Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-17 00:00:00

У листопаді 2023 року до суду надійшла вказана цивільна справа за позовом про збільшення розміру аліментів. Позов обґрунтовано тим, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.08.2011 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з останнього на користь позивачки аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Проте неповнолітня донька сторін є дитиною інвалідом до 18 років та потребує належного харчування та медичного забезпечення. Виходячи з вищевикладеного, позивачка вважає що розмір аліментів слід збільшити з 1/6 до 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не меньш ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви, тому звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися, позивачка просила розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач визнав позов в частині збільшення мінімального розміру аліментів з 30% до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Надав відзив, в якому вказав, що має ще одну дитину, яка досягла повноліття та навчається на 3 курсі КЗ «Павлоградський фаховий медичний коледж» ДОР, та у зв`язку з тим, що відповідач надає матеріальну допомогу повнолітній дитині на час навчання, просить відмовити у збільшенні розміру аліментів з 1/6 до 1/4. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що згідно копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №185/6673/21 від 13 грудня 2021 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано вказаним рішенням суду. Згідно копії рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №2-3568/2011 від 18 серпня 2011 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У свою чергу згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є дитиною з інвалідністю до 18 років та опікуном останньої є позивачка [PERSON] . З копії медичного висновку вбачається, що дитина [PERSON] має захворювання одностороння сенсоневральна глухота правобічна. Відповідно довідкам про доходи, відповідач у період з січня 2023 року по листопад 2023 року отримав дохід у розмірі 469\~611,87 грн, сплачені аліменти складають 32940,95 грн. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 N 3 роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Частина 2 статті 182 СК України визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці. З матеріалів справи встановлено, що відповідач має достатньо коштів для утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] . Також суд враховує, що на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , 2010 року народження, інша дочка відповідача - [PERSON] , [INFO] , була неповнолітньою, але на теперішній час остання є повнолітньою дієздатною особою. Доводи відповідача про утримання повнолітньої дитини, яка навчається не підтверджуються достатніми доказами. Беручи наведені по справі обставини, а також зважаючи на стан здоров`я [PERSON] , звертаючи увагу на розмір доходів відповідача, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів, присуджених відповідачу рішенням суду від 18.08.2011 року з 1/6 до 1/4 частини його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття Окрім цього, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Із наведенного слідує, що аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили, у зв`язку з чим вимоги позивачки про присудження аліментів з дня пред`явлення позову до суду до задоволення не підлягають. Отже, вказаний позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial