Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

В лютому 2024 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] 2017 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., починаючи з лютого 2024 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка вказує, що 21 лютого 2017 від шлюбу між нею та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис 15 квітня 2022 року та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . 18.07.2022 року між сторонами було розірвано шлюб, донька залишилась проживати з позивачкою , та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх прямих обов`язків та не допомагає у виховані та забезпечені дитини, через що і виникла необхідність стягувати аліменти у примусовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення у повному обсязі не заперечував. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. 22 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Ленінським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Південного міжрегіонального управління юстиції Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.07.2022 року. шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до інформації про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS] , дитина [PERSON] проживає з матір`ю. Позивачка вказує, що батько дитини не приймає участі у вихованні та натуральному забезпеченні, не дбає про дитину та не дає достатніх коштів на її утримання. З позовної заяви вбачається, що відповідач працює на двох підприємствах, з одного отримує мінімальну заробітну плату, на другому працює неофіційно. Має постійний досить значний дохід, нещодавно придбав автомобіль та трикімнатну квартиру. Тому, позивачка вважає що фіксована сума у розмірі 3000 грн є під`ємною для відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зазначене підтверджується п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08.07.2017, внесено зміни до Сімейного кодексу України, де частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. Згідно з частиною першою статті 76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78\~ЦПК\~України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80\~ЦПК\~України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89\~ЦПК\~України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивачки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., з подальшою щорічною індексацією, щомісячно. Суд вважає, що такий розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину не буде порушувати майнові права дитини. Крім того, при прийнятті рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в зазначеному розмірі судом прийнято до уваги, що даний розмір не є меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу, стягнення аліментів повинно проводитись починаючи з 27.02.2024 р. до досягнення дитиною повноліття. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією, що відповідає нормам Сімейного кодексу та не порушує права та інтереси дитини. Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved