Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.06.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява обґрунтована тим, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який з 10.01.2023 проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. В поданій до суду позовній заяві [PERSON] просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.07.2023 відкрито провадження в справі за позовом [PERSON] за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не було подано. 28.07.2023 відповідачем [PERSON] подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано, мають сина [PERSON] , 2008 року народження, та доньку [PERSON] , 2012 року народження. Позивач вказувала, що з січня 2023 року син фактично проживає з батьком, а донька - з нею. В зустрічній позовній заяві просила визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 20.09.2023 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини об`єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. [PERSON] 06.10.2023 подано відзив на зустрічну позовну заяву, де зазначив, що факт проживання доньки [PERSON] разом з матір`ю ним не оспорюється та не заперечується, вважає, що відсутній спір щодо визначення місця проживання доньки. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12.12.2023 закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні з розгляду справи по суті представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини, щодо зустрічного позову вважає, що між сторонами по справі відсутній спір про визначення місця проживання доньки. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися. Третя особа в судове засідання своїх представників не направила, подала до суду висновок щодо розв`язання спору. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 27.12.2008 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.10.2015 в справі № 552/5863/15-ц, яке набрало законної сили. Встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що за заявою [PERSON] Київським районним судом м. Полтави 13.05.2020 в справі № 552/2016/20 видано судовий наказ згідно з яким стягнуто з [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 12 травня 2020 року. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06.09.2023 в справі № №552/3662/23, яке набрало законної сили, зменшено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі судового наказу Київського районного суду м. Полтави в справі №552/2016/20 з 1/3 до 1/4 частини. Вирішено з дня набрання законної сили рішенням суду стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття. Відповідач [PERSON] в поданих до суду заявах по суті спору не оспорює той факт, що [PERSON] , 2008 року народження, проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. В поданій до суду позовній заяві позивач [PERSON] , обираючи спосіб захисту свого права, просить визначити розмір аліментів в частці від доходів відповідача. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та одержувача, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення повноліття підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 27.06.2023. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до норм ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому суд враховує вимоги ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства" щодо права кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з нормами ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , фактично постійно проживає з матір`ю [PERSON] , яка опікується інтересами і потребами дитини. Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Питання визначення місця проживання [PERSON] , 2012 року народження, було предметом розгляду органу опіки та піклування. Згідно з висновком виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради, що затверджений рішенням від 26.12.2023 № 393 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . [PERSON] , як батько дитини, не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю. Встановивши дані обставини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, ухвалюючи рішення у найвищих інтересах дитини та для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , 2012 року народження, разом з матір`ю [PERSON] . Позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З відповідача [PERSON] відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд судом позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1211,20 грн. Понесені відповідачем [PERSON] судові витрати за і сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають їй відшкодуванню відповідачем у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Outcome: approved