Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , який діє на підставі довіреності від 11.09.2023 р., звернувся до суду з позовом, сформованим в підсистемі Електронний суд, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1233-3869 від 08.07.2023 р. у розмірі 53260,00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 08.07.2023 р. відповідачем за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС, був укладений електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1233-3869, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 12000,00 грн. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого станом на 17.11.2023 р. у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 53260,00 грн., яка складається з наступних сум: прострочена заборгованість за кредитом 12000,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 41260,00 грн., що і стало підставою для звернення позивача до суду. А тому, враховуючи вищезазначене, просить стягнути із позичальника [PERSON] заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії №1233-3869 від 08.07.2023р. в загальній сумі 53260,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 21.02.2024 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін 25.03.2024 року за наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; встановлено позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подачі до суду відповіді на відзив, а відповідачу триденний строк для подачі заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Зокрема, відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії позовної заяви разом з додатками та ухвалою суду за місцем його реєстрації. Факт неотримання відповідачем у справі кореспонденції, яка направлена судом з дотриманням вимог процесуального закону за належною адресою, суд вважає таким, що зумовлений не об`єктивними причинами, а є наслідком суб`єктивної поведінки відповідача. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від будь-якої зі сторін до суду не надійшло, а відтак, відповідно до вимог частини п`ятої статті 279 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Правом на подачу відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк відповідач не скористався. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Від представника відповідача 19.03.2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд цивільної справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. 08.07.2023 р. між ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС (кредитодавець) і [PERSON] (позичальник) за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua ), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ УКР КРЕДИТ ФІНАНС, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1233-3869 продукту «CreditKasa» в електронній формі (далі Кредитний договір). Підписання договору з боку позичальника здійснено за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6476. Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 12000,00 грн.; строк кредитування 300 календарних днів; базовий період 17 днів; пільгова (знижена) процентна ставка за користування кредитом (на період базового періоду) 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на час користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору; стандартна процентна ставка за користування кредитом 3% за кожен день користування кредитом. Дата отримання кредиту 08.07.2023 р. Дата повернення кредиту 02.05.2024 р. Згідно умов Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, проценти за користування кредитом та нараховану неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній день строку кредитування, вказаного у п. 4.12 договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах (п. 5.1). На виконання умов Договору про відкриття кредитної лінії №1233-3869, 08.07.2023 р. позивач з використанням системи LiqPay здійснив перерахування кредитних коштів у сумі 12000,00 грн. на картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , що підтверджується листом від 10.11.2023 року АТ КБ Приватбанк про перерахування коштів 08.07.2023 року на картку № [NUMBER] у сумі 12000,00 грн. Згідно наданої позивачем інформації по Договору про відкриття кредитної лінії № 1233-3869 відповідач з моменту отримання кредитних коштів належним чином не виконував своїх зобов`язань за договором. Внаслідок таких дій відповідача станом на 17.11.2023 р. загальна кількість днів користування відповідачем кредитом складала 133 дні, з яких за 17 днів користування кредитом позивачем нараховано проценти за ставкою 2,5%, за 106 днів за ставкою 3%, за ставкою 0,0 % - 10 днів. Отже, згідно наданого позивачем розрахунку станом на 17.11.2023 р. загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за вказаним договором склала 53260,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за 12000,00 грн., прострочена заборгованість за процентами 41260,00 грн., що підтверджується інформацією про укладений договір станом на 17.11.2023 року. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за Кредитним договором належним чином в добровільному порядку, то позивач звернувся до суду з даним позовом. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК). Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст.\~202\~ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою статті 203\~ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст.\~205\~ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ч. 1 ст.\~207\~ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509\~ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст.\~626\~ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612\~ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст.\~1046\~ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1 ст.\~1047\~ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.\~12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно зі ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1 ст.\~1049\~ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.\~1048\~ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, укладаючи Кредитний договір в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту до 02.05.2024 р. Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору не виконував належним чином свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. Станом на 17.11.2023 р. розмір заборгованості зафіксований: за кредитом 12000,00 грн., за відсотками за користування кредитом 41260,00 грн., а всього: 53260,00 грн. Позивач надсилав на адресу відповідача вимогу про усунення порушень умов Договору про відкриття кредитної лінії №1233-3869 від 08.07.2023 року, яка залишилася без реагування. Отже вимоги позивача в межах суми заборгованості є цілком правомірними та обґрунтованими. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81\~ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлених судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2422,40 грн., які відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved