Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-20 00:00:00

У серпня 2023 року [PERSON] звернулася в порядку цивільного судочинства суду з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з середини 2012 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . У 2019 році [PERSON] розповів, що він є батьком [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] . Так як [PERSON] неодноразово судима, батьківські обов`язки відносно малолітнього сина належним чином не виконувала, [PERSON] почав проживати з батьком - [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] вона самостійно доглядала, займалась вихованням, піклувалась про його здоров`я, всебічний розвиток та повністю утримувала [PERSON] . 07.05.2021 року [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування, оскільки його матір вироком суду позбавлено волі, а батько помер. 11.11.2021 року вона стала опікуном [PERSON] . [PERSON] після свого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до обрання 04.08.2023 року їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку із вчиненням нового злочину, продовжувала свідомо нехтувати своїми батьківськими обов`язками, усуваючись від участі у вихованні [PERSON] , що виражається у відсутності спілкування з дитиною та піклування про нього, відсутності цікавості фізичного, морального, духовного розвитку сина, не забезпечення його необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням. Посилаючись на зазначене, [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та її представник - адвокат Іщенко Є.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Від [PERSON] надійшли письмові пояснення, у яких вона просить не позбавляти її батьківських прав до моменту її звільнення. Представник органу опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації та представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 24.03.2020 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення та призначено їй покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі (а.с. 14-15). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 204 від 07.05.2021 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки мати засуджена до відбування покарання у виді позбавлення волі, а батько помер. Дитина тимчасово влаштована в сім`ю [PERSON] (а.с. 16). Розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 619 від 11.11.2021 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] (а.с. 17). Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.11.2022 року [PERSON] звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі (а.с. 18-19). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 04.07.2023 року відносно [PERSON] обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.с. 22-23). Згідно листа служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 10413-2347 від 02.08.2023 року на первинному обліку служби перебуває дитина, позбавлена батьківського піклування - [PERSON] , [INFO] . До служби, мати дитини, [PERSON] жодного разу не зверталась (а.с. 24). Згідно листа дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 459 Деснянського району м. Києва № 01-32/34 від 15.08.2023 року [PERSON] , [INFO] , вихованець дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 421 (далі ДНЗ (ясла-садок)) з [INFO] . В зв`язку з введенням 24.02.2022 року військового стану в Україні, призупиненням роботи дошкільних закладів, хлопчик тимчасово заклад не відвідував. Враховуючи відсутність укриття в ДНЗ (ясла-садок) № 421 , дитина почала тимчасово відвідувати після відновлення черговий дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №459 з 16.11.2022 року. Дитина відвідує заклад систематично. Хлопчиком опікується його опікун [PERSON] , яка оформила дитину в дошкільний заклад, приводить його до закладу та вчасно забирає. [PERSON] охайно одягнений, врівноважений хлопчик, ніколи не скаржиться на членів родини в якій проживає, із задоволенням зустрічає [PERSON] . Також інколи дитину забирає бабуся, але жодного разу [PERSON] в закладі не з`являлася (а.с. 59). Малолітній [PERSON] з 23.06.2020 року має декларацію із лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Дніпровського району м. Києва (а.с.60). За змістом висновку Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 102-551 від 02.02.2024 року комісією прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] (а.с. 85-88). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] був її братом. Зазначила, що після народження [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] декілька місяців проживали разом. Після цього [PERSON] разом з дитиною та [PERSON] почали проживати у квартирі її матері. З того часу [PERSON] вона не бачила. [PERSON] не цікавилась дитиною, усунулась від виховання дитини. [PERSON] відноситься до [PERSON] як до матері. [PERSON] повністю займається вихованням [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має особа, в сім`ї якої проживає дитина. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини від 16.07.2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) суд зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Системний аналіз указаних вимог свідчить про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11.09.2020 року у цивільній справі № 357/12295/18, від 29.04.2020 року у цивільній справі № 522/10703/18, від 13.04.2020 року у цивільній справі № 760/468/18, від 11.03.2020 року у цивільній справі № 638/16622/17, від 02.10.2019 року у цивільній справі № 461/7387/16-ц та від 08.05.2019 року у цивільній справі № 409/1865/17-ц. Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі досліджених доказів установлено те, що малолітній [PERSON] тривалий час проживає з опікуном [PERSON] , яка створила дитині належні умови для розвитку та проживання; [PERSON] усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме: не спілкується з дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його здоров`я, суд дійшов висновку про те, що за встановлених обставин є підстави для застосування такого виключного і надзвичайний способу впливу, як позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.164 СК України. У разі зміни свого ставлення до дитини, зміни обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав, відповідачка не позбавлена можливості звернутися до суду в загальному порядку з підстав, передбачених ст. 169 СК України, з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved