Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

02 січня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до Козельщинського районного суду зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив суд стягнути зі [PERSON] на його користь суму заборгованості за кредитним договором № С-501-010592-18-980 у розмірі 12468,20 грн, у тому числі: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 5497,31 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 6970,89 гривень. Також, позивач просив стягнути з відповідачки судові витрати. Процесуальні дії у справі Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 січня 2024 року позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 27 лютого 2024 року та запропоновано позивачу надати до суду докази на підтвердження власних позовних вимог, зокрема факту видачі кредиту відповідачці (виписку по рахунку, докази встановлення кредитного ліміту, меморіальний ордер тощо), копії яких заздалегідь направити відповідачці, а докази направлення - суду (а.с. 35-36). У судове засідання 27.02.2024 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, не з`явився. Подав заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 40-41). Позивач ухвалу суду від 04.01.2024 не виконав, копії доказів на підтвердження факту видачі кредиту не надав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання 27.02.2024 не з`явилася, поштове відправлення (конверт) з ухвалою суду від 04 січня 2024 року та копією позовної заяви з додатками повернувся до суду з довідкою про причини повернення/досилання з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 38). Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 01 квітня 2024 року, повторно викликано сторін, у тому числі відповідачку шляхом розміщення на вебсайті «Судова влада України» оголошення про призначення справи до розгляду (а.с. 46-48). Цією ж ухвалою витребувано від позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» докази по справі. 18.03.2024 на виконання ухвали суду від 27 лютого 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано витребувані докази по справі (а.с. 53-84; 85-114). Сторони у судове засідання 01.04.2024 не з`явилися. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, у випадку неявки у судове засідання відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, поштове відправлення (конверт) з ухвалою суду та повісткою повернувся до суду з довідкою про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою» 21.03.2024 (а.с. 117-118), що у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України уважається днем вручення судової повістки. Отже, у розумінні п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 38-39,50,116-118), причини неявки у судове засідання не повідомила, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву до суду не подавала. Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Аргументи сторін Позиція позивача (а.с. 3-5) Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 грудня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідеа Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № С-501-010592-18-980. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № С-501-010592-18-980 від 10.12.2018, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № С-501-010592-18-980 від 10.12.2018 у сумі 12468,20 грн, з яких: - 5497,31 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 6970,89 грн. - сума заборгованості за відсотками. За ствердженням позивача, з моменту отримання права вимоги до [PERSON] , а саме з 07.07.2023 позивачем не здійснювалось нарахування жодних додаткових нарахувань й умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статті 509, 512, 516, 525, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625-626, 628, 633-634, 638-639, 641-642, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України, статті 4, 13, 19, 27, 43, 58, 60, 133, 141, 175, 177, 184,247-279 ЦПК України, та правові висновки Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 (постанова від 23 вересня 2015 року). Позиція відповідача Відповідачка не скористалася своїм правом на надання відзиву на позовну заяву, будь-яких заперечень на позов суду не надала, власну позицію щодо предмета спору не висловила. Фактичні обставини справи, встановлені судом 10.12.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачкою [PERSON] було укладено угоду № С-501-010592-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка містить підпис клієнта [PERSON] (надалі по тексту рішення - договір кредиту, кредитний договір) (а.с.7). Відповідно до умов договору кредиту: -банк відкриває клієнту поточний рахунок [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буде використовуватися у рамках угоди та договору, у тому числі для розміщення коштів і відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну картку MasterCard (п.2); -банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії по поточному рахунку (кредитна лінія, кредит) на таких умовах (п. 3); -максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200000 грн (п.3.1); -ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладання угоди, становить 6000 грн. Ураховуючи, що зобов`язання банку щодо встановлення ліміту кредитної лінії є для нього відкличним та без ризиковими, визначення суми кредитної лінії, що може бути доступна клієнту, протягом строку дії відновлюваної кредитної лінії здійснюється банком у межах встановленого угодою максимального ліміту кредитної лінії без будь-яких обмежень (п.2.3); -процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 48,00% річних (п. 3.3); -перший розрахунковий період триває з дня відкриття банком БПР до того ж числа наступного місяця, але при відкритті договору після 25 числа місяця завжди переноситься на перше число наступного місця. Подальші розрахункові періоди розпочинаються з наступного дня після закінчення попереднього розрахункового періоду та закінчуються наступного місяця у число, відповідне даті початку розрахункового періоду (3.4); -реальна річна ставка складає 76,70%, загальна вартість кредитної лінії складає 474,70 грн за кожні 1000 грн використаної кредитної лінії (п. 5.11); -сторони погодились, що позовна давність за спорами, що випливають з угоди, становить 10 років (п. 6); -угода є укладеною з дня її підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань(п. 7). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного власноруч 10.12.2018 [PERSON] ,: тип кредиту - кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - 1000 грн (загальна вартість кредитної лінії розраховано за кожні 1000 грн); строк кредитування - 12 місяців, мета отримання кредиту - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - кредитна лінія на поточний рахунок споживача, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів; процентна ставка відсотків річних - 48,00%; тип процентної ставки - фіксований; загальні витрати за кредитом - 474, 63 грн (загальна вартість кредитної лінії розраховано за кожні 1000 грн); орієнтована загальна вартість кредиту для споживача - 1474, 63 грн (загальна вартість кредитної лінії розраховано за кожні 1000 грн); послуги страховки - 1% від суми фактичної заборгованості на кінець розрахункового періоду, але не менше 20 грн; пеня - за кожен день прострочки на прострочену суму в розмірі 0,15 % - в період від 1 до 60 календарних днів та 0,65 - в період прострочення оплати з 61 календарного дня; штраф - 50,00 грн за порушення термінів погашення сплати обов`язкового мінімального платежу, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 72% (а.с.9-10). Згідно з прибутковим позабалансовим ордером від 10.12.2018 кредитний договір № С-501-010592-18-980 оприбутковано на позабаланс; підстава - видача кредиту [PERSON] (а.с. 11). Підписанням Заяви № С-501-010592-18-980 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» відповідачка [PERSON] виявила бажання акцептувати Публічну оферту АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку від 20 жовтня 2014 року, яка розміщена на сайті банку за відповідною електронною адресою на умовах, запропонованих банком (а.с. 12). 10.12.2018 відповідачка підписала заяву на приєднання до договору добровільного страхування життя (а.с.13). У цей же день [PERSON] надала письмову згоду АТ «Ідея Банк» на формування кредитної історії та передачу ТОВ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій», про що свідчить згода фізичної особи - суб`єкта кредитної історії (а.с. 14). 07.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023 (а.с. 16-17). Згідно з п. 5.1 договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання фактором зобов`язань передбачених. 4.1 цього договору. П. 4.1 цього договору передбачає, що фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування …… шляхом перерахування 100% вказаної суми на рахунки клієнта протягом 3-х банківських днів після отримання Реєстру боржників… Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 2 від 07.07.2023 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № С-501-010592-18-980 від 10.12.2018 у загальній сумі 12468,20 грн, з яких: - сума заборгованості за основним боргом - 5497,31 гривень; - сума заборгованості за відсотками - 6970,89 гривень (а.с. 18). Згідно з копією платіжної інструкції від 11.07.2023 № 19913 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало АТ «Ідея Банк» 15 300 000,00 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу №07072023 від 07.07.2023 (а.с. 19). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №С-501-010592-18-980 від 10.12.2018 за період з 07.07.2023 по 30.11.2023, наданим позивачем, вбачається, що боржником є [PERSON] , станом на 07.07.2023 загальна сума заборгованості відповідачки перед первісним кредитором АТ «Ідея Банк» складала - 12468,20 грн, яка складалась зі залишку заборгованості за основним боргом - 5497,31 грн та залишку заборгованості за відсотками - 6970,89 грн. Станом на 30.11.2023 заборгованість відповідачки перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 12468,20 грн, яка складається зі залишку заборгованості за основним боргом - 5 497,31 грн та залишку заборгованості за відсотками - 6970,89 грн (а.с. 15). З виписки за рахунком [NUMBER], належним [PERSON] , за період з 10.12.2018 по 07.07.2023 вбачається, що відповідачка систематично користувався кредитною карткою та отримувала кредитні транші. Загалом за вказаний у виписці період відповідачкою було використано 28493,12 грн (а.с. 56-81). Застосовані судом норми права Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 Цивільного кодексу України - ЦКУ). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ). Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 1-2 ст. 207 ЦКУ). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦКУ, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦКУ). Відповідно до ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За ст. 518 ЦКУ боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1082 ЦКУ боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення З матеріалів справи вбачається, що між АТ «Ідея Банк» (первісний кредитор) та відповідачкою [PERSON] у простій письмовій формі було укладено кредитний договір на умовах кредитування рахунку шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії з максимальним кредитним лімітом 200000,00 грн. Факт укладення кредитного договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем. Відповідно до умов кредитного договору та паспорту споживчого кредиту його сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту (кредитний ліміт); строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування кредитом та відповідальність (неустойка) за порушення умов кредитування. Згідно з умовами кредитного договору відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договором. З виписки за рахунком відповідачки та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачка систематично користувався кредитною карткою та має непогашену заборгованість 12468,20 грн, розраховану станом на 30.11.2023, у тому числі залишок заборгованості за основним боргом - 5497,31 грн та залишок заборгованості за відсотками - 6970,89 грн. Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також виписка банку згідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за № 571/20884, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі Доказів проведення повного розрахунку за отриманим кредитом з первісним кредитором чи з позивачем як новим кредитором матеріали справи не містять. Отже, відповідачка умови кредитного договору порушила та у строк, встановлений умовами кредитного договору (12 місяців), кредитні кошти у повному обсязі не повернула. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу в обсязі та на умовах, що існували на дату відступлення прав вимоги. Отже позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором, станом на дату розгляду справи у суді є кредитором по відношенню до відповідачки та має законне право вимоги до відповідачки, що ґрунтується на договорі. Відповідачка наведене у позовній заяві не спростувала, своїм правом на подання до суду контррозрахунку заборгованості не скористалася, доказів сплати заборгованості за кредитним договором або належних доказів на спростування отримання кредиту до суду не надала, тому суд позовні вимоги позивача задовольняє, оскільки уважає їх обґрунтованими та доведеними доказами, що містяться у матеріалах справи. Розподіл судових витрат Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2684,00 грн (а.с. 1, 2). З урахуванням того, що позов позивача підлягає задоволенню, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивача у сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved