Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником квартири [ADDRESS] , а отже, споживачем послуг з постачання теплової енергії за вказаною адресою, які надає КП «Київтеплоенерго». 05.01.2012 року позивач обладнала вищевказану квартиру приладом обліку теплової енергії типу «SensoStar2» (заводський номер 15282182). Вказаний вузол обліку був встановлений позивачем відповідно до «Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії», розробленого ПП «ПП ВІК» та погодженого балансоутримувачем будинку ТОВ «Житлобуд 1». Встановлений в квартирі Позивача вузол комерційного обліку тепла введений в експлуатацію на підставі Акту введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 05.01.2012 року. Відповідно Акту обстеження №66 щодо технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії згідно «Постанови від 10 жовтня 2018 року №829 Кив» за адресою [ADDRESS] зроблено висновок шодо можливості встановлення зазначено у пункті 14 «Можливо». Остання повірка теплолічильника була проведена 21 червня 2023 року, про що Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П33М0404712752023 від 21 червня 2023 року, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ 9109:2021. З 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність, а КП «Київтеплоенерго» набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення у будинку, і на думку позивача вищевказаний договір продовжує діяти за мовчазною згодою сторін, що підтверджується нарахуваннями КП «Київтеплоенерго» за спожите тепло згідно наведених позивачем в особистому кабінеті обсягів. Оплата за споживання теплової енергії здійснювалось позивачем згідно показів лічильника, проте 30.10.2019 у електронному кабінеті її було повідомлено про неможливість передачі показів лічильника, у зв`язку зі зняттям його з обліку. З вказаного часу відповідач припинив нарахування позивачу плати за спожиту теплову енергію відповідно до фактичних показників лічильника. Позивач разом з іншими мешканцями будинку зверталася до директора КП «Київтеплоенерго» з колективним зверненням, у якому вони просили КП «Київтеплоенерго», зокрема, негайно поновити облік споживання тепла на підставі показників по квартирних засобів обліку з відображенням їх у особистому кабінеті споживача. Листом Структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» № 30/30/8052 від 16.12.2019 повідомлено, що колективне звернення мешканців будинку [ADDRESS] розглянуто, проте, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також до встановлення та обслуговування засобів обліку теплової енергії. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається згідно із порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженим Постановою КМУ від 10.10.2018 року № 829, організацією, яка має відповідну ліцензію. Оскільки, згідно наявної у КП «Київтеплоенерго» інформації, у будинку [ADDRESS] відсутнє окреме відгалуження системи опалення та відсутня технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку. На думку, позивача, посилання на Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року № 829, є неправомірним та недоцільним, оскільки прилад обліку теплової енергії в її квартирі був установлений відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, при цьому нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. На підставі викладеного, позивач просить суд: визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника тепла та проведення нарахування за комунальну послугу «централізоване опалення» в опалювальні сезони 2019-2020, 2020-2021 років, опалювального сезону 2021-2022 року, опалювального сезону 2022-2023 та 2023-2024 року без урахування щомісячних показників лічильника (заводський номер 15282182), що обліковує теплову енергію по квартирі [ADDRESS] ; дійснювати нарахування оплати за опалення в квартирі [ADDRESS] , що належить [PERSON] , з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі; здійснити перерахунок нарахувань [PERSON] за теплопостачання з листопада 2019 року, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводський номер 15282182) у кухні квартири [ADDRESS] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13.11.2023 відкрито провадження у справі, призначено спрощене позовне провадження без виклику сторін. 28.12.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Зазначила, що порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, відповідно до п. 6 якого встановлено 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення окремих вузлів обліку теплової енергії. Зазначила, що у будинку, де знаходиться квартира позивача, встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, а тому нарахування позивачеві оплати за надані послуги здійснюється за показаннями цього засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Зауважила, що договір постачання теплової енергії між сторонами не укладався, рахунки не виставлялись. Представник відповідача також звернула увагу суду на те, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за вертикальною системою, у зв`язку з чим у ній можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії. Вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки це призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку в цілому. Зазначене свідчить про можливе порушення прав та інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку через встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі позивачів, оскільки призведе до теплового порушення балансу будинку та некоректного облік спожитої теплової енергії мешканців квартир цього будинку без вузлів розподільного обліку теплової енергії. Враховуючи вищезазначене Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не беруться до розрахунків показання вузлів розподільного обліку теплової енергії вказаного будинку з метою дотримання прав всіх споживачів. Відповідно розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Ухвалою суду від 07.02.2024 подальший розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, прийнято проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Представник позивача надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, проти закриття підготовчого засідання не заперечувала та