Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-18 00:00:00

19.09.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Фастівського міськрайонного суду Київської області за підсудністю надійшла цивільна справи за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №б/н від 08.10.2019 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який належним чином не виконується, внаслідок чого станом на 01.03.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 47\~325,18 грн., яка складається з: 47\~325,18 грн. заборгованість за тілом кредиту. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.08.2023 року цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю (а.с.54-56). \~Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу №381/3255/23 та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 66). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2023 року у задоволенні клопотання представника [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості,\~відмовлено (а.с.100-102). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.03.2024 року у задоволенні клопотання представника [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості,\~відмовлено. \~Представник позивача разом із позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі, проти заочного рішення не заперечує (а.с. 46). [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, в клопотанні про зупинення провадження представник відповідача просив знов відкласти розгляд справи, але клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін до суду не подавав (а.с. 108-109). Судом враховується, що згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05 лютого 2004 року та інші). В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення відповідача та його представника про розгляд справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права, та надати відзив на позовну заяву із доказами, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає, що підстави для повторного відкладення судового засідання відсутні, оскільки розгляд справи призначений в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому заява представника відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. \~ \~ \~ \~\~ \~Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.10.2019 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала Анкету-заяву № б/н, згідно якої остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, \~який згідно Довідки позивача змінювався, а саме: 08.10.2019р. - кредитний ліміт 2200 грн.; 28.04.2020р. зменшення кредитного ліміту 1 970,93 грн.; 12.05.2020р. - кредитний ліміт 0,00 грн., 13.05.2020р. - кредитний ліміт 0,00 грн.; 08.12.2020р. збільшення кредитний ліміт 26 000,00 грн.; 08.12.2020р. зменшення кредитний ліміт 20 000,00 грн.; 09.12.2020р. збільшення кредитний ліміт 35 000,00 грн; 10.12.2020р. збільшення кредитний ліміт 50 000,00 грн; 10.02.2021р. зменшення кредитний ліміт 0,00 грн (а.с.8). Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та позивачем АТ КБ «ПриватБанк» про надання банківських послуг, про що свідчить підпис [PERSON] у анкеті-заяві (а.с. 10). \~Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між банком та відповідачем Договір приєднання у розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до умов укладеного договору він складається із заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг й Правил користування платіжною карткою. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті\~https://privatbank.ua/terms/ (а.с.15). Згідно Довідки позивача відповідачу були надані наступні кредитні картки: 08.10.2019р. з терміном дії 11/22 Карта «Універсальна», 14.12.2020р. з терміном дії до 10/24 Карта Універсальна Голд (а.с.9). Відповідно до п. 2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідач, як власник карти, зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором і умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами банку, виконав в повному обсязі. \~ Із матеріалів справи убачається, що відповідач порушив умови договору, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем станом на 01.03.2023 року становить у розмірі 47\~325,18\~грн.,\~яка складається\~з:\~47\~325,18\~грн.\~ заборгованість\~за тілом\~кредиту(а.с. 4-9). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом частини першої статті 615 ЦК України не припустима одностороння відмова від зобов`язання. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Так, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги в частині укладання з відповідачем договору про надання банківських послуг, посилається на те, що такий договір укладений шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Така анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Умови та Правила надання банківських послуг визначають умови кредитування, порядок надання кредитних карток, відкриття кредитного ліміту, зміни його розміру. Із досліджених\~судом письмових\~доказів наданих\~позивачем на\~обґрунтування позовних\~вимог,\~судом встановлено,\~що на\~ім`я\~відповідача у\~АТ «КБ\~«ПРИВАТБАНК» дійсно\~відкритий рахунок\~з 08.10.2019\~року,\~яким відповідачка\~активно користувався\~до 19.05.2022,\~в тому\~числі користуючись\~різними картками,\~що підтверджується\~випискою по\~картковому рахунку\~відповідачки, що є\~первинним документом\~та офіційним\~каналом інформування(а.с.42-43). Отже, відповідачка при укладенні кредитного договору була належним чином ознайомлена з його умовами, акцептувала пропозицію банку, отримала кредитну картку, користувалася кредитними коштами, а також визнала укладення кредитного договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору. При цьому позивач не просить стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. На час розгляду справи судом відповідачкою та її представником не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку, а також контррозрахунку розміру заборгованості також не надано. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень, а позов задоволено повністю, то вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved