Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач через представника звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування вимог зазначив, що з 01.03.2022 по 27.12.2023 він працював у ТОВ «Краснолиманське», був звільнений за власним бажанням. У день звільнення він перебував на підприємстві, отримав трудову книжку, однак відповідач не провів з ним остаточного розрахунку із заробітної плати. На спрямований до підприємства адвокатський запит відповіді про розмір заборгованості отримано не було. Просить стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на свою користь суму заборгованості із заробітної плати, відомості про яку витребувати у відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 21.02.2024 вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. Також даною ухвалою було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» надати судові до 21.03.2024 довідку про розмір заборгованості по заробітній платі [PERSON] на час його звільнення із розшифруванням по місяцям; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь протягом днів, що залишились з моменту отримання відповіді на відзив до початку розгляду справи по суті. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Судові надано довідку про те, що заборгованість по заробітній [PERSON] у ТОВ «Краснолиманське» відсутня, але при звільненні нарахована та не виплачена компенсація за невикористану відпустку при звільненні за 90 календарних днів у розмірі 125389,94 грн. Відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Згідно з відомостями трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 01.03.2022 наказом №60к був прийнятий на роботу до ТОВ «Краснолиманське» гірником підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті тимчасово, 27.12.2023 був звільнений згідно наказу №395к за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Довідкою №164 від 28.02.2024 ТОВ «Краснолиманське» засвідчено, що при звільненні [PERSON] нарахована та не виплачена компенсація за невикористану відпустку при звільненні за 90 календарних днів у розмірі 125389,94 грн, суму зазначене після утримання всіх обов`язкових податків і зборів. Відомості про повну або часткову сплату вказаної заборгованості на день розгляду справи сторонами суду не надано. V. Оцінка суду Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду, у спосіб, визначений законами. Конституція України у статті 43 гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. За положеннями статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною першою статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Заява працівника при звільненні щодо виплати компенсації за невикористану відпустку не потрібна, так як це обов`язок роботодавця. Згідно з п.п.2.2.12 п.2.12 розділу 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України 13.01.2004 №5, суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством, входять до фонду додаткової заробітної плати. Під час розгляду справи належними і допустимими доказами встановлено, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем, але обов`язку з оплати його праці в частині своєчасної - при звільненні - виплати компенсації за невикористані відпустки відповідач не виконав, на момент звільнення [PERSON] і до цього часу йому не була виплачена у повному обсязі нарахована при звільненні вказана вище компенсація. Наявність заборгованості в сумі 125389,94 грн підтверджена довідкою відповідача про розмір заборгованості, і саме цю суму заборгованості компенсації за невикористану відпустку, зазначену відповідачем, слід стягнути з нього на користь [PERSON] . Таким чином, оскільки відповідач допустив порушення чинного законодавства, обмеживши законне право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю, це право підлягає захисту в судовому порядку, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість компенсації за невикористану відпустку у вказаному вище розмірі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами За приписами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1253,89 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved