Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

29 грудня 2023 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.01.2019 року. Відповідно до умов вказаних у розписці, [PERSON] отримав у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 25 100 дол. США під 36% річних та зобов?язався отриману у борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Окрім того, 01.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.01.2019 року. Відповідно до умов, вказаних у розписці, [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 219 755 дол. США під 18% річних та зобов?язався отриману в борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Також, 01.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.01.2019 року. Відповідно до умов вказаних у розписці, [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 236 410 дол. США під 36% річних та зобов?язався отриману в борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Пізніше, 01.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.05.2019 року. Відповідно до умов вказаних у розписці, [PERSON] отримав у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 38 300 дол. США під 36% річних та зобов?язався отриману в борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Загалом [PERSON] надав [PERSON] три позики 01.01.2019 року та одну позику 01.05.2019 року на загальну суму 519 565 дол. США, строк повернення яких настав 31.12.2020 року. Оскільки на день пред`явлення позову відповідач не повернув позики в повному обсязі, позивач просив стягнути із [PERSON] на свою користь 884\~320,64 дол. США, з яких основна сума боргу складає 519 565 дол. США, сума нарахованих відсотків за користування коштами отриманих в позику 289\~230 дол. США, 3% річних за прострочення виконання зобов`язань з період з 01.01.2021 року по 27.12.2023 року в сумі 75\~525, 64 дол. США, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду\~від 03.01.2024р.\~відкрито загальне\~позовне провадження\~в даній\~справі та призначено підготовче засідання на 30.01.2024р. о 11 год. 00 хв., яке відкладено на 13.02.2024р. о 15 год. 00 хв., 06.03.2024р. о 11 год. 00 хв. та 12.03.2024р. о 14 год. 00 хв. Ухвалою суду від 12.03.2024р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2024р. о 12 год. 00 хв., яке відкладено на 02 квітня 2024 року о 15 год. 00 хв. 12.02.2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив, у якому зазначено, що відповідач заперечує факт отримання коштів від позивача та наявності заборгованості перед останнім. Вказав, що позивач не додав оригінал розписок до матеріалів справи, а копії не можуть бути підтвердженням наявності перед [PERSON] боргових зобов`язань, оскільки є неналежним доказом. Додав, що відсутні докази укладання сторонами договорів позики, фактів передачі та отримання ними грошових коштів у розмірі 884\~320,64 дол. США, а тому позов задоволенню не підлягає. Також, на думку відповідача позивач не взяв до уваги положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з яких стягнення 3% річних є неможливим під час дії воєнного стану, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних є безпідставною та незаконною. 19.02.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що надання виключно оригіналів письмових доказів по даній категорії справ, ЦПК України не передбачено та що оригінали знаходяться у позивача і будуть надані суду для огляду в судовому засіданні на стадії дослідження доказів по справі для перевірки та підтвердження дійсності виникнення правововідносин позики між сторонами. [PERSON] вважає, що наміри відповідача звертатись з клопотаннями про проведення експертиз в даній справі не спростовують виникнення правовідносин позики між сторонами та не спростовують наявність боргу перед позивачем, також враховуючи те, що висновок експерта не має для суду наперед встановленої сили та переваги перед іншими доказами, свідчать про зловживання процесуальними правами відповідачем. Щодо нарахування 3% річних вказує, що відносини між сторонами з приводу сплати відсотків за договором позики регулюються ст. 1048 ЦК України, оскільки такі встановлені договором, а приписи ст. 625 ЦК України, про яку йде мова у п.18 Перехідні та прикінцеві положення ЦК України, про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, посилання відповідача на п.18 Перехідні та прикінцеві положення ЦК України є безпідставними. Сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, в таке засідання не з`явилися. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився,\~проте 02.04.2024\~року подавав\~клопотання про\~розгляд справи\~у відсутності\~сторони позивача,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та просить\~їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: кв. [ADDRESS] ;\~ жодних заяв чи клопотань в суд не подавав, правом на надання відзиву на позов скористався. При цьому, в суд повернулися поштові конверти у зв`язку із\~ відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із викликом на судове засідання, суд вважає відповідача таким, що повідомлений\~ про дату, час та місце судового засідання належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив що 01.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.01.2019 року. Відповідно до умов вказаних у розписці, [PERSON] отримав у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 25 100 дол. США під 36% річних та зобов?язався отриману борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Розписку від 01.01.2019 року на суму позики у розмірі 25 100 дол. США написав [PERSON] власноруч у присутності свідка [PERSON] , про що зазначено у самій розписці. Гарантами позики за розпискою від 01.01.2019 року на суму позики у розмірі 25 101 дол. США виступали [PERSON] та [PERSON] , про що також зазначено в самій розписці. Надалі, 01.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.01.2019 року. Відповідно до умов, вказаних у розписці, [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 219 755 дол. США під 18% річних та зобов?язався отриману в борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Розписка від 01.01.2019 року на суму позики у розмірі 219 755 дол. США написана [PERSON] власноруч в присутності свідка [PERSON] , про що зазначено в самій розписці. Гарантами позики за розпискою від 01.01.2019 року на суму позики у розмірі 219 755 дол. США виступали [PERSON] та [PERSON] , про що також зазначено в самій розписці. Також, 01.01.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.01.2019 року. Відповідно до умов вказаних у розписці, [PERSON] взяв у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 236 410 дол. США під 36% річних та зобов?язався отриману в борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Розписка від 01.01.2019 року на суму позики у розмірі 236\~410 дол. США написана [PERSON] власноруч в присутності свідка [PERSON] , про що зазначено в самій розписці. Гарантами позики за розпискою від 01.01.2019 року на суму позики у розмірі 219 755 дол. США виступали [PERSON] та [PERSON] , про що також зазначено в самій розписці. Пізніше, 01.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, який оформлений розпискою від 01.05.2019 року. Відповідно до умов, вказаних у розписці, [PERSON] отримав у [PERSON] в борг грошові кошти у сумі 38 300 дол. США під 36% річних та зобов?язався отриману в борг суму коштів разом з нарахованими відсотками повернути 31.12.2020 року. Розписка від 01.05.2019 року на суму позики у розмірі 38\~300 дол. США написана [PERSON] власноруч в присутності свідка [PERSON] , про що зазначено в самій розписці. Гарантами позики за розпискою від 01.05.2019 року на суму позики у розмірі 38\~300 дол. США виступали [PERSON] та [PERSON] . На сьогоднішній день [PERSON] не повернув [PERSON] отримані в борг грошові кошти в загальній сумі 519\~565 дол. США. з відсотками у розмірі, визначеному в розписках. У суду відсутні будь-які докази на підтвердження протилежного, зокрема факту повернення боржником вказаних вище грошових коштів. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу). Суд відхиляє доводи відповідача щодо ненадання оригіналів розписок, так як на дату ухвалення рішення у матеріалах справи містяться оригінали розписок, які позивач надав суду 11.03.2024 року. Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на відсутність доказів укладання сторонами договорів позики, фактів передачі та отримання грошових коштів. Аргументи [PERSON] щодо відсутності доказів виникнення між ним та позивачем зобов`язальних правовідносин суд не бере до уваги, оскільки позиція відповідача будується\~на концепції\~«негативного доказу». Відповідно до постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі №2-879/13 (провадження №61-10802cв18) сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс. Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов?язок вважати доведеного та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видасться вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом і у постановах від 20 лютого 2019 року по справі №666/4957/15,від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 та інш. Так, у відзиви на позов [PERSON] вказав, що має намір заявити клопотання про проведення технічної та почеркознавчої експертиз боргових розписок на спростування доводів позивача про передачу відповідачу коштів у борг. Натомість, [PERSON] , маючи можливість ознайомитись із оригіналами боргових розписок, що містяться в матеріалах справи, правом на заявлення клопотання про проведення експертих не скористався, жодних доказів на підтвердження власної позиції та спростування доводів позивача не надав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Відповідач не надав будь-якого доказу, який би свідчив про не укладання договору, заперечував факт передачі та отримання коштів. Оскільки позичальник умов договору позики щодо своєчасного повернення суми боргу не виконав, суд вважає, що у позивача є правові підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості. Боргове зобов`язання по всім договорам позики потрібно було виконати до 31.12.2020 року, тому останнє вважається простроченим із 01.01.2021 року. Статтею\~536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. \~ \~ \~ \~З розписок наданих суду вбачається, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, встановлений у них. Суд погоджується із розрахунками позивача у частині нарахування відсотків за користування коштами, отриманмих відповідачем, а саме: 1)за розпискою від 01.01.2019 року на суму 25\~100 дол. США під 36% річних за період 01.01.2019-31.12.2020 року відсотки становлять 18\~072 дол. США; 2) за розпискою від 01.01.2019 року на суму 219 755 дол. США під 18% річних за період 01.01.2019-31.12.2020 року відсотки становлять 79\~111,8 дол. США; 3)за розпискою від 01.01.2019 року на суму 236 410 дол. США під 36% річних за період 01.01.2019-31.12.2020 року відсотки становлять 170\~215,2 дол. США; 4)за розпискою від 01.05.2019 року на суму 38 300 дол. США під 36% річних за період 01.05.2019-31.12.2020 року відсотки становлять 21 831 дол. США; Таким чином, заборгованість за сумою нарахованих відсотків за користування коштами отриманими в позику складає 289\~230 дол. США. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд погоджується із доводами відповідача щодо застосування положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими стягнення 3% річних є неможливим під час дії воєнного стану. Відповідно до\~п.\~18\~Прикінцевих та\~Перехідних положень\~ЦК України\~у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу,\~а також\~від обов`язку\~сплати на\~користь кредитодавця\~(позикодавця)\~неустойки (штрафу,\~пені)\~за таке\~прострочення.\~Установлено,\~що неустойка\~(штраф,\~пеня)\~та інші\~платежі,\~сплата яких\~передбачена відповідними\~договорами,\~нараховані включно\~з 24\~лютого 2022\~року за\~прострочення виконання\~(невиконання,\~часткове виконання)\~за такими\~договорами,\~підлягають списанню\~кредитодавцем (позикодавцем). Згідно Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стані з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжений, зокрема\~указом Президента України від 5 лютого 2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 2023 року 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (тобто до 13 травня 2024 року). Отже, на період дії воєнного стану боржники звільняються від оплати відсотків та інших платежів, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, а тому підставним є період нарахування 3% річних з 01.01.2021 по 23.02.2022 року. Відтак, правильним є наступний розрахунок 3% річних за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 року: 1)за розпискою від 01.01.2019 року на суму 25\~100 дол. США основний борг, 18\~072 дол. США 36% річних: 43172 ? 3%/100\~? 419\~/\~365\~(днів\~у році)\~=\~1486,77\~дол.\~США; 2)за розпискою від 01.01.2019 року на суму 219 755 дол. США основний борг, 79\~111,8 дол. США 18% річних: 298\~866,8? 3%/100 ? 419 / 365 (днів у році) = 10 292,48 дол. США; 3)за розпискою від 01.01.2019 року на суму 236 410 дол. США основний борг, 170 215,2 дол. США 36% річних: 406 625,2? 3%/100\~? 419\~/\~365\~(днів\~у році)\~=\~14\~003,50\~дол.\~США; 4)за розпискою від 01.05.2019 року на суму 38 300 дол. США основний борг, 21 831 дол. США 36% річних: 60 131 ? 3%/100 ? 419 / 365 (днів у році) = 2070,81 дол. США. Таким чином, за період з 01.01.2021 по 23.02.2022 року позивач має право на отримання 3% річних у розмірі 27\~853,56 дол. США (1486,77 дол. США + 10 292,48 дол. США + 14 003,50 дол. США + 2070,81 дол. США). Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа №373/2054/16-ц.) Зважаючи на викладене, беручи до уваги заявлені позивачем вимоги про стягнення за розписками в еквіваленті іноземної валюти-долара США, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів, наданих за розписками від 01.01.2019 року, 01.01.2019 року, 01.01.2019 року, 01.05.2019 року у сумі 836 648,56 дол. США, з яких основний борг становить 519\~565 дол. США, сума нарахованих відсотків за користування коштами отриманих у позику становить 289\~230 дол. США, 3% річних за прострочення виконання зобов`язань становить 27\~853,56 дол. США, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити за безпідставністю. У відповідності до ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, а саме квитанції від 28.12.2023р. [PERSON] сплатив 13 420 грн. судового збору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 12 749 грн. (836\~648,56 дол. США /884 320,64 дол. США = 0,95 х 13\~420 грн.). На підставі ст. ст. 60-61, 65, 73 СК України, ст. ст. 11,14, 368, 526, 530, 536, 544, 546, 549, 612, 625, 1046-1050 ЦК України та

Outcome: partial