Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 20609,16 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №2179848 в електронній формі. Укладання кредитного договору здійснено сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечено клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході в особистий кабінет, шляхом введення одноразового ідентифікатора направленого товариством на мобільний телефон клієнта. Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти 15000 гривень у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, які надані відповідачем кредитору. 19 липня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19072023, відповідно до умов якого, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 20609,16 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 13455 гривень, заборгованість за процентами 7154,16 гривень. Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Ухвалою судді від 13 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без виклику сторін на 10 годину 30 хвилин 05 березня 2024 року 05 березня 2024 року справу знято з розгляду зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Судове засідання по справі призначено на 09 годину 00 хвилин 28 березня 2024 року. 26 лютого 2024 року відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву у якому вказав, що позовні вимоги не визнає. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що були перераховані кошти за будь-яким кредитним договором. А тому відсутні зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування грошовими коштами. За таких обставин просив суд в задоволенні позову відмовити. 06 березня 2024 року позивач надіслав до суду відповідь на відзив в якому просив суд задовольнити позовні вимоги. 12 березня 2024 року відповідач надіслав до суду заперечення. 20 березня представник позивача надіслав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: розрахунок заборгованості за договором №2179848 від 26 липня 2021 року та інформаційну довідку №1-2902 від 29 лютого 2024 року, мотивуючи тим, що лише станом на 20 березня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримано відповіді на запити від первісного кредитора. Представник позивача подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. Дослідивши клопотання представника відповідача про долучення до справи доказів, суд дійшов наступних висновків. Згідно із ч.4 ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.83 ЦПК України). Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч.10 ст.83 ЦПК України). Враховуючи зазначене та те, що представник позивача вказував у відповіді на відзив про труднощі у поданні доказів, а суд не перейшов до розгляду справи по суті, доказ надісланий в порядку визначеному ч.10 ст.83 ЦПК України, тому, з метою законного, об`єктивного та обґрунтованого розгляду справи, суд дійшов висновку про долучення до матеріалів справи доказів про які клопотав представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до таких висновків. Так, 26 липня 2021 року відповідач уклав з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договір №2179848 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «В295» (26.07.2021 о 12:26:48), відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та виконати обов`язки передбачені договором (пункт 1.2 Договору) (а.с.7-13). Сума кредиту становить 15000 гривень (п. 1.2 Договору). Строк кредиту 30 днів (п. 1.3 Договору). Кредит надається позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на реквізити платіжної карти № [NUMBER] , або іншої платіжної карти клієнта, реквізити якої наданні клієнтом (п. 2.1 Договору). Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору. Кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п. п. 2.4, 2.5 Договору). Тип процентної ставки - фіксована (п. 1.4 Договору). Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до п. 4.1 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулась автопролонгація, відповідно до п.4.2 договору (п. 1.4.1 Договору). Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Пунктом 4.2 договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту. Сторони домовились, що у випадку, якщо у клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та клієнт не продовжив строк кредиту у відповідності до п.4.1.1 - 4.1.6 договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту (п. 4.2.1 Договору). Клієнт, підписуючи договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінченням строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 днів (п.4.2.2. Договору). Сторони погодили, що за користування кредитом в період автопролонгації нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1. договору (п. 4.2.3 Договору). Загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120 днів, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав (п.4.2.5 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором (а.с.5, 6). Кошти в сумі 15000 гривень 26 липня 2021 року перераховано на платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджено інформаційною довідкою (а.с.155). Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №2179848 доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (а.с.14). ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта (п. 6.1.3 Договору). 25 серпня 2021 року, 25 вересня 2021 року, 26 жовтня 2021 року, 11 грудня 2021 року, 18 січня 2022 року відповідач уклав з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» додаткові договори до договору №2179848 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який позичальником також підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого у зв`язку з неможливістю в повному обсязі та у встановлений строк виконати зобов`язання за договором, відповідач ініціював продовження строку користування кредитом. Додатковими договорами строк користування кредитом продовжено до 18 лютого 2022 року, процентна ставка 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення додаткового договору від 18 січня 2022 року склала 21124,35 гривень (а.с.15-35). Таблицею обчислення\~загальної вартості\~кредиту для\~споживача та\~реальної річної\~процентної ставки за договором №2179848 доведено до відома відповідача інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом. Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. Окрім того, 22 червня 2023 року було укладено додатковий договір про прощення (анулювання) боргу до договору №2179848 (а.с.36). 19 липня 2023 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №19072023, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, визначених у додатках до договору, про що також був складений акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с.37-42). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19072023 від 19 липня 2023 року, від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2179848 на загальну суму 20609,16 гривень (а.с.41). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2179848 від 26 липня 2021 року заборгованість станом на 19 липня 2023 року становить 20609,16 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 13455,00 грн, сума заборгованості за процентами 7154,16 грн (а.с.42). Таку ж інформацію містить поданий позивачем розрахунок заборгованості ТОВ«ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (а.с.150-154). За змістом положень пункту 11 частини першої статті 4\~Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» факторинг вважається фінансовою послугою. Частина п`ята статті 5\~вказаного Закону визначає, що фінансові установи мають право надавати послуги з факторингу з урахуванням вимог Цивільного кодексу\~України та вказаного Закону. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом статті 1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ФК «ЄАПБ» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України\~«Про фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі статті 204\~ЦК України є обов`язковим для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та доведено позивачем факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» відносно боржника [PERSON] за кредитним договором №2179848 від 26 липня 2021 року. Відповідно до частин першої, третьої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Таким чином дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки та виписки по рахунках підтверджують існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами. Копія договору відступлення права вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договорами до позивача по справі. Відповідач, заперечивши позовні вимоги, не надав суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Викладені у відзиві доводи відповідача щодо неотримання кредитних коштів та інші суд відхиляє, оскільки вони повністю спростовані наданими позивачем документами. Жодних доказів на підтвердження своїх заперечень відповідач не надав, клопотань про їх витребування не заявляв. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 20609,16 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 3028 грн, оскільки позовні вимоги задоволені повністю.

Outcome: approved