просила позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Провести розгляд справи без її участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Представник відповідача надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти закриття підготовчого засідання не заперечували, проти позову заперечувала та просила в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Суд вважає також за можливе провести розгляд справи без участі відповідача. Закривши підготовче провадження суд перейшов до розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором дарування часток квартири від 23.10.2020 року. На замовлення позивача у 2012 році ПП «ПП ВІК» розроблено «Робочий проект обладнання вузла обліку теплової енергії» у квартирі [ADDRESS] . У квартирі [ADDRESS] на підставі робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії, розробленого ПП «ПП ВІК», погодженого ТОВ «Житлобуд-1», встановлений вузол обліку теплової енергії «SensoStar 2» (заводський номер 15282182), що підтверджується Актом введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії 2012 року, підписаний замовником [PERSON] , підрядником ФОП [PERSON] , а також представником постачальника послуг ТОВ «Житлобуд-1». З вказаного акту вбачається, що теплолічильник «SensoStar 2» (заводський номер 15282182) занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за №У2645-08 та відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 «Теплолічильники. Загальні технічні вимоги». Відповідно до Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженного типу № UA-МІ/2-3639-2011, виданого Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики 19.07.2011, теплолічильники «SensoStar 2»відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У2645-08, а також вимогам технічної документації виробника. У Акті № 66 від 10.10.2018, який складено ТОВ «ТЕХЕНЕРГО-КЛІМАТ», здійснено висновок про можливість встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії зідно Постанови № 829 від 10.10.2018. До жовтня 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі. Проте, станом на 30.10.2019 теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивачки на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири. Мешканці будинку зверталася до директора КП «Київтеплоенерго» з колективним зверненням, у якому просили КП «Київтеплоенерго», зокрема, негайно поновити облік споживання тепла на підставі показників по квартирних засобів обліку з відображенням їх у особистому кабінеті споживача. Листом Структурного підрозділу «Енергозбут» КП «Київтеплоенерго» № 30/3/2/19691 від 17.12.2021 повідомлено, що колективне звернення мешканців будинку [ADDRESS] розглянуто, проте, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також до встановлення та обслуговування засобів обліку теплової енергії. Технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається згідно із порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів-розподілювачів теплової енергії, затвердженим Постановою КМУ від 10.10.2018 року № 829, організацією, яка має відповідну ліцензію. Оскільки, згідно наявної у КП «Київтеплоенерго» інформації, у будинку [ADDRESS] відсутнє окреме відгалуження системи опалення та відсутня технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку, то нарахування за послугу з центрального опалення всім мешканцям житлового будинку здійснюється за фактично спожиті обсяги теплової енергії згідно з показаннями вузла комерційного обліку пропорційно опалюваній площі квартир. 14.06.2023 лічильник «SensoStar 2» (заводський номер 15282182) було демонтовано, що підтверджується Актом роз пломбування та демонтажу лічильників вузла обліку теплової енергії, підписаний директором ТОВ «ТЕХЕНЕРГО-КЛІМАТ». 21.06.2023 Державним підприємством Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» проведено чергову повірку теплолічильника та видано Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П33М0404712752023, яке є чинним до 21.06.2027, про відповідність лічильника вимогам ДСТУ 9109:2021. Відповідно до Акту від 04.07.2023 вузол обліку теплової енергії «SensoStar 2» (заводський номер 15282182) введено в експлуатацію. Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем) та фізичною особою (споживачем), яка отримує послуги з централізованого постачання гарячої води, урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання». Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії. До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги. Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються. У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно. Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги. Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм. Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії. Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації. Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах. Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим. З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018 року, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік. Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. При цьому, Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829. Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21) ; постанові ВС від 22.02.2023 року у справі № 753/2748/20. Враховуючи, що зміна законодавства, що регулює питання порядку встановлення та прийняття на облік вузла розподільчого обліку теплової енергії, не припиняє можливість споживача теплової енергії за наявності встановленого у передбаченому порядку (на момент встановлення) індивідуального приладу обліку тепла оплачувати такі послуги за показниками відповідного лічильника, то КП «Київтеплоенерго» неправомірно зняв з обліку встановлений в квартирі [ADDRESS] прилад обліку теплової енергії та нарахував оплату за комунальну послугу з постачання теплової енергії без урахування щомісячних показників лічильника, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно з частиною третьою статі 22 Закону України " Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено три немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1073,60 х 3 = 3220,80 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved