Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що 14.01.2022 року між ТОВ «Інфінанс» як позикодавцем та [PERSON] позичальником, укладено договір позики в електронному вигляді, з визначеним учасниками такого правочину розміром позики, строком користування коштами, передбачених до сплати платежами. Сторона зауважує, що всі інші умови, які визначають порядок надання Товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, інша інформація, необхідна для укладення та належного виконання умов договору, викладені у Правилах як невід`ємній частині договору, ознайомлення з якими відбулось до його вчинення. В подальшому, 24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вчинено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Так, на підставі договору факторингу, складеного реєстру боржників позивач набув право вимоги до відповідача в сумі 36\~803,48 грн., з яких: 6569,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 30\~234,48 грн. сума заборгованості за відсотками. Крім наведеного, 24.12.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем шляхом електронного підпису укладено кредитний договір з погодженими за змістом такого договору правами та обов`язками учасників. За умовами договору клієнту надається кредит в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, при цьому, проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включено. Невід`ємною частиною договору є публічна пропозиція Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту. Між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 12.08.2022 року укладено договір факторингу з набуттям позивачем права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 12.08.2022 року до договору факторингу позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 11\~270,00 грн., з яких: 4900,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6370,00 грн. заборгованість за відсотками. Посилаючись на вимоги 526, 599 ЦК України, які визначають обов`язковість виконання зобов`язань, умови їх припинення, а також положення ст. 512 ЦК України заміна кредитора іншою особою у зв`язку з відступленням права вимоги, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за договором позики від 14.01.2022 року в сумі 36\~803,48 грн., заборгованість за кредитним договором від 24.12.2021 року в сумі 11\~270,00 грн., всього - 48\~073,48 грн., вирішити питання відшкодування судових витрат. Ухвалою суду від 01.02.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому викладено заперечення з приводу обставин належного повідомлення відповідача про відступлення прав вимоги за кредитними договорами. Сторона звертає увагу на відсутності доказів на підтвердження фактичної видачі грошових коштів на користь відповідача, на думку учасника, визначення певних грошових сум не свідчить про їх переказ. Відповідач також зауважує на тому, що подані стороною позивача розрахунки заборгованості не є первинними документами, які підвереджують отримання кредиту та користування ним, є недостатніми для здобуття висновку про існування заборгованості та її розмір. Копію договору позики від 14.02.2022 року позивачем не надано, що унеможливлює встановити дійсні умови кредитування. За твердженням відповідача, зазначені умовами договору річна відсоткова ставка та номінальні та пільгові ставки є різними, правила надання грошових коштів у позику, на які посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, до матеріалів позов не додано. На думку відповідача, умови договорів не відповідають вимогам справедливості, добросовісності, розумності, а відтак є нікчемними згідно з вимогами ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», за змістом якої умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно з ч.3 ст. 12 Закону забороняється у будь-який спосіб ускладнювати прочитання споживачем денної процентної ставки, реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача, зазначених у договорі про споживчий кредит або в додатку до такого договору, у тому числі шляхом друкування його шрифтом меншого розміру, ніж основний текст, злиття кольору шрифту з кольором фону. Сторона додає, що усупереч положенню п. 4 паспорту споживчого кредиту, де вказано тип процентної ставки фіксована, в оферті визначено кілька видів процентної ставки за користування кредитом, отже ставки процентів є змінними за розміром та видом. Крім того, за твердженням сторони, є необґрунтованими вимоги в частині нарахування відсотків після закінчення строку дії договору. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.01.2022 року на підставі акцепту (прийняття) розміщеної ТОВ «Інфінанс» оферти та заявки-анкети на отримання кредиту між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем укладено договір кредиту, за умовами якого ТОВ «Інфінанс» як кредитодавець надав, а [PERSON] позичальник, отримала грошові кошти в розмірі 6569,00 грн. шляхом переведення коштів на картковий рахунок. За умовами договору, позичальник отримує грошові кошти в сумі 6569 грн. зі строком користування кредитом 12 місяців, сплатою відсоткової ставки (номінальної) на рівні 1,75 % за один день користування кредитом, що застосовується за умови дії програми лояльності, тобто в розмірі 638,75 % річних за умови такої програми. Сторонами погоджено відсоткову ставку за один день користування кредитом у випадках призупинення дії/скасування програми лояльності - на рівні 3,5 % річних (1277,5 % річних). Відповідні умови відтворено та погоджено на акцепті оферти від 14.01.2022 року на укладення договору надання позики шляхом використання одноразового ідентифікатора з буквено-цифровим показником 2n0v8u. За наявності поданих стороною позивача доказів про ідентифікацію клієнта [PERSON] , з присвоєнням та відправкою вищенаведеного одноразового ідентифікатора, досліджені акцепт оферта від 14.01.2022 року, заявка-анкета на отримання кредиту, паспорт споживчого кредиту, де застосовано відповідний одноразовий ідентифікатор позичальника, а також Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, становлять собою договір про надання кредиту як погоджене сторонами вільне волевиявлення на започаткування відповідних правовідносин з вищевказаними істотними умовами. Так, відповідно до умов акцепту оферти від 14.01.2022 року позичальник підтвердила, що ознайомлена до укладення договору з Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Суд звертає увагу, що у поданому відзиві сторони відповідача вказаний учасник наводить відомості про номер телефону, який, у свою чергу, відтворено у заявці-анкеті на отримання кредиту. Згідно графіку платежів сторони визначили необхідність сплати першого платежу в сумі 1264,53 грн. у строк до 24.01.2022 року, інших щомісячно у строк до 24 числа кожного місяця до 24.11.2022 року. Відповідно до п. 2.19 Правил надання грошових коштів у позику номінальна відсоткова ставка це розмір процентів, що визначається сторонами у договорі та які нараховуються у відповідності до Правил на період з дати надання кредиту до дати першого платежу включно, з урахуванням дії програми лояльності. Згідно з п.2.21 Правил відсоткова ставка розмір процентів, що дорівнює 3,5 % за один день користування кредитом на нараховується у разі відсутності/скасування/призупинення програми лояльності. За нормою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У\~статті 3\~Закон\~\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №\~675-VIII\~ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами\~статті 11 Закону № 675-VIII\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону № 675-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями\~ч.1\~ст.\~1049\~ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Відповідно до п. 2.17 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, сума кредиту це сума грошових коштів в національній валюті України, яка надається товариством позичальнику на умовах, погоджених сторонами. У випадку видачі кредиту на придбання клієнтом товарів/робіт/послуг частина кредиту направляється або на рахунок фізичної-особи підприємця/юридичної особи надавача товарів/робіт/послуг або після зарахування кредиту на картковий рахунок клієнта направляється списується на рахунок надавача товарів/робіт/послуг. За змістом анкети-заявки клієнта зазначено особу як надавача послуг ФОП « [PERSON] » Переказ коштів на вказаний у заявці-анкеті картковий рахунок підтверджено квитанцією про сплату з відомостями про призначення платежу зарахування на картку [NUMBER] грошової суми в розмірі 6569,00 грн. Оскільки позичальником пройдено процедуру входу на веб-сайт за допомогою логіна та пароля особистого кабінету, прийнято пропозицію на укладення договору у спосіб проставлення підпису одноразовим ідентифікатором, слід дійти висновку про виникнення між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем зобов`зань, заснованих на договорі кредиту. Судом встановлено, що між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 24.11.2022 року укладено договір факторингу, згідно якого клієнт (ТОВ «Інфінанс») зобов`язався відступити фактору (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») права вимоги, строк виконання зобов`язань за якої настав або виникне в майбутньому, а фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату. Згідно з п.1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами акту прийому передачі реєстру боржників. Судом встановлено, що боржника [PERSON] включено до реєстру боржників від 24.11.2022 року, сторонами складено акт прийому-передачі відповідного реєстру. Станом на день переходу права вимоги заборгованість позичальника, згідно витягу з реєстру боржників, становила 36\~234,48 грн., з яких: 6569,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 30\~234,48 грн. сума заборгованості за відсотками. Наведені у розрахунку позивача дані про суму заборгованості відповідають умовам укладеного договору в частині суми кредиту, яка отримана та виступає базою нарахування відсотків, відомостям про відсоткову ставку, що застосовується в період дії номінальної ставки до першого платежу (24.01.2022 року) 1,75 % на день, даними про відсоткову ставку на рівні 3,5 % річних в період з 25.01.2022 року по 23.02.2022 року. Застосування відсоткової ставки на рівні 1,75 % на день в період з 24.02.2022 року не порушує умов договору, відповідає умов виниклих у вказаний період обставин. Відповідачем не надано доказів в спростування арифметичної правильності таких розрахунків, а тому вони приймаються судом як належні докази на підтвердження суми заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Оскільки відповідачем не здійснено належне виконання взятих на себе зобов`язань з повернення суми кредиту, нарахованих відсотків, при цьому, позивачем за достатніх правових підстав набуто право вимоги до такої особи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором від 14.01.2022 року в розмірі 36\~803,48 грн., що обраховані станом на 24.11.2022 року, тобто в межах строку кредитування. Судом встановлено, що 24.12.2021 року між ТОВ «Кредитна Установа «Європейська кредитна група» та відповідачем [PERSON] в електронному вигляді з проставленням підпису одноразовим ідентифікатором укладено договір про надання фінансового кредиту, за умовами якого товариство надало клієнту кредит в сумі 4900,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності строком на 15 днів із зобов`язанням сплати товариству відсотків на рівні 2,5 % на добу (912,5 % (річних) за користування грошовими коштами. При з`ясуванні питання досягнення згоди між учасниками щодо істотних умов договору від 14.01.2022 року та погодження з ними в передбачений законом спосіб суд керується аналогічним нормативним врегулюванням, наведеним вище. В даному випадку слід звернути увагу, що зарахування коштів в сумі 4900,00 грн. на картковий рахунок підтверджено інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» з даними про номер картки, банк-емітент. Між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 12.08.2022 року укладено договір факторингу з набуттям позивачем права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників від 12.08.2022 року до договору факторингу здійснено відступлення права вимоги до відповідача в сумі 11\~270,00 грн., з яких: 4900,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6370,00 грн. заборгованість за відсотками. Суд звертає увагу, що питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за договором (факторингу), підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги. \~Сам по собі факт укладення договору відступлення права вимоги не створює для позичальника безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, боржник не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору. Аналогічних за своїм змістом правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 16 жовтня 2018 року у справі № 914/2567/17, у постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 924/1014/18, від 28 січня 2020 року у справі № 924/1208/18, від 19 лютого 2020 року в справі № 639/4836/17. У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК\~України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.\~2 ст.\~1050 ЦК\~України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч.\~2 ст.\~625 ЦК\~України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Надаючи оцінку погоджених сторонами умов (п.2.4 договору про надання фінансового кредиту від 24.12.2021 року) про те, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, а проценти нараховуються до дня повного погашення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність розуміння такого як згоди учасників здійснювати нарахування відсотків у межах передбаченого п.1.2 договору строку (15 днів), оскільки відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право в будь-який час повністю або частково достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних платежів.\~ За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд не вбачає за можливе застосувати положення наведеної норми на врегулювання відносин, визначених обумовленим пунктом договору. Оскільки з поданих позивачем розрахунків слідує, що позичальник не здійснювала погашення заборгованості за відповідним договором кредиту, розмір заборгованості включатиме суму фактично отриманих кредитних коштів 4900,00 грн., суму нарахованих у період з 24.12.2021 року по 07.01.2022 року відсотків 1837,50 грн. (4900*2.5%*/15 = 1837,50), а всього 6737,50 грн. Позов у відповідній частині підлягає до часткового задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача сума судового збору пропорційно до задоволених вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial