Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-25 00:00:00

У лютому 2022 року керівник Слов`янської\~місцевої прокуратури\~Донецької області\~в інтересах\~держави в\~особі Державної\~екологічної інспекції\~у Донецькій\~області звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом про стягнення з [PERSON] на користь держави шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок вчинення кримінального правопорушення (злочину), в сумі 3679 грн. Відповідно до частини сьомої статті 147\~Закону України\~"Про\~судоустрій і\~статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 року за №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду м. Дніпропетровська. Зазначена справа була передана за підсудністю Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, ухвалою якого від 04 жовтня 2023 року справу прийнято до розгляду. В своїй позовній заяві зазначає, що вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.05.2021року у справі № 236/1938/21 затверджено угоду про визнання винуватості, яка укладена між прокурором і [PERSON] Останнього було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України. Згідно з вироком суду 28.04.2021 року приблизно о 17 годині 00 хвилин відповідач, перебуваючи у лісовому масиві, розташованому у кварталі № 69 виділі № 20 Дробишевського лісництва ДП «Лиманський лісгосп», який включений до складу Національного природного парку «Святі гори» без вилучення у землекористувачів, відноситься до зони регульованої рекреації парку та є територією природно-заповідного фонду України, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів - лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, за допомогою взятої із собою ручної пилки, здійснив незаконну рубку восьми дерев породи «сосна звичайна» наступними діаметрами: 16,5 см. 14.5 см, 16,0 см, 16,5 см, 15,0 см, 19,5 см, 17,5 см, 16 см, у результаті чого ним були знищені певні види дерев породи «сосна звичайна». Відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 30.04.2021 року, розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки восьми сироростучих дерев породи «сосна звичайна», який проведений на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 «Про такси для обчислення розміру шкоди, порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», відповідач заподіяв істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 3679 гривень. За цих підстав, посилаючись на те, що шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, не відшкодована, прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь держави на рахунок, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області, грошові кошти в розмірі 3679 грн. В судовому засіданні прокурор [PERSON] позов підтримала. Представник Державної\~екологічної інспекції\~у Донецькій\~області надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку з відбуттям покарання в Криворізькій виправній колонії (80), позов визнав. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 26.05.2021 року у справі № 236/1938/21 затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та [PERSON] , якою останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробувальним терміном один рік. Згідно з вироком суду, 28.04.2021 року [PERSON] , перебуваючи у лісовому масиві, розташованому у кварталі № 69 виділі № 20 Дробишевського лісництва ДП «Лиманський лісгосп», який включений до складу Національного природного парку «Святі гори» без вилучення у землекористувачів, відноситься до зони регульованої рекреації парку та є територією природно-заповідного фонду України, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів - лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 5, 12, 38, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 10 Закону України «Про рослинний світ», а також всупереч вимогам пунктів 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», здійснив незаконну вирубку восьми дерев породи «сосна звичайна» наступними діаметрами: 16,5 см. 14.5 см, 16,0 см, 16,5 см, 15,0 см, 19,5 см, 17,5 см, 16 см, чим завдав істотну шкоду навколишньому природному середовищу на загальну суму 3679 гривень. Частиною 6 статті 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. ч. 1, 3, 7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Статтею 107 Лісового кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до вимог п. «д» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. При цьому відповідно до вимог ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з Положенням про державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19\~квітня 2017\~р.\~№ 275 \~Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Підпунктом 8 частини 4 вказаного Положення Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами. Відповідно до частини другої\~статті 4, частини четвертої статті 42 ЦПК України\~у випадках, встановлених законом,\~\~до суду можуть звертатися та брати участь у справах органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно з положеннями пункту 3\~\~статті 131-1 Конституції України\~\~на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом. Відповідно до\~статті\~\~1\~\~Закону України «Про прокуратуру»\~прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені\~Конституцією України\~функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді\~\~(пункт 2 частини першої\~статті 2 Закону України «Про прокуратуру»). Частиною 3\~статті 23 Закону України «Про прокуратуру»\~визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор на виконання приписів\~статті 56 ЦПК України, частини 3 та 4\~статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» навів\~у позові\~в чому,\~на його\~думку,\~полягає порушення\~інтересів держави,\~а також,\~що орган,\~уповноважений державою\~на здійснення\~відповідних функцій\~у спірних\~правовідносинах,\~-\~Державна екологічна\~інспекція не\~вжила заходів\~щодо відшкодування шкоди, завданої діями відповідача, що підтверджується листом Державної екологічної інспекції у Донецькій області від 18.01.2022 року, що давало прокурору достатні підстави для звернення до суду з цим позовом. Суд вважає доведеним, що внаслідок протиправних винних дій відповідача - незаконної порубки дерев було заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу на суму 3679 грн. Отже, позов керівника прокуратури можливо задовольнити, стягнувши з відповідача на користь держави у рахунок відшкодування заподіяної шкоди 3679 грн. Крім того, частиною 1 статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved