Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до 01 липня 2025 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач є її батьком. На даний час вона є повнолітньою, з 01.09.2023 навчається в Лубенському професійному ліцеї за денною формою навчання. Термін навчання 1 рік 10 місяців. Коштів, які у неї залишаються, їй не вистачає на харчування та на задоволення потреб освіти, культурного та соціального розвитку, а саме на купівлю підручників, навчального приладдя, оплату додаткових освітніх витрат. 12 лютого 2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. 05 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем не надано жодних доказів, які би свідчили про потребу в отриманні нею матеріальної допомоги, оплату позивачем певних освітніх потреб, купівлю підручників, навчального приладдя, додаткових освітніх витрат тощо. Донька навчається на безоплатній основі та отримує стипендію. Він не має можливості надавати повнолітній донці матеріальну допомогу, оскільки не працює. Його єдиним доходом за минулий рік був дохід від продажу рухомого майна в розмірі 10000 грн. Окрім того, він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який має право та потребує гармонійного розвитку та належного матеріального забезпечення. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила, що навчається на денній формі навчання на безоплатній основі та отримує стипендію у розмірі 1250,00 грн. Підручники для навчання вона не купує. Однак для навчання купує канцелярське приладдя, зошити, сплачує за інтернет. Вона іноді їздить автобусом до навчального закладу, на що витрачає кошти. Вона не має можливості працювати, оскільки навчається на денній формі навчання. Стипендії їй не вистачає. Матеріально їй допомагає мати. Батько іноді їй може допомогти, тільки коли вона попросить. Тому бажає стягнути з відповідача аліменти в судовому порядку. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що його матеріальний стан є незадовільним. Якщо донька до нього звертається, він їй допомагає по можливості. На початку цього місяця він влаштувався на роботу з випробувальним терміном. Йому повідомили, що буде отримувати мінімальну заробітну плату. Окрім його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у нього на утриманні також перебувають ще два неповнолітні сини його дружини. Інших утриманців не має. Він пропонував дочці допомагати по мірі можливості, але вона відмовилась, бажає в судовому порядку стягнути аліменти. Він має задовільний стан здоров`я, нерухомого майна у власності не має. Він раніше офіційно не працював, але мав підробітки, надаючи послуги з ремонту автомобілів. Представник відповідача адвокат Руль М.І. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що позивачем не доведено належними доказами, що вона несе витрати у зв`язку з навчанням. Відповідач фактично має на утримання трьох неповнолітніх дітей. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, суд встановив наступні обставини справи та відповіді їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. З довідки Лубенського професійного ліцею вих. №252 від 25.12.2023 вбачається, що [PERSON] навчається в Лубенському професійному ліцеї з 01.09.2023 (Н.№4 «З-УЗД» від 01.09.2023) з професії «Штукатур. Маляр». Денна формам навчання. Отримує стипендію. Термін навчання: 1 рік 10 місяців. Згідно довідки про доходи №61 [PERSON] отримує стипендію у розмірі 1250,00 грн. на місяць. З копії акту від 14.02.2024, засвідченого спеціалістом сектору по роботі з ОСН Лубенської міської ради Полтавської області [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з батьками постійно та знаходяться на їх утриманні. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 14.02.2024 та індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), наданих Пенсійним фондом України, вбачається відсутність доходів у [PERSON] за 2023 рік, окрім доходу від продажу рухомого майна у розмірі 10000,00 грн. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі - СК України), яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання сина, дочки, які продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що потреба повнолітньої [PERSON] у матеріальній допомозі батьків витікає з самого її навчання на денній формі у навчальному закладі, у зв`язку з чим вона не в змозі працювати та отримувати доходи, окрім стипендії. При цьому суд вважає, що розмір стипендії в сумі 1250 грн. є недостатнім для забезпечення матеріальних потреб позивача, тому вона потребує матеріальної допомоги на навчання, зокрема, на оплату канцелярського приладдя, інтернету, проїзду до місця навчання, а також придбання одягу, взуття, харчування, засобів гігієни тощо. І оскільки позивач на даний час не спроможна забезпечити себе матеріально, то саме на батьків покладається такий обов`язок. При цьому обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, не може бути перекладено винятково на матір дитини. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним. Наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини та відсутність офіційних доходів не звільняє його від обов`язку утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Посилання відповідача як на одну з підстав для відмови у позові на те, що на його утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей його дружини, суд відхиляє, оскільки утримання цих осіб є правом відповідача, а не обов`язком в силу закону, оскільки він не є батьком цих дітей. Таким чином, в ході розгляду справи відповідачем не було надано належних та допустимих доказів того, що останній позбавлений можливості надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка у зв`язку із навчанням потребує такої допомоги. За таких обставин суд вважає доведеними як потребу повнолітньої доньки у матеріальній допомозі батька, так і можливість останнього надавати своїй доньці таке забезпечення на період навчання. При цьому, справедливим та розумним розміром аліментів, з урахуванням перебування на утриманні відповідача неповнолітнього сина та розміру стипендії, яку отримує позивач, суд вважає 1/8 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, оскільки позивачем не доведено такого розміру витрат у зв`язку із навчанням, який би потребував стягнення з відповідача саме 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. У зв`язку із вищенаведеним суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Позивач звернулась з позовом до суду 28.02.2024, відповідно саме з цієї дати згідно ч. 1 ст. 191 СК України і до припинення позивачем навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, підлягають стягненню аліменти. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач була звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших положень щодо сплати судового збору відповідачем, в разі задоволення вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, чинна редакція ЦПК України не містить. При цьому суд виходить із необхідності обов`язкового покладення на сторону, не на користь якої ухвалено судове рішення та яка не звільнена від сплати судового збору, зобов`язання щодо сплати судового збору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2019 по справі №161/4985/17 зроблено висновок про те, що у разі задоволення позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір стягується з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини заявлених до нього позовних вимог, якщо цього відповідача також не звільнено від сплати судового збору. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: partial