Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються позивачем, але не виконує свої зобов`язання щодо здійснення оплати за них, має заборгованість. Дані обставини є підставою для стягнення з відповідача боргу у повному обсязі з урахуванням інфляційних збитків та 3% річних. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 листопада 2020 року по 01 листопада 2023 року у розмірі 4877,06 грн., інфляційні збитки у розмірі 149,87 грн., 3% річних у розмірі 41,02 грн., та сплачений судовий збір 2684,00 грн. Процесуальні дії у справі. 08.12.2023 позовна заява надійшла до суду. 02.01.2024 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 03.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Порядок виклику відповідача в судове засідання, передбачений ст.128 ЦПК України, дотримано, в тому числі його виклик здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади відповідно до ч.11 цієї статті, оскільки копія ухвали про відкриття провадження і копія позовного матеріалу двічі надсилалися на адресу відповідача, але були повернуті без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, жодних заяв, клопотань від нього не надходило. За таких обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, та проголошує про ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ч.4 ст.224 та ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Товариство з обмеженою відповідальністю «СІТІСЕРВІС-КР» на підставі договору від 18.11.2013 року, укладеного між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, виконує функції управителя багатоквартирними будинками Інгулецького району м. Кривого Рогу. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , є споживачем житлово-комунальних послуг, які надає позивач, але оплату за надані послуги не здійснює. За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 01.11.2020 по 01.11.2023 становить 4877,06 грн. На вказану суму позивачем здійснено нарахування інфляційних збитків у розмірі 149,87 грн. та 3% річних у розмірі 41,02 грн. Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належить в тому числі житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ч.1 ст.9 вказаного Закону, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідач не виконує покладені на нього законом обов`язки з утримання будинку та прибудинкової території, оплату за надані житлові послуги не здійснює, своїми неправомірними діями завдає позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати у виді судового збору у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved