Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, вказавши, що він є власником транспортного засобу марки "Nissan X-Trail" рік випуску 2004, ідентифікаційний номер [NUMBER] , колір -синій реєстраційний номер [NUMBER] , що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серї [NUMBER] , виданого ТСЦ 5341, дата реєстрації від 04.07.2022 року. Станом на сьогоднішній день належний йому автомобіль перебуває у незаконному володінні відповідача [PERSON] , якому він був переданий у тимчасове користувавання. Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем ЗСУ та товаришем по службі його сина [PERSON] . Зі слів [PERSON] у серпні 2022 року, він отримав відпустку за сімейними обставинами та з метою поїздки до м. Славута Хмельницької області попросив у його сина передати йому у тимчасове користування його автомобіль з реєстраційними документами. Водночас, відповідач обіцяв негайно повернути автомобіль, як тільки повернеться з відпустки. Зазначений автомобіль у серпні 2022 року було передано відповідачу в смт. Петрове Кіровоградської області та до цього часу йому не повернуто. Минуло більше року та на його прохання повернути автомобіль, відповідач не реагує та уникає розмов на тему автомобіля. У липні 2023 року він звернувся до Полтавського районного управління поліції ГУНП у Полтавській області із заявою щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, який належить йому на праві власності. З цього приводу працівники Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області у взаємодії із працівниками Славутського відділу поліції вживали необхідних заходів щодо повернення йому автомобіля. Поліцейським вдалося зафіксувати факт наявності автомобіля за адресою : [ADDRESS] . В ході поліцейського реагування [PERSON] вів себе агресивно та некоректно, допускав нецензурні висловлювання в адресу працівників поліції та відносно його сина, який був присутнім під час бесіди із поліцейськими. На прохання правоохоронців повернути йому майно відповідач не відреагував та автомобіль йому не повернув, чим порушив його право власності. Листом Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області від 15.08.2023 року від 15.08.2023 року № 7694 йому було поінформовано про відсутність у даній події ознак кримінального правопорушення та про наявність ознак цивільно-правових відносин. Просив суд витребувати у [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) та передати [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), належний йому на праві власності автомобіль марки "Nissan X-Trail" рік випуску 2004, ідентифікаційний номер [NUMBER] , колір -синій реєстраційний номер [NUMBER] , а також приналежні до нього речі : оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданий ТСЦ 5341, дата реєстрації від 04.07.2022 року, ключі до замка запалювання вказаного транспортного засобу. Стягнути судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280-289 ЦПК України, суд ухвалює рішення в заочному порядку, оскільки відповідач не з`явився до суду без поважних причин, про розгляд справи повідомлений належним чином, позивач згоден на розгляд справи в заочному порядку. Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, у зв`язку із відсутністю сторін. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки "Nissan X-Trail" рік випуску 2004, ідентифікаційний номер [NUMBER] , колір - синій, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серї [NUMBER] , виданим ТСЦ 5341, дата реєстрації від 04.07.2022 року. З відповіді Полтавського районного управління поліції в Полтавській області від 15.08.2023 року слідує, що працівниками сектору НЗТЗ ВКП Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було проведено перевірку з приводу повідомлення [PERSON] , яке зареєстроване в ЄО № 16080 від 26.07.2023 року. За результатами перевірки прийняте рішення про списання матеріалу до справи Полтавського РУП у порядку Закону України "Про звернення громадян" у зв`язку з відсутністю в події ознак кримінального правопорушення, в даному випадку вбачаються ознаки цивільно-правових відносин. Крім того, позивачем долучені письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проте суд не приймає їх до уваги у зв`язку з тим, що вони є неналежними доказами, оскільки свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні, під присягою та попереджаються про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та відмову від надання показів відповідно до ст. 230, 231 ЦПК України. З пояснень [PERSON] , відібраних 28.07.2023 року начальником сектору дізнання Відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Улашуком А.В. в ході проведення перевірки за заявою [PERSON] слідує, що [PERSON] уклав усний договір купівлі -продажу із [PERSON] про продаж автомобіля марки "Nissan X-Trail" рік випуску 2004, ідентифікаційний номер [NUMBER] , колір - синій реєстраційний номер [NUMBER] , за що передав йому грошові кошти в сумі 3000 доларів США , а потім ще 1600 доларів США, решту суми 400 доларів США він не має можливості йому віддати, оскільки [PERSON] перестав виходити на зв`язок. Вважає, що користується автомобілем на законних підставах. Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Звертаючись із цим позовом до суду, позивач стверджував, що його волевиявлення на відчуження спірного автомобіля [PERSON] не було, автомобіль було передано його сином відповідачу у тимчасове користування, а тому він підлягає витребуванню в останнього набувача [PERSON] який користується ним незаконно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», в п. 26 зазначено, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України. Основним речово-правовим способом захисту права власності є віндикаційний позов. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У постанові ВС України від 11 грудня 2023 року (справа № 752/5281/20, провадження № 61-1371 сво 23), зазначено, що у випадку, коли річ вибуває з володіння власника за його бажанням, власник сам несе ризик вибору контрагента, якому він вирішив довірити своє майно. Отже, у разі наявності волі власника щодо передання іншій особі транспортного засобу, доказом якої є наявність у володільця реєстраційного документа на цей транспортний засіб, відсутні підстави вважати, що така особа володіє транспортним засобом неправомірно. У випадку, якщо власник із власної волі передав (вручив) рухому річ іншій особі, що мало наслідком позбавлення можливості впливу на таку річ, таку ситуацію слід кваліфікувати як вибуття рухомої речі з володіння власника за його волею. Не вважається вибуттям транспортного засобу з володіння власника (особи, якій він передав майно у користування) таким, що відбулося не з його волі в розумінні положень пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України у випадку передачі майна власником іншій особі в користування. Якщо воля на передачу володіння мала місце і потім відповідна річ була відчужена (неважливо - особою, якій власник передав володіння, чи будь-якою іншою особою), то задоволення віндикаційного позову до добросовісного набувача цієї речі виключається. При цьому відсутні підстави стверджувати, що має йтися лише про таку втрату володіння річчю з волі власника, яка зумовлена наданням власником іншій особі права розпоряджатися цією річчю, адже змішування волі власника на передання речі у фактичне володіння іншої особи та мотивів такого передання є неприпустимим. Так само не має значення, чи була відповідна річ передана власником у володіння іншої особи на певному правовому титулі чи без установлення такого. Цей підхід ґрунтується на давній максимі германського права «Hand muss Hand wahren» (нім.: «рука за руку відповідає»), що означає: лише речі, які буквально вийшли з рук власника проти його волі, можуть бути витребувані. Натомість речі, які були власником добровільно передані особі, яка їх відчужила (чи втратила з подальшим відчуженням іншою особою), не можуть бути витребувані в добросовісного набувача. Власник речі (у цьому випадку автомобіля) повинен нести ризик обрання контрагента, який може своєю недобросовісною поведінкою позбавити його права на витребування своєї речі. У такому разі власник може захистити своє право шляхом звернення з позовом про відшкодування збитків до особи, якій він передав річ у користування і володіння, оскільки спірне майно вибуло з його власності з його волі, а тому правовий механізм, передбачений вимогами 388 ЦК України, застосуванню до спірних правовідносин не підлягає. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року у справі № 761/44057/19 (провадження № 61-19405св20) про те, що : «норми статті 388 ЦК України можуть застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. З доказів наданих позивачем слідує, що його автомобіль вибув з його володіння у володіння сина [PERSON] за його волею, так як і з володіння [PERSON] у володіння відповідача [PERSON] вказаний автомобіль також вибув за згодою володільця, тому таке майно не підлягає витребуванню від добросовісного набувача на підставі віндикаційного позову, а позивачу надається можливість вимагати відшкодування збитків від особи, яка не повернула річ. У випадку коли річ вибуває з володіння власника за його бажанням, власник сам несе ризик вибору контрагента, якому він вирішив довірити своє майно. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанови Великої Палати Верховного Суду: від 29 вересня 2020 року у справі № 378/596/16-ц, провадження № 14-545цс19, від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20, провадження № 12-61гс21 (пункт 148)). З цих підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на обрання позивачем неправильного способу захисту.

Outcome: dismissed