Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

28 лютого 2024 року позивачка звернувся до суду з\~позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 17 грудня 2019 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу це відсутність спільних інтересів з чоловіком, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачене почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться з травня 2023 року, що унеможливлює подальше спільне проживання та збереження шлюбу. Зазначені обставини стали приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29.02.2024 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. 02.04.2024 року від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона наполягала на задоволенні позовних вимог. 02.04.2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить шлюб розірвати та розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено свідоцтвом про шлюб, що 02 червня 2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 128 (а.с. 10). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». 02 березня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 02 березня 2010 р., актовий запис №38 (а.с. 11). 17 грудня 2019 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 327 (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 13), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 14), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що в позовній заяві відповідачка заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, у рішенні суду має бути зазначено про вибір відповідачкою прізвища після розірвання шлюбу. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені травня 2023 року, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, спір з приводу місця проживання дітей відсутній, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дітям. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved