Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-24 00:00:00

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальній сумі 56 363,30 грн. та понесених судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2018 року між АТ «Юнекс Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС», та відповідачкою було укладено кредитний договір №0.013.117.0818.ФО_К, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 25 000,00 грн. терміном користування до 01.08.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12 % річних, та комісією за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99%, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом, та комісією за обслуговування кредиту, щомісячно, шляхом сплати чергових платежів, в порядку та на умовах відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.8 кредитного договору. Як зазначає позивач, відповідачка належним чином не виконала покладені на неї зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого, виникла заборгованість у загальному розмірі 56 363,30 грн.. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги, стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000, 00 грн.. Ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 14.12.2023 року у вказаній вище справі вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відповідачка повідомлялася судом про розгляд даного провадження у встановленому законом порядку, шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, що підтверджується трекінг-роздруківкою про вручення кореспонденції суду особисто 20.01.2024. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення. Суд, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.08.2018 року між АТ «Юнекс Банк», було укладено Кредитний договір №0.013.117.0818.ФО_К, відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит у сумі 25 000,00 грн. терміном користування до 01.07 2021 року (п 1.1 Договору). Вiдповiдно до п. 1.5. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує: п.п.1.5.1. проценти за користування кредитом - щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,0% (дванадцять процентів) річних. п.п.1.5.2. комісію за надання кредиту - одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,0% (п`ять процентiв) рiчних від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього Договору. п.п.1.5.3. комісію за обслуговування кредиту - щомісячно, в розмірі 2,99% (три цілих і сорок дев`ять сотих процентів) від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануiтетних платежів. Згідно з п. 2.1 Договору надання кредиту здійснюється шляхом коштів на поточний рахунок Позичальника № [NUMBER] в Банку, Код Банку, за умови сплати Позичальником комісій (у разі наявності) встановлених п. 1.5.2 цього Договору. Пунктом 2.3 Договору погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів, Позичальником щомісячно в період з 01 по 10 (включно) числа кожного місяця протягом строку дії цього Договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього Договору, здійснюється внесення грошових коштів в сумі 1 580,50 грн.. Якщо 10-те число припадає на неробочий день, погашення платежу здійснюється Позичальником в останній робочий день перед таким неробочим днем. Погашення останнього платежу здійснюється не пізніше останнього дня строку кредиту, визначеного в п. 1.1. цього Договору. Згідно з п. 2.4 Договору погашення заборгованості за кредитом, комiсiї за обслуговування кредиту та процентами, а також інших платежів, передбачених умовами цього Договору, здійснюється за допомогою регулярного платежу, який був встановлений на поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] , шляхом безготівкового перерахування суми платежу, визначеного в п. 2.3. цього Договору та суми інших платежів (при наявності) зараховуються на відповідні рахунки Банку з обліку заборгованості Позичальника в повному обсязі, на рахунок № [NUMBER] в AT «ЮНЕКС БАНК». Додатком №1 до Кредитного договору №0.013.117.0818.ФО_К від 01.08.2018 визначено Графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за Кредитним договором. 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 31/03-2021, у відповідності до умов якого АТ «Юнекс Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» приймає належні АТ «Юнекс Банк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] за кредитним договором №0.013.117.08.18.ФО_К від 01.08.2018 року. Станом на 31.03.2021 р. згідно Реєстру прав вимог сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 0.013.117.0818.ФО_К від 01.08.2018 р. перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складає - 61 246,43 грн. з яких: 4 050,15 грн. - заборгованість по тілу кредиту (прострочена на дату подання цієї позовної заяви); 19 634,85 грн. - прострочена заборгованість по тілу кредиту; 43,86 грн. - проценти за кредитом (прострочені на дату подання цієї позовної заяви); 5 727,08 грн. - прострочені проценти за кредитом; 747,50 грн. - комісія за обслуговування кредиту (прострочена на дату подання цієї позовної заяви); 23 172,50 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; 7 870,49 грн. - штрафи, пені. Кількість днів прострочення по поверненню визначеного Графіком платежів частини тіла кредиту, процентів по кредиту, комісії та інших визначених договором платежів станом на 31.03.2021 р. складає 933 дні. За період з квітня 2021 р. по лютий 2022 року відповідачкою частково було погашено суму заборгованості за кредитним договором № 0.013.117.0818.ФО К від 01.08.2018 року на загальну суму - 4 483,13 грн., а саме: у квітні 2021 р. було сплачено - 898,38 грн., у червні 2021 р. було сплачено - 449,19 грн., у липні 2021 р. було сплачено - 449,19 грн., у серпні 2021 р. було сплачено - 478,17 грн., у жовтні 2021 р. було сплачено - 956,34 грн., у листопаді 2021 р. було сплачено - 478,17 грн., у грудні 2021 р. було сплачено -217,35 грн., у січні 2022 р. було сплачено - 478,17 грн. та у лютому 2022 року було сплачено - 478,17 грн.. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» за Кредитним договором № 0.013.117.0818.ФО К від 01.08.2018 року у розмірі 56 363,30 грн.. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1055 цього Кодексу встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 цього Кодексу визначає, щодо нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі оцінки викладених у позовній заяві аргументів, наданих позивачем доказів та вищенаведених положень закону суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Частиною першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з вимогами ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем надано суду копію Договір №23132 про надання правничої (правової) допомоги від 25.08.2023 року; Додаток№1 до Договору №23132 про надання правничої (правової) допомоги від 25.08.2023 року; Акт приймання-передачі №1 від 30.08.2023; розрахункова квитанція №30/08/23 про отримання гонорару до Договору №23132 про надання правничої (правової) допомоги від 25.08.2023 року у розмірі 5 000 грн.. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Розподіляючи витрати, понесені на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що підлягає стягненню з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» судові витрати понесені на правову допомогу у розмірі 5 000,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved