Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-19 00:00:00

22.11.2019 позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до [PERSON] , у якому просить: - виділити в натурі належну їй на праві приватної власності 7/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомості, за адресою: [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на зазначене майно; - припинити право спільної часткової власності між позивачем та відповідачем на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.08.2020 позов [PERSON] до [PERSON] про виділ частки будинку в натурі задоволено; виділено в натурі належну [PERSON] на праві приватної власності 7/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомості, за адресою: [ADDRESS] , визнавши за нею право власності на зазначене майно, що складається з: тамбуру І, площею 0,5 кв.м, кухні 2-1, площею 9,0 кв.м, житлової кімнати 2-2, площею 7,3 кв.м, житлової кімнати 2-3, площею 21,8 кв.м, житлової кімнати 2-4, площею 7,1 кв.м, житлової кімнати 1-5, площею 8,7 кв.м, ганку «а2», сараю «Б-1», погріба під частиною будівлі «б1-1», убиральні «В-1»; припинено право спільної часткової власності між [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 2,98 % частки в розмірі 8 546 грн 00 коп. (вісім тисяч п`ятсот сорок шість гривень 00 копійок); стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 768 грн 60 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень 60 копійок) у відшкодування сплаченого судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2023 за заявою відповідача поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.08.2020 у цивільній справі № 750/13437/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки будинку в натурі; призначено підготовче засідання на 16.10.2023. 16.10.2023 підготовче засідання відкладено на 06.11.2023 у зв`язку з неявкою сторін. 06.11.2023 підготовче засідання відкладено на 23.11.2023. Ухвалою суду від 23.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, а саме замість виділу частки позивач просить суд про поділ спірного житлового будинку. Ухвалою суду від 23.11.2023 задоволено клопотання представника відповідача, призначено у справі додаткову судову будівельну-технічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 01.03.2024 провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта, призначено підготовче засідання на 20.03.2024. У підготовче засідання 20.03.2024 учасники справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином; позивач подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, зазначивши про підтримку свого позову; представник відповідача подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов визнав; відповідач про причини неявки суду не повідомив. За правилом частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 27.12.2002, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Куранковою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 5726, належить на праві приватної власності 2/5 (4/10) частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.09.2019, яке набрало законної сили 31.10.2019, визнано за [PERSON] право власності на 3/10 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку поділу майна подружжя. Визнано за [PERSON] право власності на 3/10 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , в порядку поділу майна подружжя (а.с. 12). Отже, позивач є власником 7/10 частин вищевказаного житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . У добровільному порядку співвласники не можуть домовитися про порядок володіння і користування спірним будинком. Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України\~\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно положень статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.\~\~Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.\~\~Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.\~\~Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.\~\~У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини другої статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Верховний Суд України в пункті 7 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Як убачається з висновку експерта Чернігівського НДЕКЦ МВС України від 01.06.2020 № 22, виділити [PERSON] в натурі 7/10 частки із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] можливо з відхиленням від вимог нормативних документів для другого співвласника, перелік яких наведено в дослідницькій частині висновку експерта; з врахуванням приміщень будинку, які вже використовує [PERSON] на розгляд суду надані 3 (три) варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по [ADDRESS] , відповідно до часток співвласників. Перелік приміщень та будівель, які надаються кожному співвласнику наведено в дослідницькій частині висновку експерта; питання щодо встановлення необхідного переліку та вартості будівельних робіт, виконання яких необхідно для переобладнання житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , у зв`язку з їх поділом, не відноситься до завдань судової будівельно-технічної експертизи та під час проведення дослідження не вирішувалось; вартість загальнобудівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] за варіантом № 1 становить 2985,07 грн (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень 07 копійок); вартість загальнобудівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку по [ADDRESS] за варіантом № 2 становить 1605,37 грн (одна тисяча шістсот гривень 37 копійок); вартість загальнобудівельних робіт по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями житлового будинку по [ADDRESS] за варіантом № 3 становить 1970,36 грн (а.с. 65-93). Висновком експерта Чернігівського НДЕКЦ МВС України від 21.02.2024 № СЕ-19/125-23/13262-БТ, на розгляд суду запропоновано додатковий варіант (варіант № 4) поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованих в домоволодінні по [ADDRESS] з відхиленням від вимог нормативних документів, а саме: вимог пункту 5.19 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» для другого співвласника ( [PERSON] ) стосовно площі загальної кімнати в однокімнатній квартирі, яка повинна бути не менше 14 кв.м. Так, згідно додаткового варіанту поділу пропонується виділити: [PERSON] 7/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомості, визнавши за нею право власності на зазначене майно, що складається з: тамбуру І, площею 0,5 кв.м, кухні 2-1, площею 9,0 кв.м, житлової кімнати 2-2, площею 7,3 кв.м, житлової кімнати 2-3, площею 21,8 кв.м, житлової кімнати 2-4, площею 7,1 кв.м, ганку «а2», частину сараю «Б-1», погріба під частиною будівлі «б1-1», убиральні «В-1»; [PERSON] 3/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомості, визнавши за ним право власності на зазначене майно, що складається з: сіней І, площею 3,9 кв.м, веранди ІІ, площею 4,7 кв.м, кухні 1-3, площею 7,8 кв.м, передпокою 1-4, площею 3,8 кв.м, котельні 1-9, площею 6,7 кв.м, житлової кімнати 1-5, площею 8,7 кв.м, ганку «а1», частини сараю «Б-1», навісу «Г-1». Компенсація у зв`язку з відхиленням від ідеальної частки при проведенні поділу складає 27\~172,00 грн (а.с. 186-195). Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях\~316,\~317,\~319\~ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном.\~Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно із\~статтею 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до\~статті 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Зі змісту вказаної статті випливає, що право кожного із співвласників пов`язується з часткою у праві спільної власності, і кожен із співвласників є власником не певної частини майна, а всього спільного майна у цілому. Відповідно до частин першої, другої\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною третьою\~статті 358 ЦК України\~передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою\~статті 364 ЦК України\~передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Відповідно до частини другої\~статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Питання щодо поділу майна, що є у спільній частковій власності, врегульовано\~статтею 367 ЦК України, у відповідності до якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постановах\~\~від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19), від 28.07.2021 у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20), від 22.08.2023 у справі № 128/2735/20 (провадження № 61-7536св23). Крім того, Верховний Суд України у своїй постанові від 03.04.2013 у справі № 6-12цс13 також дійшов висновку, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Тому суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце саме поділ майна на підставі\~статті 367 ЦК України, результатом якого є припинення правовідносин спільної часткової власності, а не виділ у натурі частки із спільного майна. Обираючи один із запропонованих варіантів поділу спірного майна в натурі, згідно наданого суду висновку експерта, суд вважає за можливе використати додатковий варіант № 4 розподілу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , зазначеному у висновку експерта від 21.02.2024 № СЕ-19/125-23/13262-БТ, виділивши [PERSON] 7/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомості, визнавши за нею право власності на зазначене майно, що складається з: тамбуру І, площею 0,5 кв.м, кухні 2-1, площею 9,0 кв.м, житлової кімнати 2-2, площею 7,3 кв.м, житлової кімнати 2-3, площею 21,8 кв.м, житлової кімнати 2-4, площею 7,1 кв.м, ганку «а2», частину сараю «Б-1», погріба під частиною будівлі «б1-1», убиральні «В-1»; [PERSON] 3/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в окремий об`єкт нерухомості, визнавши за ним право власності на зазначене майно, що складається з: сіней І, площею 3,9 кв.м, веранди ІІ, площею 4,7 кв.м, кухні 1-3, площею 7,8 кв.м, передпокою 1-4, площею 3,8 кв.м, котельні 1-9, площею 6,7 кв.м, житлової кімнати 1-5, площею 8,7 кв.м, ганку «а1», частини сараю «Б-1», навісу «Г-1». Компенсація у зв`язку з відхиленням від ідеальної частки при проведенні поділу складає 27\~172,00 грн. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З квитанції від 22.11.2019 № 0.0.1532266524.1 убачається, що позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір у розмірі 768,40 грн. Оскільки відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення частини першої статті 142 ЦПК України, суд вважає за можливе повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, а саме 384,20 грн, а також відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягнути з відповідача на її користь 384,20 грн у відшкодування сплаченого судового збору. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved