Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

В лютому 2024 року до Дзержинського міського суду Донецької області за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб, який зареєстрований між сторонами 28 червня 2008 року виконавчим органом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис №32. Зазначає, що під час шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач зазначає, що останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідачка проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечує, позов визнає. Однак спростовує викладені у позовній заяві позивачем обставини стосовно їх подружнього життя, а саме: зазначає, що причиною припинення їх відносин стала саме поведінка позивача та його неналежна увага до родини. Просила суд розглянути справу у її відсутність, витрати по сплаті судового збору просила з неї не стягувати. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В свою чергу, згідно зі ст.ст.109, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Отже,\~як встановлено\~судом,\~ між\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 28 червня 2008 року зареєстровано шлюб виконавчим органом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис №32, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 10.11.2023. Під час шлюбу у подружжя народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] . Спори про поділ майна при розірванні шлюбу між сторонами відсутні. Шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільне господарство не веде. Також з позовної заяви вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. При цьому, суд зауважує на тому, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Окрім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачкою, що, враховуючи наявність для цього законних підстав, є приводом для задоволення позову згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України. Відповідно до ст.113\~Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачкою не заявлене клопотання про зміну після розірвання шлюбу прізвища на дошлюбне. Згідно з чч.1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно з ч.1\~ст.142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У матеріалах справи наявна квитанція про сплату позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн. за подання до суду позову. Згідно з ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1\~ст.142 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, на підставі ч.1\~ст.142 ЦПК України\~позивачеві слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить\~грошову суму\~536,80 грн.\~Другу половину суми судового збору в розмірі 536, 80 грн\~слід стягнути з відповідачки у користь позивача\~на підставі ч.1\~ст.141 ЦПК України. Суд не бере до уваги вимогу відповідачки щодо не стягнення з неї судового збору, оскільки суд не вбачає законних підстав для звільнення її від сплати судового збору на підставі\~ Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved