Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-26 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач), діючи через свого представника [PERSON] , звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить скасувати усиновлення ним [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву мотивує тим, що він проживав з відповідачем починаючи з 04 серпня 2014 року. 24 січня 2015 року між ними було укладено шлюб. 01 лютого 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області ухвалено рішення про усиновлення ним малолітнього сина відповідача [PERSON] , [INFO] , після чого в актовий запис про народження дитини були внесені відповідні зміни, а саме - змінено прізвище дитини на « [INFO] », по батькові « [INFO] ». Спільне життя між ним та відповідачем не склалося. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2020 року шлюб між ними був розірваний. Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 11 січня 2017 року з нього на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року задоволено його позов та зменшено розмір аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] , на підставі судового наказу від 11 січня 2021 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , із 1/4 частки від всіх видів заробітку до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Він намагався стати батьком усиновленому ним [PERSON] , [INFO] , але так і не став. Його стосунки, як батька, та [PERSON] , [INFO] , як сина, не склалися не з його вини та незалежно від його волі, а тому виконувати свої батьківські обов`язки та використовувати батьківські права щодо усиновленого він не має можливості. Впливу на дитину він також не має, а тому виховання стало неможливим. Відповідач не сприяє налагодженню стосунків між ним та дитиною, в той же час [PERSON] , [INFO] , не визнає його батьком та не бажає з ним спілкуватися. Стосунки, що склались між ними, унеможливлюють їхнє спілкування і виконання ним, як усиновлювачем, своїх батьківських обов`язків. Він неодноразово намагався налагодити відносини з [PERSON] , [INFO] , навіть звертався з відповідною заявою до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення способу його участі у вихованні та спілкуванні з сином, проте домовленостей з даного питання досягнуто не було. Відповідач всіляко перешкоджала його спілкуванню з сином. Як син, так і відповідач, заблокували йому доступ до своїх соціальних мереж та дзвінків на свої телефонні номери, що також унеможливило налагодженню стосунків між батьком та дитиною. Відтак, між ним та [PERSON] , [INFO] , незалежно від його волі, склалися стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання ним своїх батьківських обов`язків, що є підставою для скасування усиновлення. 29 листопада 2023 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити. У відзиві вказала, що всі вимоги позивача у скасуванні усиновлення пов`язані саме з обов`язком щодо утримання усиновленої дитини - сплати аліментів. Позивач намагається уникнути сплати аліментів на дитину, яку свідомо усиновив та поклав на себе обов`язки щодо виховання дитини. Позивач намагається довести, що між усиновлювачем та дитиною, незалежно від його волі, склалися стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання ним своїх батьківських обов`язків, однак між усиновлювачем і дитиною склалися погані стосунки якраз через його прямі дії. Зокрема, позивач неодноразово вчиняв домашнє насильство. Зафіксованими є два факти: постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2020 року по справі № 569/8388/20 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до сина; постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 07 серпня 2020 року по справі № 569/9503/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до дружини. Позивачем не доведено, що є підстави для скасування усиновлення, в той час як докази відсутності таких підстав є очевидними. 05 грудня 2023 року представник позивача [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій просила позов задовольнити та вказала, що позивач свого часу приклав немало зусиль задля того, щоб стати по-справжньому батьком усиновленому ним [PERSON] , [INFO] , але його намагання були марними, їх стосунки від самого початку не склалися. Причому не з вини позивача та незалежно від його волі, а в тому числі і через небажання матері дитини вчинити певні дії виховного характеру задля налагодження стосунків позивача з сином, а тому виконувати свої батьківські обов`язки та використовувати батьківські права щодо усиновленого він не мав жодної можливості. Впливу на дитину позивач як не мав із самого початку, так і не має дотепер, а тому спілкування з усиновленим хлопчиком та його виховання було як тоді, так і є неможливим до теперішнього часу. Відповідач ніколи не сприяла налагодженню стосунків між позивачем та дитиною, в той же час [PERSON] , [INFO] , не визнає позивача як батька та не бажає з ним спілкуватися взагалі. Стосунки, що склались між ними, унеможливлюють їхнє спілкування і виконання ним, як усиновлювачем, своїх батьківських обов`язків. Усиновлена позивачем дитина ніколи не сприймала позивача, як близьку людину. При цьому відповідач жодним чином не намагалась хоч якось налагодити стосунки між її сином та позивачем, які були і продовжують бути напруженими. Дитина уникає спілкування з позивачем, не іде з ним на контакт. На переконання позивача, заперечення відповідача щодо задоволення позову про скасування усиновлення носить виключно меркантильний характер. Її зовсім не цікавить питання спілкування дитини з усиновлювачем, сприйняття його батьком. Проте в даному випадку єдиним гострим питанням для відповідача є стягнення аліментів. 05 грудня 2023 року представник позивача [PERSON] подала клопотання про заслуховування думи дитини [PERSON] , [INFO] , яке ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2024 року задоволено. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] просили позов задовольнити з підстав у ньому наведених. Окрім того, позивач вказав, що йому не завжди вдавалося виконувати роль батька, після розірвання шлюбу з відповідачем дитина перестала з ним спілкуватись. [PERSON] , [INFO] , зараз 17 років і впливати на його виховання та бути відповідальним за його вчинки він не може. Відповідач казала йому, що контакту з дитиною не буде і дитина не буде з ним спілкуватись. Де відповідач проживає разом з дитиною, де дитина вчиться йому не відомо, а тому він не може з нею контактувати. Хоча дійсно з грудня 2023 року він мав телефонний номер дитини, який був вказаних у її письмових поясненнях, які йому надала Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, однак дитині він не телефонував, оскільки випустив цей момент. Відповідач в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Також, пояснила, що позивач не шукає ніяких способів спілкування з дитиною протягом останніх 4 років. При цьому, вона ніколи не заважала їх спілкуванню, а навпаки сприяла. За весь цей час позивач лише один раз звертався до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо встановлення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, де йому відмовили, і більше він ні до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, ні до суду не звертався. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради Смаль Г.В. підтримала наданий висновок та пояснила, що позивач звертався до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо встановлення способу його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак йому відмовили, оскільки не було встановлено контакту з дитиною і позивача попередньо було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Наразі дитина хоч і заперечує проти скасування усиновлення, але сама ж і боїться побачень з батьком, а тому, щоб убезпечити дитину, слід скасувати усиновлення. Суд, заслухавши позивача та його представника, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідка, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 січня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час перебування у шлюбі рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 лютого 2017 року в справі №569/10465/16, яке набрало законної сили, заяву [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини задоволено, дозволено [PERSON] усиновити [PERSON] , [INFO] , внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище дитини на « [INFO] », по-батькові на « [INFO] », батьком дитини записавши « [PERSON] , [INFO] , громадянин України». На виконання рішення суду 28 квітня 2017 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було повторно видано свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , де його батьками вказано [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2020 року постановою Рівненського міського суду Рівненської області в справі №569/8388/20, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки 20 травня 2020 року [PERSON] за спільним місцем проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з сином [PERSON] , [INFO] , в ході якої голосно кричав, висловлювався в бік останнього нецензурною лайкою, вдарив його долонею лівої руки в голову, а саме в ділянку правої щоки. 07 серпня 2020 року постановою Рівненського міського суду Рівненської області в справі №569/9503/20, яка набрала законної сили, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито у зв`язку з малозначністю скоєного діяння, однак судом встановлено, що 07 червня 2020 року за адресою проживання: [ADDRESS] , [PERSON] вчинив повторно до дружини [PERSON] насильство в сім`ї, в ході якого ображав, кричав, погрожував. 22 грудня 2020 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області в справі №569/7490/20, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 11 січня 2021 року судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області в справі №569/22020/20, який набрав законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 16 вересня 2021 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Карпюк В.В. обчислено розмір заборгованості зі сплати аліментів, який станом на 01 вересня 2021 року становив 14 433 грн. 05 коп. Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року в справі №569/12513/21, яке набрало законної сили, зменшено розмір аліментів стягнутих із [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу від 11 січня 2021 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON] із 1/4 частки від всіх видів заробітку та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи із дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 18 березня 2024 року заступником начальника Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матвійчук І.О. проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який станом на 31 січня 2024 року становив 338 420 грн. 70 коп. Також, судом встановлено, що 13 травня 2021 року [PERSON] звертався із заявою до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення способу його участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . 26 травня 2021 року [PERSON] надала Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради пояснення, в яких вказала, що протягом всього періоду їх проживання з [PERSON] окремо, він жодного разу не запропонував матеріальної допомоги, не брав участі в підготовці дитини до школи, не вітав сина з святами, не пропонував спільного відпочинку, саме тому у грудні 2020 року вона змушена була звернутися до суду з проханням примусового стягнення аліментів на утримання дитини. Аліменти були стягнуті, але він їх не сплачує в повному обсязі та має заборгованість. [PERSON] забрав у дитини мобільний телефон, а інший мобільний телефон, який вона йому купила, розбив. Крім того, [PERSON] забрав у дитини ноутбук, в зв`язку з чим дитина не змогла закінчити нормально дистанційне навчання в 2020 році. Інший ноутбук [PERSON] викинув з вікна 9-го поверху. [PERSON] забрав у сина електросамокат, особисту банківську кару, його закордонний паспорт. Після втручання поліції паспорт дитині він повернув, а інші особисті речі досі не повернуті і не відшкодовані. Вона жодного разу не чинила перешкод у спілкуванні та вихованні сина. Наразі [PERSON] здійснює психологічний тиск, щоб вона відмовилась від аліментів. 29 квітня 2021 року вона розмовляла з [PERSON] по телефону, але він в розмові не ставив питання про стан здоров`я, успішність чи побачення з дитиною, однак погрожував, що кине гранату під двері їх квартири. Також, він надсилає на її телефон погрози, що відкличе дозвіл для перетину кордону для дитини, напише на неї заяву в податкову. Тобто [PERSON] цією заявою переслідує мету залякати її та змусити відмовитись від аліментів. Спілкування з дитиною йому не потрібне. Крім того, [PERSON] зловживає алкоголем і здійснює домашнє насильство. За 2020 рік вона написала 14 заяв до поліції про здійснення ним відносно неї та дитини психологічного, фізичного та фінансового насильства. Він спілкується з дитиною виключно нецензурною лексикою, забирає у дитини особисті речі, телефон, паспорт, гроші, ключі від квартири, неодноразово виганяв її з дитиною, душив і бив її на очах у дитини, а також бив дитину. Тому, вона вважає, що його спілкування негативно відіб`ється на психологічному стані сина і є небезпечним для дитини. Як вказала у судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради [PERSON] . [PERSON] відмовлено у встановленні способу його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки не було встановлено контакту з дитиною і позивача попередньо було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Згідно Висновку органу опіки та піклування про доцільність скасування усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради вважає, що скасування усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] є доцільним. При цьому, у висновку вказано, що [PERSON] і [PERSON] одружились 24 січня 2015 року. У липні 2016 року [PERSON] звернувся до служби із заявою про підготовку висновку щодо усиновлення сина дружини [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] надала 12 липня 2016 року нотаріальну згоду на усиновлення. Батько дитини рішенням Рівненського міського суду від 18 червня 2009 року у справі № 2-2737/09 був позбавлений батьківських прав. Хлопчик не заперечував щодо усиновлення та надав письмову згоду. Було проведено обстеження умов проживання дитини та складено акт, з яким ознайомлено [PERSON] . Вивчивши всі подані документи, врахувавши бажання [PERSON] та [PERSON] було підготовлено висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення від 21 липня 2016 року № 08-1428. Згідно із рішенням Рівненського міського суду від 01 лютого 2017 року у справі №569/10465/16-ц [PERSON] , [INFO] , було усиновлено [PERSON] . Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2021 року задоволено позов [PERSON] та зменшено розмір аліментів, стягнутих на користь [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були запрошені до Служби у справах дітей. [PERSON] підтвердив намір скасувати усиновлення та вказав, що не має додаткових пояснень, окрім тих, що викладені у позовній заяві. [PERSON] стверджує, що намагався стати батьком усиновленому, але так і не став, тому виконувати свої батьківські обов`язки та використовувати батьківські права щодо усиновленого він не має можливості. Впливу на дитину не має, а тому виховання стало неможливим. [PERSON] намагався налагодити відносини з усиновленим, звертався із заявою до Служби у справах дітей про встановлення способу його участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . Вищезазначена заява розглядалась на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 03 червня 2021 року, протокол № 11. Заяву [PERSON] щодо визначення способу участі у вихованні сина [PERSON] залишено без розгляду у зв`язку із тим, що не встановлено контакт з дитиною. Інших звернень [PERSON] щодо можливості налагодження стосунків із сином та призначенням побачень із дитиною до Служби не надходило. Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. До Служби у справах дітей від [PERSON] 30 листопада 2023 року надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] щодо скасування усиновлення. [PERSON] у відзиві стверджує, що всі вимоги [PERSON] у скасуванні усиновлення пов`язані з обов`язком щодо утримання дитини, а саме сплати аліментів. [PERSON] зазначає, що між усиновлювачем і дитиною склалися погані стосунки через його дії, оскільки [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до сина. Однак такі дії не звільняють [PERSON] від обов`язку щодо виховання сина. Поведінка [PERSON] також мала вплив на погіршення стосунків з дитиною. [PERSON] заперечує щодо скасування усиновлення, оскільки це може тяжко травмувати сина та істотно відобразитися на його інтересах. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 26 грудня 2023 року неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає у 3-кімнатній квартирі разом із мамою, дідусем та бабусею за адресою: [ADDRESS] . Для дитини відведено окрему кімнату, яка облаштована усім необхідним. Неповнолітній навчається у 11-А класі Рівненського ліцею № 7 РМР. [PERSON] із батьком [PERSON] не підтримує контакту. [PERSON] 26 грудня 2023 року надав письмове пояснення, у якому заперечує проти скасування усиновлення і стверджує, що хоче мати батька та не проти бачитись з ним при умові, що батько буде у тверезому стані та не буде погрожувати при зустрічі. Встановивши дані обставини,

Outcome: dismissed