Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги за теплопостачання, в якому просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 62626,13 грн. за період часу з 01.10.2012 до 01.10.2023, інфляцію за період часу з 01.10.2012 до 01.02.2022 в сумі 27188,71 грн., три відсотки річних за період часу з 01.10.2012 до 01.02.2022 в сумі 8075,42 грн. та судовий збір в сумі 2684,00 грн. В обґрунтування позову вказував, що згідно особового рахунку № [NUMBER] , відповідач починаючи з 01.10.2012 по 01.10.2023, має заборгованість за опалення, йому було надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця, однак боржник не відреагував на дану претензію та не сплатив заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ мж суддями від 22 листопада 2023 року справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 19 грудня 2023 року судом отримано відповідь з державної міграційної служби щодо місця реєстрації відповідача за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 09 лютого 2024 року. 08 лютого 2024 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача - адвоката Круглик В.В. про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 09 лютого 2024 року. Судовий розгляд у справі відкладено на 19 березня 2024 року. 15 лютого 2024 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Круглика В.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. У разі прийняття рішення про задоволення позовних вимог застосувати строки позовної давності та здійснити новий розрахунок заборгованості, з урахуванням поданих відповідачем розрахунків. Відзив обґрунтовано тим, що до позовної заяви не долучено жодного доказу на підтвердження опублікування тексту публічного договору та його оприлюднення.; відповідач не є власником квартири, у якій виникла заборгованість за спожиті послуги з теплопостаання4 позивачем не доведено існування заборгованості; відсутні докази отримання відповідачем претензії про сплату боргу; вимоги про стягнення заборгованості нараховані поза межами строків позовної давності; в матеріалах справи відсутній договір про надання послуг з централізованого опалення, який був би підписаний відповідачем; розрахунок заборгованості не є доказом наявної заборгованості. 21 лютого 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою представник позивача [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що нарахування плати за послуги з опалення проводиться на опалювальну площу незалежно від кількості зареєстрованих згідно діючих тарифів. [PERSON] щомісяця отримує детальну інформацію про стан особового рахунку за адресою квартири, у якій виникла заборгованість. Загально відома інформація також висвітлюється на офіційному сайті підприємства позивача. Не укладення договору не звільняє відповідача від плати заборгованості. Посилання відповідача на застосування строків позовної давності є безпідставним так як відповідачем здійснювалися платежі з погашення заборгованості за надані послуги з теплопостачання в загальному розмірі 25500,00 грн. в 2020 році. Обов`язок відшкодувати інфляційні втрати за невиконання зобов`язання не є зобов`язанням урозумінні статі 509 ЦК України, Представник позивача [PERSON] 19 березня 2024 року звернулася до суду з заячою про розгляд справи за її відсутності, підтримання нею позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Круглик В.В. в судовому засіданні просив суд відмовити задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що якщо суд не знайде підстав для відмови в задоволенні позову, то має бути застосовано положення про строки позовної давності і борг має бути стягнутий за трирічний період, що передував пред`явленню позову, про що представник відповідача зробив відповідну заяву в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Відповідно до розрахункового листа абонента [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , останній станом на 01.10.2023 має заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 62626,13 грн. Вказаний борг нараховано за період часу з 01.10.2012 до 01.10.2023. Згідно даного розрахункового листа останній платіж відповідачем здійснювався в липні 2020 року на суму 25500,00 грн. Згідно розрахункової відомості суми основного боргу з урахуванням інфляції та 3 відсотки вірних, станом на 01.01.2022 року відповідач мав заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 47538,61 грн., йому нараховано інфляцію в сумі 27188,71 грн. та три відсотки річних в сумі 8075,42 грн. за період час уз 01.10.2012 до 01.02.2022. Згідно даної розрахункової відомсти відповідач 16.07.2020 сплати заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 25500,00 грн. Позивачем до матеріалів справи долучено претензію до відповідача про сплату боргу, проте відомостей щодо її отримання відповідачем матеріали справи не містять. Рішенням Білоцерківської міської ради від 23 грудня 2005 року КП «Білоцерківтепломережа» визначено виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.12.2018 № 1738 визначено тарифи на послуги з централізованого опалення, що надають населенню КП БМР «Білоцерківтепломережа» При вирішенні справи суд виходить з наступного: Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно із статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» є юридичною особою, що засновано на власності територіальної громади міста Біла Церква та є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква, що підтверджується копією рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року №388. Загальні засади формування тарифів на теплову енергію врегульовані статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ч. 1 ст. 9 Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі - Правила). Відповідно до п. 11 вказаних Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів (п.14 Правил). Відповідно до п.18 Правил - розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (п.24 Правил). Згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. Зі змісту ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, зазначений обов`язок споживача оплачувати вчасно та в повному обсязі житлово-комунальні послуги, а також брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території, проведенню ремонту, визначений нормами ЖК України, а саме ст. 68, 162. Так, за приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч.3 ст.12 ч.3, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано доказів завищення КП БМР «Білоцерківтепломережа» опалювальної площі відповідача та/або розміру поданого тепла (в Гкал) в квартиру [ADDRESS] , в якій зареєстрований та проживає [PERSON] . Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Згідно частини першої статті 9 даного Закону - споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 14.02.2018 у справі № 462/6393/15-ц. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідне положення міститься у постанові КГС від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачами обов`язків в частині наданих житлово-комунальних послуг та наявність заборгованості перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами Відсутність права власності на квартиру, у яку подається теплопостачання, за умов реєстрації місця проживання у ній та відкриття особового рахунку за споживачем на оплату послуг з теплопостачання, не є підставою для звільнення від обов`язку зі сплати житлово-комунальних послуг, так як плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, що передбачено ст.67 Житлового кодексу України. Відсутність даних отримання відповідачем претензії з оплати послуг з теплопостачання не є підставою для відмови в стягнені боргу у зв`язку з тим, що відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України. Досудове врегулювання спору у цій категорії справи, не є обов`язковим за законом. Стороною відповідача суду не наданого свого розрахунку заборгованості з послуг централізованого опалення, який підлягає перевірці судом, а також не надано доказів того, що відповідач звертався за перерахунком заборгованості до позивача з зв`язку із недотриманням вимог закону щодо нарахування, тому посилання позивача на невідповідність розрахункової відомості нормам чинного законодавства та недотримання вимог закону щодо нарахування, не заслуговують на увагу. З приводу відсутності оприлюднення публічного договору суд відхиляє аргументи відповідача, зазначаючи про те, що позивачем доводяться щомісячно до відповідача сума боргу, з урахуванням опалювальної площі приміщення. Крім цього, на сайті позивача у вільному доступі можна переглянути тарифи і всю необхідну інформацію для споживача. Отже, судом встановлено, що позивач надавав послуги з теплопостачання до квартирі [ADDRESS] , а відповідач не надав належних доказів неправильності проведених позивачем розрахунків існуючої заборгованості за надані послуги, що дають суду підстави дійти висновку про порушення відповідачем обов`язків в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за період починаючи з 01.10.2012 по 01.10.2023 у розмірі 62626,13 грн. Разом з цим, відповідач подав заяву про застосування позовної давності, відповідно до статті 267 ЦК України (а. с.68). Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). Основи застосування позовної давності передбачені главою 19 ЦК України. Позовна давність нормами ЦК України поділена на загальну та спеціальну. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) зазначено, що «перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з частиною другою статті 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи за її частиною. На підставі припису частини другої статті 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі». Позивач звернувся до суду з позовом засобами поштового зв`язку 31.10.2023 та заявив вимогу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2012 по 01.10.2023 включно (згідно з наданим розрахунком) з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період часу з 01.10.2012 до 01.02.2022 відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Позивач звернувся до суду з позовом засобами поштового зв`язку 31 жовтня 2023 року та заявив вимогу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2024 року (згідно з наданим розрахунком). Відповідач, вважає, що позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Суд частково погоджується з доводами відповідача та його представника щодо застосування строків позовної давності в межах 3 років, так як згідно розрахункового листа абонента [PERSON] останній платіж ним було здійснено 16 липня 2020 року на суму 25500,00 грн. Таким чином, з урахуванням того, що позовна заява від КП БМР «Білоцерківтепломережа» надійшла на адресу суду засобами поштового зв`язку 31 жовтня 2023 року, з урахуванням заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд вважає за доцільне частково задоволити позовні вимоги та стягнути на користь даного підприємства із відповідача [PERSON] заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання теплової енергії за період часу із 31 жовтня 2020 року до 01 жовтня 2023 року. Станом на 01 листопада 2020 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становила 26534,76 грн. Станом на 01 жовтня 2023 року згідно розрахункового листа абонента заборгованість [PERSON] перед КП БМР «Білоцерківтепломережа» становила 62626,13 грн. Таким чином, з урахуванням строків позовної давності, заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання [PERSON] перед позивачем становить 62626,13 грн. - 26534,76 грн. = 36091,37 грн. Станом на 01.02.2022 заборгованість [PERSON] за послуги з теплопостачання, згідно розрахункового листа абонента, становила 47538,61 грн. З урахуванням строків позовної давності (з 31.10.2020) за період часу з 31.10.2020 до 01.02.2022 (47538,61 грн. - 26534,76 грн. = 21003,85 грн.) станом на 01.02.2022 заборгованість [PERSON] за послуги з теплопостачання становила 21003,85 грн., тому саме на таку суму і за такий період часу необхідно було нарахувати інфляцію та три відсотки річних. Кількість днів прострочення склала 458. За період часу з 31.10.2020 до 01.02.2022 розмір трьох відсотків річних склав 791,00 грн. Розмір інфляції за період з 31.10.2020 до 01.02.2022 склав 2921,60 грн. що з урахуванням заборгованості за спожиті послуги становить 23924,60 грн (індекс інфляції за листопада 2020 року 101,3; за грудень 2020 року - 100,9; за січень 2021 року - 101,3; за лютий 2021 року - 101,0; за березень2021 року - 101,7; за квітень 2021 року - 100,7; за травень 2021 року - 101,3; за червень 2021 року - 100,2; за липень 2021 року - 100,1; за серпень 2021 року - 99,8; за вересень 2021 року - 101,2; за жовтень 2021 року; 100,9; за листопада 2021 року - 100,8; за грудень 2021 року - 100,6; за січень 2022 року - 101,3. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 36091,37 грн., яка з урахуванням строків позовної давності, виникла за період часу з 31.10.2020 до 31.10.2023. Також з відповідача на користь позивач підлягають до стягнення компенсаційні втрати, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, які виникли за період часу з 31.10.2020 до 01.02.2023, а саме інфляційні втрати в сумі 2921,60 грн. та три відсотки річних в сумі 791,00 грн., що в загальному становить 39803,97 грн. (36091,37 грн. + 791,00 грн. + 2921,60 грн. = 39803,97 грн.). Судовий збір, згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповдіно до частини другої вказаної статті, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, із відповідача на користь позивака підлягає сплаті судовий збір в сумі 1091,31 грн., що становить 40,66 % від суми сплаченого судового збору за подання позову.

Outcome: partial