Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» (надалі Банк, АТ «КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 92512,34 грн. заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору від 10.06.2016, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах поворотності, строковості та платності. Однак позичальник [PERSON] не виконав умов договору щодо повернення кредиту на умовах і в порядку, що були ним передбачені, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 17.07.2023 складається із 73887,40 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 18624,94 грн. процентів за користування кредитом. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував, відзив на позов не подавав. З урахуванням думки позивача, викладеній у поданій письмовій заяві, на підставі ст.280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши та оцінивши у сукупності докази у справі, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що 10 червня 2016 року [PERSON] заповнив та підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів, отримавши кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок, та платіжну картку. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, а примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. До кредитного договору позивачем додано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 17 липня 2023 року становить 92512,34 грн. і складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 73887,40 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 18624,94 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Запропоновані Банком умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку (особа, яка підписує Анкету-заяву) приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена. Аналіз положень ст.ст.549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка можуть встановлюватись законом та договором. У Анкеті-заяві позичальника [PERSON] від 10.06.2016 процентна ставка за користування кредитом, а також умови та порядок її зміни не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у частині стягнення відсотків, крім розрахунку заборгованості за договором станом на 17.07.2023, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (надалі Витяг з Тарифів) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (надалі Витяг з Умов та правил) як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів, а також Витягом з Умов та правил, наданими позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, умови, порядок нарахування та розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, дії банку при нарахуванні відсотків у випадку недостатності коштів та вичерпання кредитного ліміту. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанку, що саме ці умови були зазначені як основні умови обслуговування і кредитування у рекламному буклеті, на який міститься посилання в Анкеті-заяві [PERSON] як на частину укладеного договору, а також те, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів містили умови щодо саме такого розміру процентів за користування кредитними коштами, що були застосовані позивачем. Огляд веб-сайту АТ КБ «Приватбанк», про здійснення якого представником позивача заявлене клопотання, вищезазначених висновків суду не спростовує. Відповідно до п.1.1.6.1, 1.1.6.2 наданого до позовної заяви Витягу з Умов та правил, зміни до цих Умов і правил надання банківських послуг вносяться Банком щомісяця в однобічному порядку у випадках, не заборонених законодавством України, а у тих випадках, коли це неможливо, Банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання офіційного сайту Банку, ознайомлення з інформацією або підпису необхідних документів безпосередньо у відділенні Банку, чи іншими каналами зв`язку. Отже, умови надання послуг залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). При цьому, Тарифи, Умови та Правил надання послуг неодноразово змінювались з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з даним позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, за відсутності у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані позивачем Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил, надані до позовної заяви, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 10 червня 2016 року шляхом підписання [PERSON] . Анкети-заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача наведених у позовній заяві та розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 17.07.2023 прострочених відсотків в сумі 18624,94 грн. Вирішуючи вимогу в частині повернення тіла кредиту, суд враховує наступне. Беручи до уваги Анкету-заяву та виходячи з положень ст.ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір позики, за узгодженими умовами якого АТ КБ «Приватбанк» передав у власність [PERSON] грошові кошти, а останній зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 10.06.2016 у вигляді підписання [PERSON] . Анкети-заяви, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Анкеті-заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня спливу встановленого законом тридцятиденного терміну після пред`явлення позову. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість [PERSON] по поверненню тіла кредиту станом на 17.07.2023 складає 73887,40 грн. Суд вважає необґрунтованим вказаний розрахунок у частині обчислення боргу позичальника за тілом кредиту, оскільки, як вбачається з його змісту, а також з наданої позивачем виписки по рахунку позичальника [PERSON] , розрахунок заборгованості сформований на підставі даних, що включають зарахування частини одержаних від [PERSON] коштів в рахунок сплати відсотків та інших передбачених Умовами та правилами платежів, а нарахування цих платежів відповідачу судом визнано необґрунтованим. Оскільки нарахування [PERSON] відсотків визнано судом необґрунтованим як таке, що не передбачено умовами укладеного між сторонами договору, вказані кошти, що вносились ним на рахунок, підлягали зарахуванню у погашення тіла кредиту. Відтак, встановлюючи розмір коштів, який підлягає поверненню відповідачем за умовами укладеного між Банком та [PERSON] договору позики від 10.06.2016, суд керується наданими позивачем даними про розмір кредитних коштів, отриманих позичальником, та про розмір повернутих ним коштів. Так, надані позивачем розрахунки заборгованості [PERSON] за договором містять відомості про витрати клієнтом кредитних коштів (стовпець 3 кожного з двох розрахунків «Витрати клієнтом кредитних коштів», станом на 30.06.2019 та за період з 01.07.2019 по 17.07.2023). Зі змісту вказаних розрахунків вбачається, що за період з 14.07.2016 по 14.10.2022 ним витрачались позичені кошти, і загальна сума таких витрат складає 1972057,97 грн. (сума витрат за кожну з наведених у розрахунках дат). Крім того, вищезазначені розрахунки заборгованості [PERSON] містять відомості про суми погашення за наданим кредитом (стовпець 21 обох розрахунків). Згідно з цією інформацією, за період з 22.08.2016 по 26.12.2022 ним повертались позичені кошти, і загальна сума такого повернення складає 2105324,65 грн. (сума погашення за кожну з наведених у розрахунку дат), що перевищує загальний розмір витрат клієнтом кредитних коштів протягом строку дії кредитного договору. Таким чином, як вбачається з наданих позивачем розрахунків заборгованості [PERSON] , на дату звернення позивача з даним позовом відповідач повернув позикодавцеві суму коштів, яка перевищує загальний розмір позики, отримання якої відповідачем [PERSON] суд вважає доведеним. Відповідно до ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Виходячи з положень вищезазначеної статті, отримана [PERSON] від АТ КБ «Приватбанк» позика на момент звернення позивача до суду повернута. За таких обставин у суду відсутні правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» коштів у повернення тіла кредиту, тому у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed