Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, які продовжують навчання, у якому покликалася на те, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано. Під час спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час, доньки: [PERSON] та [PERSON] досягли 18-ти річного віку, вступили та продовжують навчатись у Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» денної форми навчання, у зв`язку з чим потребують матеріального утримання. Відповідач перебуває у відмінному стані здоров`я, може працювати та отримувати дохід. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньок, які продовжують навчання, у розмірі по 1/4 на кожну дитину від усіх доходів відповідача. Такий розмір буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача надавати таке утримання. З огляду на вищезазначене, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які продовжують навчання у розмірі 1/4 на кожну дитину від усіх його доходів на період навчання у Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж», до липня 2025 року. Позивачка подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 квітня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.02.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що 03.02.2006 року складено відповідний актовий запис № 141 - розірвано. Неповнолітніх дітей сторін: дочку [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] - залишено проживати з матір`ю. Згідно Свідоцтва про зміну імені [PERSON] , [INFO] , змінила прізвище на « [PERSON] ». На даний час [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] , досягнули повноліття. [PERSON] та [PERSON] навчаються у Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» денної форми навчання. Термін закінчення навчання у коледжі 30.06.2025 року (а.с.20, 21, 22). Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормою ч. 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , навчаються у Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж» на денній формі навчання, що призводить до неможливості студенток офіційно працювати та отримувати доходи. Отже, повнолітні [PERSON] та [PERSON] об`єктивно потребують матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітніх дітей сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов діти потребують матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. При цьому, на переконання суду, несправедливим є покладення обов`язку по матеріальному утриманню повнолітніх доньок сторін, які продовжують навчання та потребують у зв`язку з цим матеріальної допомоги, лише на матір дитини, на утриманні якої вони перебувають. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітніх дітей сторін, які навчаються на денній формі навчання, безспірно потребують матеріальної допомоги, перебувають на утриманні позивачки. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, наявні підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітніх дітей на період навчання. Зважаючи на вище встановлені судом обставини, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання повнолітніх дітей сторін, які продовжують навчатись, слід визначити у розмірі 1/4 на кожну дитину від усіх його доходів на період навчання у Комунальному закладі фахової передвищої освіти «Івано-Франківський медичний фаховий коледж», до липня 2025 року. Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні сина, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітнього сина, який продовжує навчання. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved