, у тому числі за Договором позики №0967945844 від 12.06.2020 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. За змістом статей626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 09.11.2023 відповідач [PERSON] має існуючу перед позивачем заборгованість на загальну суму 55572,55 грн., з яких: 3 249,00 грн. заборгованості за кредитом, 52 322,56 грн. заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 38 965 ,10 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту)3 249,00 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 35 715,11 грн. На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в межах заявлених позовних вимог. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Положеннями\~статті 59 Конституції України\~закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до\~статті 1Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріпленостаттею 27 зазначеного Закону. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами з наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості кожної окремо наданої послуги, з урахуванням її складності та обсягу, а не лише визначення загальної вартості наданої правової допомоги. Згідно положень п.1 ч.3ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 13 000,00 грн., які підтверджуються договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, заявкою на надання юридичної допомоги № 106 від 04.11.2023 року, витягом з акту № 2 про надання юридичної допомоги ( а.с.41-42, 45-46 ). З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 гривень є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684, 00 гривень, що підтверджено платіжною інструкцією від 24.11.2023 року. З огляду на вищевикладене, суд стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі в розмірі 2 684, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved