Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

5 січня 2024 року до Куликівського районного суду Чернігівської області звернулась [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Вимоги мотивує тим, що позивач з відповідачем. перебували в шлюбі, який розірвано 31 березня 2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачем. Син з 01.09.2023 року зарахований та навчається в Національному університеті «Чернігівська політехніка». Строк закінчення навчання 30.06.2027. 01.01.2024 син досяг повноліття. Посилаючись на ст. 199 СК України просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісяця на утримання повнолітнього сина [PERSON] на період його навчання. 27 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач позов визнав частково, не заперечував свого обов`язку утримувати дитину, проте не погодився з розміром аліментів, про стягнення якого просить позивач. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 6) [INFO] року [PERSON] досяг повноліття. Проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 6, 10, 11) Згідно довідки Національного університету «Чернігівська політехніка» № 800-23/340 від 18.12.2023, [PERSON] з 01.09.2023 навчається на першому курсі навчально-наукового інституту механічної інженерії, технологій та транспорту Національного університету «Чернігівська політехніка» на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету України. Закінчення навчання 30.06.2027 року (а.с. 7) Згідно п.п. 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до норм ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Виходячи зі змісту ст. 182 СК України, до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд при вирішенні спору приймає до уваги, що відповідач, як батько, зобов`язаний приймати участь у наданні матеріальної допомоги сину у зв`язку з навчанням, тягар його утримання не може бути покладений тільки на матір. Докази, які б свідчили про неспроможність відповідача надавати таку допомогу, відповідач суду не надав. Також суд приймає до уваги, що позивачем не надано доказів, які б вказували, на розмір витрат, які вона несе у зв`язку з продовженням навчання повнолітнього сина, та обґрунтування розміру аліментів, які вона просить стягувати з відповідача. Виходячи з інтересів позивача та повнолітньої дитини сторін, враховуючи надані суду докази щодо продовження повнолітнім сином навчання, а також беручи до уваги те, що відповідач не заперечував свого обов`язку сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а лише не погоджувався із їх розміром, не надав доказів неможливості ним сплачувати аліменти, приймаючи до уваги всі обставини, які мають значення при вирішенні даної справи, а саме відсутність у відповідача інших утриманців, на яких він сплачує аліменти, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та доцільність стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5 січня 2024 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення дитиною 23 років або припинення навчання. На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривні 20 коп.

Outcome: partial