Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із вказаним позовом. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що з 15 червня 2013 року по 30 вересня 2019 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . За період шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , ще до розірвання шлюбу з квітня 2016 року жодного разу не відвідував дочку, не цікавився її життям, матеріальним забезпеченням, станом здоров`я, навчанням і вихованням, умовами проживання. 16 вересня 2019 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 06 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а 30 вересня 2019 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати разом із нею, перебуває на її утриманні та вихованні, відповідач більше п`яти років зовсім не цікавиться життям дочки, зв`язок із нею не підтримує, не виявляє бажання у спілкуванні з нею, не приймає участі у її вихованні, матеріальному утриманні. З 2019 року відповідач не сплачує аліменти на утримання доньки, через що у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 42 603 грн. Ухвалою судді від 04.11.2021 р. провадження у даній справі відкрито та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У строк, встановлений судом, представник відповідача - адвокат Чернянський Р.І. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заявлені позовні вимоги позивача вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з наступних підстав : відповідач в квітні 2016 року у зв`язку із складним матеріальним становищем був вимушений поїхати на заробітки до російської федерації, однак до моменту розлучення (30.09.2019) брав участь у вихованні дитини. На даний момент відповідач знаходиться на території російської федерації, де з 01.04.2019 відбуває покарання за скоєння кримінального правопорушення, а тому з причин, які не залежать від його волі, не може приймати активної участі у вихованні своєї дочки, але бажає приймати таку участь та заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Так, дізнавшись про рішення суду про сплату аліментів на утримання дочки, відповідач через свою сестру [PERSON] забезпечив їх щомісячну сплату. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів умисного ухилення відповідача від у часті у вихованні дитини, а також, що позовні вимоги не відповідають інтересам дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того пояснила, що з відповідачем жили спільним подружнім життям з 15.06.2013 по квітень 2016 року. У квітні 2016 року відповідач забрав гроші та золоті вироби і пропав на два тижні. Потім вивіз свої речі і не повернувся. Знає, що в квітні 2016 року відповідач виїхав до російської федерації на заробітки. Жодного разу відповідач не цікавився їхньою дитиною яка живе із нею, матеріальної допомоги не надавав, з дитиною не спілкувався. Один раз відповідач просив у неї копію свідоцтва про народження дитини, як тепер вона розуміє це було пов`язано із його притягненням до кримінальної відповідальності, про яке вона дізналася у листопаді 2021 року, а саме, що відповідач засуджений до восьми років позбавлення волі та відбуває покарання в російській федерації. Відповідач із нею та дитиною зв`язку не підтримує. Просила позов задовольнити. Представник позивача адвокат Бущак Р.Є. повністю погодився із доводами позивача. Крім того пояснив, що батько не цікавився дочкою [PERSON] , не відвідував, не приймає участі у її вихованні, не надавав жодної допомоги. На даний час у відповідача наявна заборгованість по аліментах на утримання дитини, яку частково почала погашати його рідна сестра. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник відповідача - адвокат Чернянський Р.І. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідач з об`єктивних обставин не може приймати участь у вихованні дочки, так як відбуває тривале покарання у виді позбавлення волі в російській федерації. Із розмови із сестрою відповідача йому стало відомо, що батько відповідача казав, що відповідач не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав щодо дитини. Висновок комісії з питань захисту дитини виконавчого комітету Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області вважає необ`єктивним. Аліменти на дитину сплачувала сестра відповідача, але чи він її уповноважував це робити представнику позивача невідомо. Також документального підтвердження позиції відповідача щодо не позбавлення його батьківських прав відносно дочки та його участі у вихованні дитини - немає. Заборгованість по аліментах могла виникнути через невірне вказання рахунків для сплати аліментів. Просив у позові відмовити. Представник третьої особи Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, як органу опіки та піклування, [PERSON] , в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування, затверджений рішенням виконавчого комітету Добромильської міської ради від 27.07.2024 року №348 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того пояснила, що на розгляд даного питання органом опіки та піклування запрошувались позивач, відповідач та його представник адвокат Чернянський Р.І. Засідання щодо цього питання кілька разів переносилось бо не з`являлись усі учасники. Після того, як була заява адвоката Чернянського Р.І. про те, що він не має можливості з`явитись, було проведене заідання органу опіки та піклування та прийнято відповідний висновок. При цьому було враховано: акт обстеження житлових умов дитини, характеристика дитини від психолога, старостинського округу та зі школи, а також проведена безпосередня бесіда із дитиною, яка не вважає [PERSON] батьком та не хоче його згадувати, від нього не отримувала жодних листів, телефонних дзвінків та подарунків. Було встановлено, що батько участі у вихованні дитини не приймає, при цьому враховувалась інформація про його ув`язнення та відсутність його звернень про перешкоди у вихованні дитини. Згідно наявної інформації, сестра відповідача оплатила у 2021 році частину аліментів за [PERSON] . Проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, третьої особи, дослідивши докази в справі суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що із свідоцтва про народження: [NUMBER] (актовий запис №19), виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосамбірського районного управління юстиції у Львівській області від 05 березня 2014 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , і її мамою записана - [PERSON] , батьком - [PERSON] . Самбірським міськрайонний судом Львівської області від 16 вересня 2019 року видано наказ №455/990/19 про стягнення із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, який був зареєстрований 15 червня 2013 року. Із довідки №381 від 20.07.2021 року, виданої старостинським округом №1 Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області, відомо, що разом з із [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована і проживає у [ADDRESS] , зареєстрована та проживає дочка [PERSON] , [INFO] . Із Акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного комісією Добромильської міської ради Самбірського району Львівської області від 20.07.2021 р. №382, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та її дочка [PERSON] , [INFO] , проживають у житловому будинку по [ADDRESS] , даний будинок знаходиться у відмінному стані, у будинку п`ять житлових кімнат, кухня, санвузол, всі вони відповідно облаштовані меблями, побутовою технікою. Сім`я має всі необхідні умови для проживання, з боку матері ставлення до дитини добре, дитина оточена її турботою і увагою. Батько дитини участі у вихованні дочки не приймає, матеріально не допомагає. Згідно довідки №71 від 20.07.2021 року амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт.Нижанковичі Самбірського району Львівської області №71 від 20.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , на «Д» обліку з приводу захворювань не перебуває. На даний час дитина здорова. Згідно довідки №72 від 20.07.2021 року амбулаторії загальної практики сімейної медицини смт.Нижанковичі Самбірського району Львівської області №72 від 20.07.2021 року, [PERSON] , [INFO] , на «Д» обліку з приводу захворювань не перебуває, на даний час здорова. З характеристик з місця проживання та місця роботи №383 від 20.07.2021 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зарекомендувала себе з позитивної сторони як ввічлива, доброзичлива, порядна, працьовита, дисциплінована, без шкідливих звичок. З характеристики закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі відомо, що [PERSON] навчається у другому класі, має добрий загальний розвиток, скромна, весела, підтримує дружні стосунки з іншими учнями школи. Мама приділяє належну увагу вихованню дочки. Завдяки її турботі, дитина здобуває хороші результати у навчанні та вихованні. Батько не приймає участі у становленні дитини, не цікавиться шкільним життям своєї дочки. Із психологічної характеристики практичного психолога закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів смт.Нижанковичі від 22.07.2021 року відомо, що [PERSON] активна, товариська, дружелюбна дитина. Найбільший емоційний зв`язок і близькість проявляє у стосунках з мамою, з якою проживає. Про батька не бажає згадувати, лише вказує, що не пам`ятає його. Не виявляє інтересу бачитись з ним. Дівчинка демонструє стійку прив`язаність до матері, яка є її авторитетом, помічником і другом. Із апеляційної ухвали судової колегії в кримінальних справах московського міського суду російської федерації від 01.07.20219 року відомо, що вирок гагарінського суду м.москви від 01.04.2019 року було змінено, дії [PERSON] кваліфіковано за ч.3 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228-1 кк рф (замах на збут наркотичного засобу масою 86,96 г) та призначено покарання - 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №455/990/19, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області про стягнення із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (ВП [NUMBER] відкрите 15.10.2019 року), заборгованість [PERSON] станом на 21.02.23024 року (за період з серпня 2019 по лютий 2024 року) становить 109 961,80 грн. За вказаний період було сплачено аліментів на загальну суму 29990 грн. (4 платежі : грудень 2019 р. на суму 3400 грн.; липень 2020 - 1700 грн.; листопад 2021 - 20890 грн.; березень 2023 - 4000 грн.) Із наданих представником відповідача копій квитанцій про сплату аліментів від імені [PERSON] на утримання дитини відомо, що загальна сума їх платежів (8 платежів) становить 41 780 грн. Враховуючи встановлені обставини, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості по аліментах, проведений головним державним виконавцем Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №455/990/19, як належний та допустимий доказ у справі, оскільки відповідно з вимогами ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У зв`язку з цим, суд відхиляє представлені представником відповідача докази - копії квитанцій про сплату аліментів від імені [PERSON] на утримання дитини, як неналежні, оскільки зазначені докази не направлялись відповідачем чи його представником із відповідною заявою про необхідність проведення перерахунку заборгованості по аліментах головному державному виконавцю Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі і таким не розглядались, а також вище вказаний розрахунок заборгованості по аліментах ні відповідачем ні його представником у встановлений законом спосіб не оскаржувався. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що дані обставини у справі не мають суттєвого значення, оскільки судом було встановлено і не заперечувалось сторонами, що аліменти на утримання дитини сплачувались не особисто відповідачем [PERSON] , а його сестрою без документально підтвердженого уповноваження її до цього саме відповідачем. Згідно висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] », затвердженого рішенням виконавчого комітету Добромильської міської ради від 27.07.2024 року №348, вважається за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З 23 травня 2018 року [PERSON] знаходиться під вартою в колонії строгого режиму на території російської федерації і відбуває покарання в місцях позбавлення волі терміном 8 років за незаконний збут наркотиків. З часу присудження аліментів до теперішнього часу сестрою [PERSON] - [PERSON] сплачено аліменти в розмірі 29990,00 грн., наявна заборгованість. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Згідно роз`яснень, викладених в п.16 цієї Постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). З урахуванням наведеного, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та вважає, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки [PERSON] , незважаючи на відбування покарання в російській федерації за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі та відсутність чинення йому перешкод з будь-чиєї сторони у виконанні ним своїх батьківських обов`язків, в жоден спосіб не цікавиться фізичним і духовним розвитком дитини, її навчанням, матеріально не забезпечує належні умови проживання дитини, що свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків, а тому позов є підставним і його слід задовольнити. При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача на заперечення позову, наведені ним у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні, як такі, що ним не доведені та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Часткова сплата сестрою відповідача - [PERSON] , аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , яка фактично є її особистою позицією та відповідним реагуванням на певні життєві обставини, а не втіленням реального волевиявлення відповідача, та позиція батька відповідача відносно того, що відповідач не бажає, щоб його позбавляли батьківських прав щодо дитини, яка жодними належними та допустимими доказами в судовому засіданні не доведена, вищевказаних висновків суду не спростовують. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в сумі 908 грн 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що суд задовольняє позовні вимоги повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн 00 коп.

Outcome: approved