Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

31.01.2024 року [PERSON] через Електронний Суд звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт народження [INFO] [PERSON] у місті Малага Іспанія, мати громадянка України [PERSON] , батько громадянин України [PERSON] . В обґрунтування заяви вказала, що початок збройної агресії російської федерації проти України призвели до вимушеного переселення її з тимчасово окупованої території України (лівий берег річки Дніпро Херсонської області) через тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим до території Євросоюзу. Під час вимушеного переселення, не перебуваючи у шлюбі вона народила дитину [PERSON] , який народився [INFO] у місті Малага Іспанія. При народженні дитини вона мала заяву батька [PERSON] , а тому запис про батька дитини проведено за прізвищем та громадянством батька. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не можливо, оскільки факт народження відбувся за межами України, внаслідок чого змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою суду від 05.02.2024 року заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвалою суду від 16.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявниця в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Херсонській області в судове засідання не прибув, електронною поштою подано заяву про розгляд справи за відсутності. [PERSON] в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою України, народилася [INFO] у м. Херсон, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 04.03.2019 р. Згідно анкети для внесення декларації про народження в РАЦС, [INFO] у місті Малага Іспанія, [PERSON] народила дитину чоловічої статі з ім`ям [PERSON] . У вказаній анкеті містяться розділ: «від батька» де зазначено [PERSON] , українець, «від матері» [PERSON] , українка. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про громадянство України»\~особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою\~постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року\~дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Проте на сьогоднішній день заявниця позбавлена можливості зареєструвати народження дитини компетентним державним органом згідно із законодавством України з підстав недостатності відомостей про народження дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи зонних інтересів. Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт, який просить встановити заявниця, потрібен їй для можливості державної реєстрації народження дитини, отримання свідоцтва про її народження встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому нею всіх належних прав та свобод громадянина України. Згідно зі\~ст. 121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану у порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Відповідно до\~ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1, 2, 3 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, власного імені та по батькові. Підставами для реєстрації народження, є: а) медичне свідоцтво про народження форми №103/о. Ці документи подаються до органу реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для реєстрації народження, визначених у цьому пункті, реєстрація народження провадиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану за місцем народження дитини або за місцем проживання її батьків чи одного з них. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. У роз`ясненнях, викладених у\~Постанові Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. За нормами ч. 2\~ст. 319 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до\~ст. 49 ЦК України\~та ст.\~2,\~3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Пунктом 3.17 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5\~передбачено, що рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. У цих випадках заявником у заяві про поновлення актового запису цивільного стану, що подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання, зазначаються реквізити відповідного рішення суду. Актовий запис про народження, складений на підставі рішення суду про встановлення факту народження, включається до книги поновлених актових записів цивільного стану, якщо з дня народження або дня настання смерті минуло більше одного року. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, аналізуючи вказані норми та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що звернення заявниці до суду із даною заявою є обґрунтованим та законним, оскільки встановлення факту народження дитини є необхідним для оформлення актового запису про народження дитини, тоді як не передбачено іншого порядку встановлення цього факту та поновлення актового запису про народження дитини. Зібрані докази у справі підтверджують факт народження заявницею [PERSON] громадянкою України в м.Малага Іспанія дитини чоловічої статі на ім`я [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. За ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року. Відповідно до п. 22 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, - власне ім`я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір`ю дитини. За п.23 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, - по батькові дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, за умови, що батьківство щодо дитини не визнано, визначається за власним іменем особи, яку мати дитини назвала її батьком. Наведені приписи Правил застосовуються і у випадку, коли реєстрація народження фізичної особи здійснюється на підставі рішення суду про встановлення факту народження. Вирішуючи питання порушене у заяві заявника про присвоєння народженій дитині прізвища, ім`я та по-батькові, суд зазначає, що Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, згідно яких встановлено порядок присвоєння власних імен, факт народження яких встановлюється судом. За таких обставин, прізвище, ім`я та по батькові дитини, факт народження якої встановлюється за рішенням суду, визначаються не судом, а відповідно до п. 22, 23 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні присвоюються дитині при зверненні матері до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про проведення державної реєстрації народження дитини, а тому вимоги заявника в цій частині задоволенню не підлягають. Крім того, судом встановлено, що при народженні дитини, заявниця у шлюбі не перебувала, внаслідок чого відомості про батька дитини підлягають внесенню на підставі ст. 135 СК України. З огляду на викладене вище, заява підлягає частковому задоволенню. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 01 квітня 2024 року.

Outcome: partial