Jurisdiction: civil
Date: 2024-04-01 00:00:00

[PERSON] зміст позовних вимог [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою, у якій просить встановити факт неправильності запису в актовому записі про смерть № 18 від 04.12.2012 [PERSON] , складеному 04.12.2012 Виконавчим комітетом Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, та зобов`язання внести зміни до актового запису про смерть № 18, змінивши по батькові [PERSON] з « [PERSON] » на « [PERSON] », встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий [INFO] [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] . Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] , після смерті батька заявник звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Юрчук Н.І. з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. 18.07.2023 заявник отримав відмову, мотивовану тим, що в наданому свідоцтві про народження спадкоємця, [PERSON] , в графі «батько» записаний [PERSON] ,\~тоді як\~в свідоцтві\~про смерть\~вказано [PERSON] , а тому неможливо встановити родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем та зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена на підставі положення п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 №296/5. У зв`язку із зазначеним, заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник змушений звернутися до суду із указаною заявою. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 16.01.2024 заяву було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які були усунені заявником 19.01.2024. Ухвалою суду від 22.01.2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. У судовому засіданні учасники провадження не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявника, адвокат Ковальчук А.О. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, вимоги заяви підтримує. Представник заінтересованої особи просить проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793 (далі Правила), внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Пунктом 1.7 передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану (метричного запису) у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису (метричного запису) проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану. У пункті 2.13 Правил передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до абз. 2 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення правильності запису в актах громадянського стану" №12 від 07.07.1995 року (далі - Постанови) роз`яснено, що згідно з Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" і Правил, затверджених Міністерством юстиції України суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по-батькові, тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Згідно роз`яснень, що містяться в п. 9 вказаної Постанови в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, коли були допущені помилки під час реєстрації акта або коли органами реєстрації актів громадянського стану відмовлено у зміні запису, який провадився відповідно до положень про порядок зміни записів актів громадянського стану (наприклад, при зміні прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження). У пункті 11 Постанови зазначено, що суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Рішення суду, яким встановлено неправильність запису в акті громадянського стану є підставою для виправлення такого запису органами реєстрації актів громадянського стану, у резолютивній частині рішення повинно бути зазначено, який запис є неправильним, яким органом реєстрації актів громадянського стану і щодо яких осіб він складений, номер і дата запису та які виправлення, зміни чи доповнення слід до них внести. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що 04.12.2012 виконавчим комітетом Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області складено відповідний актовий запис № 18. З копії атестату №584, виданого Міським професійно-технічним училищем № 99, убачається, що його було видано 22.02.1968 [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] та копії трудової книжки, [PERSON] - 1937 року народження. Копією військового квитка серія [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] . Відповідно до архівної довідки, виданої Державним архівом Житомирської області 01.04.2024 за № К-1823/02, у книзі реєстрації актових записів про народження по Швайківській сільраді Бердичівського району за 1937 рік зазначено, що [PERSON] народився [INFO] ; запис реєстрації: №57 від 12.08.1937; Батько: [PERSON] "так у документі", 32 роки за національністю українець. Мати: [PERSON] "так у документів", 30 років, за національністю українка. Отже, враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство та виходячи з того, що невірно зазначене по батькові батька заявника унеможливлює оформлення спадкових прав, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту неправильності запису в актовому записі підлягає задоволенню. Розглянувши вимоги заяви в частині встановлення факту родинних відносин, а саме встановити той факт, що померлий [INFO] [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , суд зазначає, що вказаний факт доводиться матеріалами, долученими до заяви, а саме свідоцтвами про народження [PERSON] , [INFO] , де батьком записано [PERSON] , і не викликає сумнівів, а тому не потребує встановлення його в судовому порядку. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial