Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

30.10.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, від шлюбу вони мають спільну дитину- [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з матір`ю. Донька навчається на 3 курсі факультету адвокатури першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого денної форми навчання за спеціальністю: 081 Право за кошти державного бюджету, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Як вказує позивач, відповідач не сплачує аліменти та не допомагає матеріально, хоча є працездатним, офіційно працевлаштованим, має стабільну заробітну плату, не є інвалідом та не має хронічних захворювань, інших дітей не має, аліментні зобовязання відсутні, за виконавчими листами стягнень не має. Враховуючи вище вказане, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з батька на утримання доньки, що продовжує навчання. Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано час для подання заяв по суті. До суду 08.12.2023 року надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування позову, [PERSON] зазначив, що він заперечує проти заявлених вимог, оскільки він допомагав доньці матеріально після досягнення повноліття шляхом перерахування коштів на її особистий рахунок та надавав кошти особисто їй в руки. Відповідач вказав, що з червня 2023 року донька перестала з ним спілкуватись, спроби налагодити стосунки ні до чого не привели. Крім того, [PERSON] вказав, що донька навчається ІІІ курсі на денній формі навчання за рахунок коштів бюджету дистанційно, а тому витрат на навчання, гуртожиток та проїзд немає. Також, відповідач зазначив, що з 01.07.2023 року він перебуває у шлюбі з громадянкою [PERSON] , яка мешкає з ним та її малолітньою дитиною, яка потребує матеріальної допомоги з його боку. Крім того, [PERSON] вказав, що він та [PERSON] очікують у грудні 2023 року народження спільної дитини, яка теж потребує матеріального забезпечення. Відповідач посилався на те, що він здійснює матеріальну допомогу свої матері [PERSON] , яка є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи. Також, [PERSON] вказав, що він утримує житло, в якому проживає зі своєю сімєю та сплачує за комунальні послуги, має кредитні зобовязання. Зважаючи на вище вказане, наполягав на відмові в задоволенні позову. 18.12.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначила, що донька, хоч і є повнолітньою, потребує матеріальної допомоги батьків. Також вказала, що дистанційна форма навчання не змінює наявність завантаженості дитини, розкладу занять, а тому часу для пошуку роботи та заробітку у неї немає. Будь-які джерела доходу у доньки відсутні. Позивач посилалася на те, що батько не цікавиться успіхами доньки та не обізнаний щодо потреб та труднощів, які виникають у дитини під час дистанційного навчання. [PERSON] наполягала на тому, що обовязком батьків є на період навчання доньки забезпечувати потреби дитини в харчуванні, одязі, взутті, оплаті послуг інтернет-звязку, купівлі навчальної літератури та матеріалів, забезпечення належних житлових умов. Також, позивач вказала, що дитина має вади здоровя, а саме короткозорість, складний міопічний астигматизм обидва ока та їй призначено програму рефракційної терапії за допомогою лінз. Крім того, доньці поставлений діагноз гострий лівобічний пієлонефрит, встановлені ознаки ураження задньої хрестоподібної звязки правого колінного суглобу, більш імовірно, гангліон -кіста, вугрова хвороба, на лікування вище вказаного необхідна велика кількість коштів. Щодо коштів, що надавав відповідач дитині, ці гроші йшли на потреби доньки в період з грудня 2021 року по липень 2023 року. Позивач вказала, що посилання відповідача на неможливість утримання рідної дитини є необґрунтованими та просила задовольнити позов в повному обсязі. У судове засідання позивач не зявилася, надала телефонограму, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не зявився, у відзиві заперечував проти задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала телефонограму про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували з 01.03.2003 року у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 25.09.2019 року, що підтверджується копією рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області про розірвання шлюбу(а.с.8). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Донька навчається дистанційно на 3 курсі факультету адвокатури першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого денної форми навчання за спеціальністю: 081 Право за кошти державного бюджету, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Вказане підтверджується довідкою та не оспорюється сторонами(а.с.11). Донька [PERSON] мешкає з матірю, про що свідчить довідка(а.с.14). Позивач вказала в позові, що відповідач не сплачує аліменти та не допомагає матеріально, хоча є працездатним, офіційно працевлаштованим, має стабільну заробітну плату, не є інвалідом та не має хронічних захворювань, інших дітей не має, аліментні зобовязання відсутні, за виконавчими листами стягнень не має. Також [PERSON] надала свою довідку про доходи (а.с.13), на підтвердження необхідності надання матеріальної допомоги дитині відповідачем. Крім того, разом з відповіддю на відзив позивачем було надано медичну та іншу документацію(а.с.71-81), відповідно до якої [PERSON] має вади здоровя, а саме має діагноз -короткозорість, складний міопічний астигматизм обидва ока, крім того має діагноз -гострий лівобічний пієлонефрит. Також встановлені ознаки ураження задньої хрестоподібної звязки правого колінного суглобу, більш імовірно, гангліон -кіста, наявна вугрова хвороба. Враховуючи вище вказане, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з батька на утримання доньки, що продовжує навчання. Як вказав в відзиві [PERSON] , він працює в Лозівському РВП ГУ НП в Харківській області. Відповідно до довідки з місця роботи, витребуваної на підставі ухвали суду(а.с.106), відповідач має стабільний заробіток. Щодо посилань відповідача на надання фінансової допомоги доньці, судом були дослідженні квитанції долучені [PERSON] до відзиву(а.с.42-62). Так, з квитанцій вбачається перерахування коштів відповідачем на рахунок дитини [PERSON] за періоди: грудень 2021 року -січень 2022 року, березень 2022 року - січень 2023 року, квітень 2023 року -травень 2023 року. Аналізуючи вище викладене, суд не може встановити надання фінансової допомоги в період з червня 2023 року. Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, слід зазначити, що періодична фінансова допомога не позбавляє права позивача на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Дослідивши викладене у відзиві, а також документи, долучені відповідачем до нього, суд встановив, що [PERSON] перебуває з 01.07.2023 року у шлюбі з [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб(а.с.38). [PERSON] має дитину- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.40). Також, відповідно до виписки, [PERSON] станом на 10.11.2023 року була вагітна(а.с.39). Щодо вищевказаного та посилань [PERSON] на наявність нової дружини з дитиною, батьком якої він не є, суд приходить до висновку, що вказане не може вказувати на неможливість сплати аліментів на утримання повнолітньої рідної дитини, яка навчається. Крім того, встановити чи надається фінансова допомога [PERSON] її рідним батьком з наявних у справі матеріалів неможливо. Стосовно посилань на вагітність [PERSON] та народження дитини у грудні 2023 року, суд виходить з того, що з даної виписки батьківство відповідача встановити неможливо та в подальшому доказів народження дитини [PERSON] долучено так і не було. Відповідачем разом з відзивом надано також копію пенсійного посвідчення [PERSON] , в якому вказано, що вона є інвалідом ІІІ групи (а.с.41). Як зазначає [PERSON] у відзиві, [PERSON] є його матірю, яка перебуває на його утриманні, однак доказів родинних відносин з [PERSON] та надання фінансової допомоги їй суду не надано. Твердження відповідача про наявність витрат на утримання житла та кредитні зобовязання ні чим не підтверджені та вони не є підставою для звільнення від сплати аліментів. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на доньки у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2025 року. Так, згідно з ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вищевказаних обставин, беручи до уваги стан здоровя доньки, зважаючи на відсутність стягнень з [PERSON] за виконавчими листами та наявність постійного стабільного заробітку, суд вважає за можливе задовольнити позов, стягнувши з [PERSON] аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 30.10.2023 року та до закінчення дитиною навчання, а саме до 30.06.2025 року, однак не довше, ніж до досягнення дитиною 23 років. Згідно з п. 7 ч. 1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Судовий збір на користь держави стягується з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved