Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 14 березня 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «МС ІМПЕРІАЛ БУД» про захист прав споживача, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язнь. Питання щодо стягнення судового збору в судовому рішенні вирішено не було. Згідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України, розгляд питання щодо стягнення судового збору вирішувався без виклику сторін у судове засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу про ухвалення додаткового рішення, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення. Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір». Згідно частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається позивач, встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У своїй постанові від 14 лютого 2024 року у справі №727/11573/22 Верховний Суд зазначив, що споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18). Судом, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] не є споживачем у правовідносинах, що склалися між сторонами у даній справі, відтак, вона не звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про захист прав споживачів, стягнення пені за прострочення виконання договірних зобов`язань. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставки судового збору, розмір яких, з урахуванням прожиткового мінімуму, з 01.01.2023 року фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 1 відсоток ціни позову, але не менше 1073,60 грн та не більше 13 420 гривень. За подання позову ціною 30 631 341,54 гривень, [PERSON] повинна була сплатити на час звернення до суду судовий збір у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст.4 Закону України «Про судовий збір»), тобто в сумі 13 420 грн., Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення 14 березня 2024 року не було вирішено питання про стягнення судового збору,

Outcome: approved