Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на день його смерті, встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання право власності на спадкове майно. Свій позов обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на 1/6 частку квартири [ADDRESS] . Заповіту батько не залишив, тому спадкування відбувається за законом. Зазначає, що він з відповідачем є єдиними спадкоємцями першої черги за законом. В останні роки життя батька він з сім`єю проживав разом з батьком до дня його смерті в житловому будинку [ADDRESS] , однак зареєстрований був за іншою адресою. Батько був інвалідом третьої групи, потребував допомоги, вони вели спільне господарство. Тому вважає що прийняв спадщину, так як постійно проживав з батьком і доглядав його. Однак, після смерті останнього, звернувшись до приватного нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як не підтверджений факт спільного проживання з батьком, через його реєстрацію за іншою адресою. Крім того, зазначає, що в свідоцтві про право власності на житло від 21.07.1994 року невірно защначене прізвище батька « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », а в свідоцтві про його смерть « [PERSON] ». На підставі викладеного та з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить суд встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на день його смерті [INFO] , встановити факт належності померлому [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва про право власності на житло від 21.07.1994 року, видане Комітетом по майну комунальної власності Луцької міської ради народних депутатів на ім`я « [PERSON] » на квартиру [ADDRESS] та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , прізвище якого в свідоцтві про право власності на житло від 21.07.1994 року зазначено як [PERSON] . Ухвалою судді від 23.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 04.12.2023 року в якості співвідповідачів у справу було залучено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 22.02.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав, просив Відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнають, на спадкове майно після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не претендують, проти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного висновку. Згідно зст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до п.п. 3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Із роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.05.2017 року (а.с.5). Спадкодавцю [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Комітетом по майну комунальної власності Луцької міської Ради народних депутатів від 21.07.1994 року та зареєстрованого в комітеті під №84-р/14 належить на праві власності 1/6 частка в квартирі [ADDRESS] (а.с.7). Позивач [PERSON] , [INFO] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.02.2005 року. Іншим спадкоємцем за законом є відповідач по справі [PERSON] , який не претендує на спадкове майно після смерті їхнього батька. \~ \~ \~ \~При усному зверненні до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Пастухової Н.В. щодо спадкування спадкового майна після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , позивач отримав відмову, що роз`яснена у листі за № 381/01-16 від 15 вересня 2023 року. Нотаріусом було відмовлено оскільки з поданих позивачем документів, підтверджуючих місце проживання померлого [INFO] [PERSON] та зареєстрованих разом з ним осіб вбачається, що спадкодавець за адресою [ADDRESS] був зареєстрований сам, тому факти прийняття позивачем спадщини відсутні. Крім того, позивачем також був пропущений строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом та рекомендовано звернутись із позовною заявою до суду (а.с.12). В судовому засіданні встановлено, що на день смерті разом із спадкодавцем проживав позивач [PERSON] зі своєю сім`єю. Також встановлено, що [PERSON] був інвалідом третьої групи, син доглядав його, вони разом вели спільне господарство. Після смерті батька також здійснював його поховання. Дані обставини також підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] . На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в частині встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем слід задовольнити і встановити факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на день його смерті [INFO] . Щодо заявленої вимоги встановлення правовстановлюючого документа суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається із змісту п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу підтвердження факту належності правовстановлюючого документа необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] . Із матеріалів справи вбачається, що свідоцтво про право власності на житло виданого Комітетом по майну комунальної власності на житло від 21.07.1994 року і зареєстроване в комітеті під № 84-р/14 видане в тому числі і на ім`я [PERSON] , тобто не вірно зазначено прізвище спадкодавця, а саме замість\~« [PERSON] » зазначено невірне\~« [PERSON] ». Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, де вказане прізвище спадкодавця [PERSON] , свідоцтвом про розірвання шлюбу. Отже, у документах наявна розбіжність в написанні прізвища спадкодавця, що позбавляє можливості позивача отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. На підставі наведеного, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлена вимога в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документа слід задовольнити і встановити факт належності померлому [PERSON] , який помер [INFO] , свідоцтва про право власності на житло від 21.07.1994 року, видане Комітетом по майну комунальної власності Луцької міської ради народних депутатів на ім`я « [PERSON] » на квартиру [ADDRESS] . З повідомлення приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу від 31.10.2023 року № 477/01-16 та витягу зі спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилась (а.с.50-51). Судом також встановлено, що інші спадкоємців не претендують на спадкове майно після смерті [PERSON] . Таким чином, враховуючи ті обставини, що [PERSON] являється спадкоємцем майна за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тому суд приходить до висновку, що за ним слід визнати право власності на спадкове майно\~після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , прізвище якого в свідоцтві про право власності на житло від 21.07.2024 року зазначено як [PERSON] . На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved