Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

До Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~звернувся [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу. Позов мотивований тим, що 06 травня 2015 року позивач з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомив, що спільне життя з відповідачкою не склалось, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння та суперечки, втрачено почуття любові, взаєморозуміння і поваги, тому шлюбні стосунки фактично припинились і перебування в шлюбі носить формальний характер. Позивач вказав, що подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу та примирення неможливе, а тому виникла необхідність його розірвання. Таким чином на думку позивача сім`я розпалась остаточно і не може бути відновлена, адже це суперечитиме інтересам спільної дитини. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 13.12.2023 вищевказану заяву прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 13.12.2023 та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримано відповідачкою після повторного направлення особисто 13.02.2024, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 25). Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи. У строк, визначений судом ухвалою від 13.12.2023, від відповідачки відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі, крім поданих позивачем разом із позовною заявою, чи клопотання, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Юхимівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06.05.2015, актовий запис № 02. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . (а.с. 9) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. (а.с. 10) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідачка мала можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому\~судом враховано,\~що вчинення\~та/або\~не вчинення\~таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачем, ні відповідачкою суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 9 від 11.12.2023. (а.с. 4) Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073, 60 гривень. Доказів понесення інших судових витрат, зокрема відповідачкою, суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved