Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-31 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] 30.10.2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку. Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 у справі №522/17188/20 шлюб між сторонами розірвано, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частин усіх видів доходів, починаючи з 01.10.2020 до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Водночас, позивач має ще двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , на утримання яких з позивача також стягуються аліменти на користь [PERSON] відповідно до судового наказу Суворовського районного суду м. Одеси від 28.12.2022 у справі №523/15361/22 у розмірі 1/3 усіх видів заробітку. [PERSON] в своєму позові вказала, що інших утриманців у позивача немає, що не відповідає дійсності. Стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від доходів на утримання однієї дитини, відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Тож, наразі одна дитина позивача має більше утримання у порівнянні з двома іншими, що не відповідає принципу справедливості, а з позивача стягується 2/3 його доходів, що і стало підставою звернення до суду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2023 провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 12.12.2023. До суду 04.12.2023 надійшов відзив представника [PERSON] [PERSON] згідно якого заперечують позов, просять відмовити у його задоволенні. В обґрунтування відзиву зазначено, що [PERSON] та [PERSON] мешкають разом та він утримує свою сім`ю. Крім того, заробітна плата позивача як військовослужбовця складає 130\~000 грн, який він приховує від відповідачки та від суду. Відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, оскільки його матеріальне становище не погіршилося, він має нормальне здоров`я та гарний дохід. У судовому засіданні 12.12.2023 проведеному за участі представника позивача [PERSON] було задоволено заяву відповідачки про відкладення розгляду справи, наступне засідання призначено на 31.01.2024. До суду 21.12.2023 надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] , згідно якої зазначає, що позивач не зазначав свого доходу, тому не вводив суд в оману. Дійсно [PERSON] проходить військову службу в Збройних Силах України за контрактом. Крім того, відповідач помиляється в тому, що позивач мешкає з [PERSON] , адже з 06.04.2022 перебуває у шлюбі з [PERSON] . У судовому засіданні 31.01.2024 представник позивача [PERSON] надала вступне слово та просила оголосити перерву для надання доказів, суд задовольнив клопотання та оголосив перерву до 01.04.2024. У судовому засіданні 01.04.2024 представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] заперечувала щодо позову. Суд, дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 по справі №522/17188/20 задоволено позов [PERSON] , розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 01.10.2020 та до 18.10.2036. Разом з тим, [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] та свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси від 28.12.2022 у справі №523/15361/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку з 05.12.2022 і до 08.12.2033. За обома судовими рішеннями відкриті виконавчі провадження. 06 квітня 2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] дійсно є військовослужбовцем та проходить з службу за контрактом у Збройних силах України, що підтверджується контрактом від 01.12.2022. [PERSON] відповідно до розрахунку заборгованості Приморського відділу ДВС у м. Одесі ПМУМЮ (м.Одеса) має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 300\~929,05 грн станом на 31.12.2023. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі\~зміни матеріального\~або сімейного\~стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Доводи позивача про те, що його діти отримують різне грошове забезпечення, що є несправедливим, не є обставиною передбаченою для зменшення розміру аліментів. Норми Сімейного кодексу України імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України) . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За нормами частин 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 у справі №522/1718/20 вбачається, що [PERSON] позов визнав, заперечень відповідача щодо стягнення аліментів з рішення суду не вбачається, при тому, що станом на час ухвалення рішення у нього вже було троє дітей. Доводи про те, що [PERSON] приховала інформацію про наявність у нього інших дітей, не спростовують той факт, що [PERSON] самостійно не заявив про це суду та не заперечував щодо розміру аліментів заявлених позивачем. На разі, матеріальний стан [PERSON] не погіршився, а виходячи з довідки про заборгованість по аліментам, навпаки покращився. Укладення нового шлюбу, не впливає на обов`язок батька утримувати своїх дітей. Про стан здоров`я позивач не надає жодної інформації. Отже, підстави позови не ототожнуються з підставами для зменшення розміру аліментів, а тому, виходячи з наявних доказів, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed