Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що [PERSON] 31.01.2022, приблизно о 21 год. 45 хв., більш точний час в ході розгляду справи не встановлено, разом із [PERSON] матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, слідуючи у маршрутному таксі №146 до кінцевої зупинки по [ADDRESS] , побачивши у салоні таксі потерпілого [PERSON] , у якого при собі була сумка чорного кольору, повторно заздалегідь домовились про спільне вчинення відкритого викрадення майна [PERSON] , поєднаного з насильством над потерпілим, в тому числі із застосуванням заздалегідь підготовленого [PERSON] . аерозольного балончика із сльозоточивим газом, та реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, повторно, спільно та обумовлено, вийшовши із маршрутного таксі одночасно з потерпілим та прослідувавши за ним до тильної сторони будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] підбігли до потерпілого [PERSON] ззаду та, усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливим мотивом, з метою подолання опору, [PERSON] схопив [PERSON] за плече, розвернувши його до себе, а [PERSON] в цей час розпилив в сторону обличчя потерпілого газ з аерозольного балончика, не спричинивши при цьому потерпілому тілесні ушкодження. Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, [PERSON] наніс [PERSON] удар кулаком в обличчя та штовхнув останнього, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садна в ділянці грудини, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому, [PERSON] відкрито вирвав з правого плеча потерпілого [PERSON] сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якій знаходився паспорт громадянина України та ідентифікаційний номер на ім`я потерпілого [PERSON] , зарядні пристрої марки «Samsung» y кількості трьох штук, вартістю 150 гривень кожна та грошові кошти у сумі 1000 доларів США, що станом на 31.01.2022 згідно офіційного курсу НБУ становить 28 783,9 гривень, після чого, [PERSON] та [PERSON] місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 29 233,09 грн. Відповідно до Вироку Суворовського районного суду м. Одеси у кримінальній справі № 523/1810/23 від 23.02.2023 року [PERSON] визнано винним у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України. Так, ухвалою Одеського апеляційного суду у кримінальній справі № 523/1810/23 від 27.07.2023 року, апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури Паненко Е. частково задоволено, а саме вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 23.02.2023 року, яким [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України змінено в частині призначення покарання та викладення формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а саме призначено [PERSON] покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією усього належного майна, яке є його власністю. Виключено із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, твердження суду про вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень за попередньою змовою з [PERSON] , зазначивши про: «вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження стосовно якої закрито у зв`язку із смертю». В результаті вищезазначених кримінальних правопорушень [PERSON] було завдано майнової шкоди [PERSON] на загальну суму 29233,09 грн. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 29233,09 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 06.11.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явився. Однак, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача. Судом встановлено, що [PERSON] відбуває покарання у «Дніпровській ВК № 89» Дніпропетровської області. Ухвалою судді від 05.02.2024 року було доручено начальнику «Дніпровської ВК № 89» Дніпропетровської області вручити [PERSON] , [INFO] , позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та вчинити ряд процесуальних дій. На виконання вимог даної ухвали судді до суду надійшов лист Державної установи «Дніпровської виправної колонії (№ 89) № 89/5-1181/Єр від 27.02.2024 року, який містить розписку [PERSON] від 26.02.2024 року, з якої вбачається, що останній проти позивних вимог заперечує, та просить суд проводити розгляд справи за його відсутністю. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно приписів ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно п.\~8\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. По справі встановлено, що [PERSON] 31.01.2022, приблизно о 21 год. 45 хв., більш точний час в ході розгляду справи не встановлено, разом із [PERSON] матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, слідуючи у маршрутному таксі №146 до кінцевої зупинки по [ADDRESS] , побачивши у салоні таксі потерпілого [PERSON] , у якого при собі була сумка чорного кольору, повторно заздалегідь домовились про спільне вчинення відкритого викрадення майна [PERSON] , поєднаного з насильством над потерпілим, в тому числі із застосуванням заздалегідь підготовленого [PERSON] . аерозольного балончика із сльозоточивим газом, та реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, повторно, спільно та обумовлено, вийшовши із маршрутного таксі одночасно з потерпілим та прослідувавши за ним до тильної сторони будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] підбігли до потерпілого [PERSON] ззаду та, усвідомлюючи кримінальну протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення, з корисливим мотивом, з метою подолання опору, [PERSON] схопив [PERSON] за плече, розвернувши його до себе, а [PERSON] в цей час розпилив в сторону обличчя потерпілого газ з аерозольного балончика, не спричинивши при цьому потерпілому тілесні ушкодження. Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, [PERSON] наніс [PERSON] удар кулаком в обличчя та штовхнув останнього, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садна в ділянці грудини, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому, [PERSON] відкрито вирвав з правого плеча потерпілого [PERSON] сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якій знаходився паспорт громадянина України та ідентифікаційний номер на ім`я потерпілого [PERSON] , зарядні пристрої марки «Samsung» y кількості трьох штук, вартістю 150 гривень кожна та грошові кошти у сумі 1000 доларів США, що станом на 31.01.2022 згідно офіційного курсу НБУ становить 28 783,9 гривень, після чого, [PERSON] та [PERSON] місце вчинення кримінального правопорушення залишили, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 29 233,09 грн. Відповідно до Вироку Суворовського районного суду м. Одеси у кримінальній справі № 523/1810/23 від 23.02.2023 року [PERSON] визнано винним у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України. Згідно ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Так, ухвалою Одеського апеляційного суду у кримінальній справі № 523/1810/23 від 27.07.2023 року, апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури Паненко Е. частково задоволено, а саме вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 23.02.2023 року, яким [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України змінено в частині призначення покарання та викладення формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а саме призначено [PERSON] покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією усього належного майна, яке є його власністю. Виключено із формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, твердження суду про вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень за попередньою змовою з [PERSON] , зазначивши про: «вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження стосовно якої закрито у зв`язку із смертю». В результаті вищезазначених кримінальних правопорушень [PERSON] було завдано майнової шкоди [PERSON] на загальну суму 29233,09 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно приписів ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина друга цієї статті визначає, що збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищенаведене, також те, що ухвалою Одеського апеляційного суду у кримінальній справі № 523/1810/23 від 27.07.2023 року [PERSON] визнано винним у скоєні кримінального порушення, в результаті якого [PERSON] зазнав фактичну матеріальну шкоду, таким чином суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 29233,09 грн. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, від сплати судового збору звільнені. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 року (рік звернення до суду з позовом). На підставі наведеного,

Outcome: approved