Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

У червні 2022 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Дяченка Е.В. звернувся до суду із позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», треті особи: Акціонерне товариства «Укрсиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, витребування об`єкта нерухомого майна та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна та просив суд постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири, серія та номер: 39, виданий 31.01.2022, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М.. 4. Скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63163262 від 31.01.2022, прийнятого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Яною Миколаївною; скасувати державну реєстрації прав [PERSON] на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2570273880000, загальною площею 34,58 кв. м, житлова площа 16,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2570273880000, загальною площею 34,58 кв. м, житлова площа 16,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2570273880000, загальною площею 34,58 кв. м, житлова площа 16,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , припинивши право власності [PERSON] на квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2570273880000, загальною площею 34,58 кв. м, житлова площа 16,2 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 19.09.2008 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Укрсиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11388923000. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Позивачем та Банком був укладений Договір іпотеки № 92895 від 19.09.2008 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. за № 3734 . Згідно Договору іпотеки в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, що належить Позивачу на підставі права приватної власності, а саме квартира [ADDRESS] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/9125/13-ц від 19.09.2013р. з Позивача на користь Банку було стягнуто заборгованість у розмірі 532302,06 грн. 26.11.2019державним виконавцем Оболонського районного відділу державної шконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Яровим Олександром Віталійовичем було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на щдставі виконавчого листа № 2/756/3697/13, виданого 11.12.2013 Оболонським районним судом міста Києва про стягнення із Позивача на користь Банку заборгованості. 29.12.2020державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Яровим Олександром Віталійовичем постановлено внести зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, зокрема: зазначити в Резолютивній частині: стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу 357861,06 грн. Сума коштів до стягнення за ВД: 357861,06. Сума коштів (еквівалент у гривні): 357861,06грн. 21.09.2021державним виконавцем Оболонського районного відділу державної шконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Яровим О.В. було постановлено звернути стягнення на доходи Позивача, що отримує дохід у TOB «Фундаментал Буд» і здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 358942,47 грн. У грудні 2021 року Позивач отримав від Банку повідомлення № 25-1-03/77775 від 07.12.2021 про відступлення права вимоги за кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс». 07.06.2022 року Позивач звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської державної адміністрації і йому стало відомо, що розташована за адресою: [ADDRESS] не належить Позивачу, власником вказаної квартири є Відповідач-1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як вбачається із даної інформаційної довідки, 31.01.2022р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63163262, про що було зроблено запис про право власності №46442718 за [PERSON] . Як вбачається із інформаційної довідки, підставою для державної реєстрації став договір купівлі-продажу квартири, серія та номер: 39, виданий 31.01.2022, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. Однак, Позивач жодних договорів купівлі-продажу своєї квартири - ніколи та ні з ким не укладав. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27.06.2022 року постановлено відкрити загальне позовне провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», за участю третіх осіб: Акціонерне товариства «Укрсиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, витребування об`єкта нерухомого майна та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, призначено підготовче судове засідання та встановлено строк учасникам справи на подання заяв по суті спору. Представником Відповідача-2 Сидоренка В.О. подано відзив на позовну заяву, яку вважає безпідставною та необґрунтованою, а позовні вимоги - незаконними та такими, що направлені на порушення законного права власності [PERSON] на належну йому квартиру. Також Відповідачем-1, ТОВ «Фінансова компанія «Київ Фінанс» подано відзив на позовну заяву, яку вважає безпідставною та необґрунтованою, а позовні вимоги - незаконними у зв`язку з дотриманням Відповівдачем-1 процедури відчуження спірної квартири третій особі (Відповідачу-2) відповідно до умов укладеного Позивачем Договору іпотеки та Закону України «Про іпотеку». Представником Позивача подано відповідь на відзив, в якому останній заперечував проти доводів та аргументів, викладених у відзиві на позов [PERSON] та ставив під сумнів належність, допустимість та достовірність наданих Відповідачем-2 доказів у справі. Представником Відповідача-2 подано заперечення на відповідь відзив на позовну заяву. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14.07.2022 р. призначено підготовче судове засідання на 22.08.2022 року о 11:00 год. У червні 2022 року Позивач звернувся до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13.06.2022 у справі №756/4035/22 частково задоволено заяву Позивача про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, якою встановлено заборону відчуження квартири за адресою: [ADDRESS] у будь-який спосіб, право власності на яку зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2022, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Яною Миколаївною, зареєстрованого у реєстрі за №39 (номер запису про право власності 46442718). У серпні 2022 року представник Відповідача-2 [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Заявник заперечував щодо застосування заходів забезпечення позову, оскільки позовна заява була подана із пропуском встановленого ст. 152 ЦПК України процесуального строку, а відтак застосовані заходи забезпечення позову мають бути скасовані. Окрім того покликався на ту обставину, що [PERSON] не мав наміру продавати квартиру, жодних оголошень про продаж квартири в мережі Інтернет або будь- який спосіб не розміщував, вказаних намірів не мав. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08.12.2022 року відмовлено в задоволенні заяви представника Відповідача-2 [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову застосованих до подання позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», треті особи: Акціонерне товариства « Укрсиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, витребування об`єкта нерухомого майна та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна. Представником Позивача в грудні 2022 року подано до суду заяву про витребування доказів, в якій він просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Акціонерного товариства «Укрпошта» (01001 м. Київ, вул.. Хрещатик, буд.22, код ЄДРПОУ 21560045): -Оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу №0113516001789 від 17.12.2021. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 08.12.2022 заяву представника позивача задоволено та зобов`язано Акціонерне товариство «Укрпошта» (01001 м. Київ, вул.. Хрещатик, буд.22, код ЄДРПОУ 21560045) надати оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу №0113516001789 від 17.12.2021. У лютому 2023 року представником Позивача подано до суду заяву про витребування доказів, в якій він просить суд забезпечити докази шляхом витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Толочко Яни Миколаївни, а саме матеріали реєстраційної справи, згідно яких був посвідчений договір купівлі-продажу квартири серії та номер 39, виданий 31.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., а також на підставі яких приймалося рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63163262 від 31.01.2022 р. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.02.2023 року заяву про витребування доказів, подану представником Позивача, задоволено та зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Толочко Яну Миколаївну надати матеріали реєстраційної справи, згідно яких був посвідчений договір купівлі-продажу квартири серії та номер 39, виданий 31.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М., а також на підставі яких приймалося рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63163262 від 31.01.2022 р. У грудні 2022 року представником Позивача подано до суду заяву про витребування доказів, в якій він просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», яка знаходиться за адресою 01135 м. Київ, вул. Павлівська 29, корп. Б, оф. блок 2): оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 0113516001789 від 17.12.2021року. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05.04.2023 року заяву про витребування доказів, подану представником Позивача, задоволено та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Київ Фінанс», яка знаходиться за адресою 01135 м. Київ, вул. Павлівська 29, корп. Б, оф. блок 2) надати: оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 0113516001789 від 17.12.2021року. У підготовчому засіданні, призначеному на 20.07.2023, представником Відповідача-2 [PERSON] , адвокатом Теплюком В.С., було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки у провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №756/5888/22 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Дар`я Борисівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, про визнання недійсним договору іпотеки, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Судом при розгляді клопотання представника Відповідача у підготовчому засіданні 20.07.2023 року встановлено, що у провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №756/5888/22 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Дар`я Борисівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, про визнання недійсним договору іпотеки, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, прийняти до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у даній справі. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.07.2023 року клопотання представника Відповідача-2 [PERSON] , адвоката Теплюка В.С., про зупинення провадження у справі №756/4527/22 задоволено. Провадження у справі №756/4527/22 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №756/5888/22 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Акціонерне товариство «УкрСиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Павелко Дар`я Борисівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна, про визнання недійсним договору іпотеки, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на об`єкт нерухомого майна. 09.10.2023 року представником Позивача адвокатом Дяченком Е.В. подано до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2023 року. Апеляційна скарга містила клопотання заявника про поновлення строків на апеляційне оскарження. Ухвалою Київського апеляційного суду від 02.11.2023 року поновлено строки апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Позивача - адвоката Дяченка Едуарда Володимировича на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2023 року. Постановою Київського апеляційного суду від 04.12.2023 року задоволено апеляційну скаргу представника Позивача - адвоката Дяченка Едуарда Володимировича, а саме вирішено скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20.07.2023 року. Справу 756/4527/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», треті особи: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна про визнання правочину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, витребування об`єкта нерухомого майна та визнання права власності постановлено направити до Оболонського районного суду м. Києва для продовження розгляду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення. яким полово задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач та третя особа до судового засідання не з`явилися про дату, місце та час повідомлялися належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні проти наданого позову заперечив. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. 19.09.2008 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Укрсиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11388923000. В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Позивачем та Банком був укладений Договір іпотеки № 92895 від 19.09.2008 року, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр О.С. за № 3734. Згідно з Договором іпотеки № 92895 від 19.09.2008 року в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, що належить Позивачу на підставі права приватної власності, а саме квартира [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1.1. розділу 1 Договору іпотеки, Позивач передає в іпотеку Банку наступне нерухоме майно: квартиру, що складається з 1 (однієї) житлової кімнати, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (сто тридцять шість). Ринкова вартість Предмету іпотеки, за домовленістю сторін, становить: 571 716 (п`ятсот сімдесят одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 26 копійок (ч. 1.2. розділу 1 Договору іпотеки). Розділами 4, 5 Договору іпотеки визначені особливості та порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку не виконання Позивачем умов Кредитного договору. Зокрема, відповідно до пунктів 4.1.1. - 4.1.3. частини 4.1. розділу 4 Договору іпотеки, Іпотекодержатель має право звернення стягнення на Предмет іпотеки: у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати Предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Пунктами 4.2.1. - 4.2.4. частини 4.2. розділу 4 Договору іпотеки встановлено, що звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших, передбачених законодавством України, підстав. Право визначення підстави та способу звернення стягнення на Предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України (ч. 4.3. розділу 4 Договору іпотеки). Звернення стягнення на Предмет іпотеки за рішенням суду та/або виконавчим написом нотаріуса здійснюється відповідно до чинного законодавства України (ч. 4.4. розділу 4 Договору іпотеки). Як встановлено ч. 4.5. розділу 4 Договору іпотеки, звернення стягнення на Предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього Договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». У свою чергу, частиною 5.1. розділу 5 Договору іпотеки встановлено, що сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Пунктами 5.2.1. - 5.2.2. частини 5.2. Договору іпотеки визначено, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/9125/13-ц від 19.09.2013 р. з Позивача на користь Банку було стягнуто заборгованість у розмірі 532302,06 грн. 26.11.2019 державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Яровим Олександром Віталійовичем було відкрито виконавче провадження № [NUMBER] на підставі виконавчого листа № 2/756/3697/13, виданого 11.12.2013 Оболонським районним судом міста Києва про стягнення із Позивача на користь Банку заборгованості, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження. 29.12.2020 державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Яровим Олександром Віталійовичем постановлено внести зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, зокрема: зазначити в Резолютивній частині: стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу 357861,06 грн. Сума коштів до стягнення за ВД: 357861,06 грн.. Сума коштів (еквівалент у гривні): 357861,06 грн. 21.09.2021 державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального Управління юстиції у місті Києві Яровим О.В. було постановлено звернути стягнення на доходи Позивача, що отримує дохід у ТОВ «Фундаментал Буд» і здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 358942,47 грн., що підтверджується відповідною постановою. 06.12.2021 р. АТ «УКРСИББАНК» як цедент та ТОВ «Фінансова компанія «Київ Фінанс» як цесіонарій у зв`язку з укладенням Цедентом та Цесіонарієм Договору факторингу №06/12/1/2021 від 06.12.2021 р., уклали між собою Договір відступлення прав вимог за договором іпотеки №92895, посвідченим 19 вересня 2008 року Скляр О.С. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 3734, відповідно до умов якого до Відповідача-1 перейшли усі права вимоги за Договором іпотеки як до нового Іпотекодержателя. 07.12.2021 року Банк направив Позивачу повідомлення № 25-1-03/77775 від 07.12.2021 про відступлення права вимоги за кредитним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київ Фінанс», яке Позивач отримав у грудні 2021 року. 09.12.2021 на виконання положень розділу 5 Договору Іпотеки та ст.ст. 35, 37, 38 Закону України «Про іпотеку» Відповідач-1 як новий Кредитор за Договором про надання споживчого кредиту №11388923000 від 19.09.2008 р. та як новий Іпотекодержатель за Договором іпотеки, направив Позивачу лист-вимогу від 08.12.2021 р. рекомендованим листом на адресу Позивача, вказану у п. 7.2. Договору іпотеки, про негайне у 30-денний термін погашення усієї суми заборгованості за Кредитним договором та про свій намір при невиконанні в зазначений термін цієї вимоги звернути стягнення на Предмет іпотеки шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки у порядку, встановленому Договором іпотеки та ст. 37 Закону України «Про іпотеку», та/або шляхом продажу Предмету іпотеки третій особі у порядку, встановленому Договором іпотеки та ст. 37 Закону України «Про іпотеку». 31.01.2022 р. між ТОВ «Фіанасова компанія «Київ Фінанс» як продавцем та [PERSON] як покупцем був укладений Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Яною Миколаївною за реєстровим номером 39. Відповідно до п. 4 укладеного Договору купівлі-продажу квартири Продавець повідомляє Покупця, що умови ст. 38 Закону України «Про іпотеку» виконані ним в повному обсязі, а саме: в порядку, передбаченому чинним законодавством України, за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу Іпотекодержателем було письмово повідомлено Іпотекодавця про свій намір укласти цей договір. При цьому на підтвердження виконання вимог розділу 5 Договору іпотеки та ст. 38 Закону України «Про іпотеку» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. Відповідачем-1 було надано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення особисто Позивачу від 17.12.2021 р., яким на виконання положень розділу 5 Договору Іпотеки та ст. 38 Закону України «Про іпотеку» Відповідач-1 як новий Іпотекодержатель, направив [PERSON] на адресу, вказану у Договорі іпотеки, лист-вимогу від 08.12.2021 р. про свій намір продати Предмет іпотеки. На підставі укладеного договору купівлі-продажу квартири 31.01.2022 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Толочко Яна Миколаївна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 63163262, про що було зроблено запис про право власності №46442718 за [PERSON] на спірну квартиру. Судом встановлено, що ані на день укладення спірного договору купівлі-продажу квартири, ані на день прийняття рішення у справі Позивачем заборгованість перед АТ «Укрсиббанк» або перед його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Київ Фінанс», погашена не була. Як стверджує представник Позивача, адвокат Дяченко Е.В., в позовній заяві, про укладення спірного договору купівлі-продажу квартири Позивач дізнався лише у червні 2022 року, після чого звернувся до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує неналежним повідомленням його з боку Відповідача-1 про намір продати Предмет іпотеки третій особі, порушенням встановленого розділом 5 Договору іпотеки порядку укладення спірного договору купівлі-продажу квартири та порушенням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. порядку державної реєстрації набуття Відповідачем-1 права власності на спірну квартиру. Щодо зазначених Позивачем підстав заявлених позовних вимог суд вказує наступне. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя; боржником - юридичною особою або фізичною особою - підприємцем є дійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі якщо вимоги іпотекодержателя забезпечені декількома предметами іпотеки (у тому числі за декількома договорами іпотеки), а позасудове звернення стягнення здійснюється за рахунок окремого предмета іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати (у тому числі шляхом позасудового врегулювання) виконання зобов`язання боржником та/або іпотекодавцем в частині, що залишилася невиконаною після завершення позасудового врегулювання за таким окремим предметом іпотеки. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем); за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі). Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. При нотаріальному посвідченні такого договору купівлі-продажу правовстановлюючий документ на предмет іпотеки не подається. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов`язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленими статтею 42 цього Закону. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. У свою чергу відповідно до умов розділів 4-6 укладеного Договору іпотеки сторони погодилися про наступне. Іпотекодержатель має право звернення на Предмет іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; в інших випадках відповідно до діючого законодавства. Звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього Договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших, передбачених законодавством України, підстав. Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю. Звернення стягнення на Предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього Договору та відповідно до Закону України «Про іпотеку». Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягенння на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; Отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підстві договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Позасудове врегулювання може бути застосовано Сторонами в будь-який момент звернення стягнення на Предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на Предмет іпотеки.». Всі повідомлення між Сторонами здійснюються у письмовій формі. Листування між Сторонами за цим Договором здійснюється шляхом направлення або надання однією Стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій Стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі «Адреси, банківські реквізити та підписи Сторін» цього Договору або за іншою адресою, про яку Сторона повідомила іншій Стороні при зміні адреси. Підтвердженням факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення. З усіх питань, що не врегульовані цим Договором, Сторони керуються законодавством України. Таким чином, виходячи з системного аналізу норм розділу V Закону України «Про іпотеку», який регулює задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, та положень самого Договору іпотеки суд встановив, що укладений Договір іпотеки містить відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками, яке передбачає право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. При цьому сама конструкція статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає зобов`язання іпотекодержателя за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки з третьою особою-покупцем. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами, включаючи іпотекодавця, за відшкодування завданих збитків. На відміну від конструкції ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ст. 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає право іпотекодавця оскаржити в суді рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. У свою чергу ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачає зобов`язання іпотекодержателя за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки третій особі-покупцю письмово повідомити про такий свій намір іпотекодавця за вказаною у Договіорі іпотеки адресою. І факт такого повідомлення є необхідною умовою для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за покупцем відповідно до укладеного з іпотекодержателем договору купівлі-продажу предмета іпотеки. З огляду на вказане вище суд вважає необґрунтованим посилання Позивача на неповідомлення останнього з боку Відповідача-2 про свій намір укласти договір купівлі-продажу предмета іпотеки з Відповідачем-1, оскільки такий лист був відправлений Відповідачем-1 на адресу Позивача, зазначену у Договорі іпотеки ще 09.12.2021 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а отже вимоги розділу 5 Договору іпотеки та ст. 38 Закону України «Про іпотеки» щодо укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки були виконані. Також Суд відзначає, що висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №554/14813/15-ц, не можуть бути застосовані у даній справі з огляду на різні обставини справи і відповідно різні норми Закону України «Про іпотеку», які регулюють спірні правовідносини. Так, у вищевказаній постанові Верховного Суду спір виник між іпотекодавцем та іпотекодержателем, який звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності на нього на підставі лише одного договору іпотеки без укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в якому повинні були викладені окремі умови щодо суми задоволених вимог іпотекодержателя. Таким чином, правовідносини між сторонами у наведеній постанові регулювалися положеннями ст. 37 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає право іпотекодавця оскаржити в суді рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. При цьому суд відзначає, що у розглянутій справі спір виник між іпотекодавцем і третьою особою-покупцем, яка придбала предмет іпотеки на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», що не передбачає такий спосіб захисту права іпотекодавця, як визнання недійсним укладеного договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем і витребування у такого покупця законно придбаного предмета іпотеки, а передбачає лише можливість іпотекодавця вимагати від іпотекодержателя відшкодування завданих збитків. Щодо посилань Позивача на порушення положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127, суд відзначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядкудержавної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Відповідно до п.п. 57, 60 Порядкудержавної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, державної реєстрації дострокового припинення права оренди земельної ділянки, права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) чи права користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), що перебуває в іпотеці, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві нерухомого майна, на припинення відповідного речового права на земельну ділянку. Суд встановив, що документом, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя на відчуження такого предмета іпотеки на користь третьої особи-покупця, є сам Договір іпотеки, положення якого передбачають право Іпотекодержателя визначати підстави та способи звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом отримання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця. Водночас п. 61 Порядкудержавної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень не може бути застосований до спірних праволвідносин, оскільки визначає додатковий перелік доксментів, необхідних для для державної реєстрації прав на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки саме іпотекодавцем. У будь-якому випадку відповідно до положень ст. 18 Закону України ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за ненадання до відома заявників інформації про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, покладається саме на державного реєстратора, а не на власника нерухомого майна. Разом з тим відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. Згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. У пункті 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 461/12525/15-ц (провадження № 14-190цс20) зроблено висновок про те, що розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема, підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року в справі № 522/14900/19 (провадження № 61-10361св22) вказано, що можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (див.: постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21). У постановах Верховного Суду від 26 вересня 2019 року в справі № 2-4352/11, від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц, сформульовано висновок про те, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар. Не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте, вочевидь, є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням. Також, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 березня 2023 року по справі № 548/98/21, зазначається, що намагання виправити допущену в минулому органом влади «помилку» не може мати наслідком непропорційного втручання у нове право відповідача та перекладати на нього усі негативні наслідки такої «помилки», оскільки задоволення позову із формальних підстав покладатиме надмірний індивідуальний тягар на особу, яка володіє земельними ділянками протягом тривалого часу, а отже порушить справедливий баланс інтересів сторін. У даній справі спірна квартира була придбана у Відповідача-1 як особи, яка мала право її відчужувати відповідно до умов Договору іпотеки, за відплатним договором, Відповідачем-2 як добросовісним набувачем такого нерухомого майна, який не знав і не міг знати про те, що вказана квартира не може бути продана Відповідачем-1, оскільки таких обставин на момент укладення спірного договору купівлі-продажу не існувало, у зв`язку з чим така квартира не може бути витребувана у її законного власника, [PERSON] , витребування у якого його законного придбаного нерухомого майна покладатиме на останнього надмірний і непропорційний тягар як на добросовісного набувача спірної квартири. Крім того, суд відзначає, що відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договоромабо актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договоромабо актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відпоаідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вказане суд відзначає, що Позивач сам визнав той факт, що він ще в грудні 2021 року був обізнаний про заміну кредитора за кредитним договором і при цьому не вчинив жодних дій щодо погашення перед новим кредитором існуючої заборгованості за Договором споживчого кредиту, яка не погашена ним станом і на сьогоднішній день. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Ураховуючи все вище викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за його недоведеністю та безпідставністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed