Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. Представник позивача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Бондарчук\~Віта Юріївназвернулась до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту непроживання його зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання таким, що не прийняв спадщину. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] помер батько [PERSON] [PERSON] . За життя він заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась із житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] . 14.11.2023 [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хомич Ольги Степанівни. Нотаріусом була заведена спадкова справа № 71557677 (№ 180/2023 у нотаріуса) після смерті [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74726324 від 14.11.2023. Коли в грудні [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті батька, повторно звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно, їй було відмовлено, та усно повідомлено, що оскільки в матеріалах спадкової справи міститься інформація щодо наявності ще одного спадкоємця за законом - рідного брата [PERSON] , останній вважається таким, що прийняв спадщину, так як був зареєстрований разом із батьком на час його смерті за адресою: [ADDRESS] . Так,\~згідно довідки\~виданої виконавчим\~комітетом Вербської\~сільської ради\~Дубенського району\~Рівненської області\~№ 1178\~від 18.12.2023\~року [PERSON] \~на день\~смерті був\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~На день\~його смерті\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~була зареєстрована\~та проживала\~дочка спадкодавця.\~ [PERSON] .\~На день\~його смерті\~за вказаною\~адресою були\~зареєстровані,\~але не\~проживали такі особи: син спадкодавця [PERSON] . Зазначає, що відповідач по справі фактично за вказаною адресою не проживає вже протягом тривалого часу, а саме більше як 30 років. Його особисті речі у зазначеному будинку теж відсутні, будь-яких зв`язків із своїми родичами він не підтримує та підтримувати відмовляється, на похороні батька відповідач також не був присутній. Оскільки відповідач не проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та ще протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подав, тому він не може вважатися таким, що прийняв спадщину. Тому, просить встановити факт непроживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини та визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бондарчук Віта Юріївна, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести за відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Заяв та клопотань від нього не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с.Верба Дубенського району Рівненської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Вербською сільською радою 19.06.2023, актовий запис №42 (а.с. 9). У свідоцтві про народження позивачки серії [NUMBER] від 13.02.1962, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Після укладення\~шлюбів позивачка\~змінила прізвище\~з « [PERSON] »\~на « [PERSON] »,\~а з\~« [PERSON] » на\~« [PERSON] »,\~що підтверджується\~свідоцтвами про\~розірвання шлюбів\~та витягами\~з ДРАЦС\~про державну\~реєстрацію шлюбу\~щодо підтвердження\~дошлюбного прізвища\~(а.с.\~10-13).\~ \~ Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74726324 від 14.11.2023, приватним нотаріусом Хомич О.С. заведена спадкова справа № 71557677 (№ 180/2023 у нотаріуса) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 14). [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 16.09.1989, виданого на підставі рішення виконкому Дубнівської районної ради народних депутатів №233 від 11.08.1989 року, належить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно довідки, виданої виконкомом Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області №14 від 03.01.2024 у 1992 році по Вербській сільській раді проводився територіально-адмністративний поділ, і в результаті відоулося перейменування назви вулиць: [ADDRESS] . Наданий час це вулиця Грушевського (а.с. 16). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Вербської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 1178 від 18.12.2023 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована та проживала дочка спадкодавця. [PERSON] , [INFO] . На день його смерті за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані, але не проживали такі особи: син спадкодавця. [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Згідно Акту обстеження сімейно-побутового стану будинку, за адресою: [ADDRESS] від 18.12.2023 (вих. №1710/02-20 від 18.12.2023), [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , проте фактично за вказаною адресою не проживає вже протягом тривалого часу, а саме більше як 20 років. Особисті речі [PERSON] в вище зазначеному будинку теж відсутні (а.с. 18). Як свідчать матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем його майна є [PERSON] , за заявою якої заведено спадкову справу. [PERSON] відмовилась ві прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь дочки [PERSON] , про що надала відповідну заяву (а.с. 72-85). Норми права, які застосував суд. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~ст. 59 ЦПК України\~права і свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді їх батьки (законні представники). Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам. Згідно\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями\~15\~та\~16 ЦК України\~передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті1220,1222,1270 Цивільного кодексу України). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Виходячи з вимог\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.3\~ст.1268 ЦК України\~є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. За змістом ч.3\~ст.1268 ЦК України\~вважається таким, що прийняв спадщину лише спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати висновок про те. що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього. У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі №464/566/19 (провадження № 61-1688св21) Верховний Суд зауважує, що якщо особа (спадкоємець) не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджено належними доказами, то сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем не може свідчити, відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, про своєчасність прийняття спадщини, оскільки не є беззаперечним доказом постійного проживання особи на момент смерті із спадкодавцем. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17-ц (провадження № 61 -27212св19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61 -3 8452св 18). Згідно із п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування»\~справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та(або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Мотивована оцінка і висновки суду. Таким чином, державна реєстрація відповідача у спадковому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті батька [PERSON] , за адресою реєстрації, оскільки документально спростована належними та допустимими доказами, а саме актом обстеження сімейно-побутового стану від 18.12.2023 та довідкою Вербської сільської ради №1178 від 18.12.2023.Відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та не подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у встановлений законом строк, не може вважатися таким, що прийняв спадщину. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved