Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 28 травня 1998 року. Позивачка вказує, що сімейне життя з відповідачем не склалось. У сторін різні погляди на життя, що призводило до частих конфліктів, непорозумінь. З 2015 року вони не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, неповнолітніх дітей сторони не мають. Враховуючи, що шлюб існує формально, позивачка просить шлюб розірвати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 16 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, у клопотанні від 25.03.2024 р. представник позивачки просив справу слухати у їх відсутність, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим його місцем проживання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 28.02.2024 р., а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідність до вимог ст.128 ЦПК України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 травня 1998 року, місце реєстрації: Горохівський районний відділ реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис №16. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.5). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались: сторони проживають окремо з 2015 року, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, про що свідчить клопотання її представника. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved