Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі позивач) просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідача) грошове відшкодування моральної шкоди у суму 50\~000 грн.. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач здійснює нарахування та виплату йому пенсії. Він має право на пенсію у розмірі 23\~459,87, однак відповідач неправомірно обмежував її максимальний розмір та виплачував у сумі 20\~930 грн.. Позивач оскаржував протиправні дії відповідача. Двома рішеннями суду дії відповідача визнавалися протиправними та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії. Проте відповідач не виконує судові рішення. Такі порушення спричинили порушення прав позивача на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. У зв`язку з порушенням прав зазнав моральних страждань. Через це позивач вважає, що має право на грошове відшкодування моральної шкоди, розмір якого оцінив у 50\~000 грн. Відповідач відзиву не подавав. \~ Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 21.02.2024 судом прийнято позовну заяву і відкрито провадження у справі. Судовий розгляд призначено у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін 25.03.2024. Цією ухвалою суду відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву і усіх доказів суду з дня отримання ухвали. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд дослідивши матеріали справи, надані докази позивача встановив, що позивачу з 01.08.2000 призначена пенсія за вислугою строку служби. 27.03.2023 Сумським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі № 480/855/23 за [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Рішення набрало законної сили 27.04.2023. Зазначеним рішенням суду визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Зобов`язано здійснити нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 з місяця припинення такої доплати після проведеного перерахунку пенсії позивачу на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 справі №480/12668/21. 31.10.2023 Сумським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі № 480/9923/23 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Рішення набрало законної сили 01.12.2023. Вказаним рішенням суду визнано протиправними дії відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру до пенсії позивача та не здійснення перерахунку і виплати пенсії без обмеження максимального її розміру. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум, з моменту встановлення такого обмеження. Зазначеним рішенням встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 по справі № 480/855/23, яке набрало чинності і звернене до виконання, позовну заяву [PERSON] до ГУ ПФУ в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Сумській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області здійснити нарахування та виплату [PERSON] щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713 з місяця припинення такої доплати після проведеного перерахунку пенсії [PERSON] на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 справі № 480/12668/21. Відповідач, на виконання вказаного рішення суду, здійснив перерахунок пенсії позивача в результаті якого обмежено максимальний розмір пенсії десятьма мінімальними прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність. За невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 по справі № 480/9923/23 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції на відповідача накладений штраф у розмірі 5\~100 грн. Порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду і норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування У відповідності до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Оскільки позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на підставі судових рішень, які набрали законної сили, такі вимоги слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права; суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 цієї статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України). Статтями 13, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права та змінюють практику застосування національного закону відповідно до рішення цього Суду. Відповідно до чіткої й усталеної практики ЄСПЛ право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», пункт 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (рішення від 28.07.1999 у справі «Імобільяре Саффі» проти Італії», заява № 22774/93, пункт 66). Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою (рішення у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, пункт 44, від 20.07.2004). Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному та вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення від 26.04.2005 у справі «Сокур проти України», заява № 29439/02, та від 19 лютого 2009 року у справі «Крищук проти України», заява № 1811/06). ЄСПЛ також зазначив, що у випадках, коли йдеться про відшкодування матеріальної шкоди, національні суди мають явно кращі можливості визначати наявність такої шкоди та її розмір. Але інша ситуація коли йдеться про моральну шкоду. Існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (рішення у справі «Скордіно проти Італії», заява № 36813/97, пункти 203 - 204, та рішення у справі «Вассерман проти Росії», заява № 21071/05, пункт 50). Суд вважає таку презумпцію особливо незаперечною у випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу (рішення від 7.05.2002 в справі «Бурдов проти Росії», пункт 100). Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, зрезюмується. Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду зазначеною у постанові від 03.07.2019 у справі №750/1591/18-ц. Отже, згідно вказаного вище позивач має право на грошове відшкодування моральної шкоди. Суд вважає доведеним, що внаслідок порушення відповідачем пенсійних прав позивача, останньому завдано значних душевних страждань. Враховуючи характер і тривалість вчиненого правопорушення, а також глибину завданих позивачеві душевних страждань, їх тривалості, при цьому виходячи із засад розумності та виваженості суд вважає достатньою сатисфакцію відшкодування моральної шкоди стягнення на користь позивача становить у розмірі 10 000 грн. Відтак заявлений позов підлягає частковому задоволенню у розмірі визначеному судом. У іншій частині позов є необґрунтованим. Розподіл судових витрат Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~слід розподілити\~судові витрати.\~Згідно п.\~13\~ч.\~2\~ст.\~3\~Закону України\~«Про судовий\~збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою. Позивач судовий збір не сплачував. Відтак немає підстав для стягнення судового збору.

Outcome: partial