Jurisdiction: civil
Date: 2024-03-27 00:00:00

14.02.2023 п. позивач через свого представника адвоката Качура Р.В. звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадщину за законом, в обґрунтування якої вказано, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який проживав с.Халеп`я, Обухівський район. [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка проживала в с.Халеп`я Обухівського району. Відповідно до заповітів від 09.02.1994 р. [PERSON] та [PERSON] заповіли усе своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Відповідно до Довідки №12 від 24.01.2001 р. виданою сільською радою, [PERSON] , А/З №3 від 23.03.2000 р., до дня смерті проживала і була прописана в [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті його залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі з житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,06 га для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд та 0,24 га, що знаходиться біля кладовища, для ведення особистого селянського господарства. Батько позивача за свого життя заповіт не склав. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, шляхом утримання та обслуговування земельних ділянок та житлового будинку. Для оформлення спадкових прав на будинок батька, позивач звернувся до державного нотаріуса, але відповідно до постанови вих..№92/02-31 від 27.12.2022 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] . Підставою відмови вказано відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння, оскільки права власності на будинок за життя спадкодавець не зареєстрував. Рішенням №113-1-3 Халеп`янської сільської ради Обухівського району Київської області надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] в [ADDRESS] загальною площею 0,06 га. для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд 0,24 га, що знаходиться біля кладовища, для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку з життєвими обставинами [PERSON] не встиг належним чином оформити право власності на житловий будинок та земельні ділянки. В зв`язку з цим позивач просить суд, визнати, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки в [ADDRESS] , загальною площею 0,06 га для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд та 0,24 га, що знаходиться біля кладовища, для ведення особистого селянського господарства в с.Халеп`я, Обухівського району Київської області. Ухвалою суду від 14.03.2024 р. було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 19.04.2024 р. ухвалою суду провадження по справі було зупинено до визначення правонаступника (відповідача) [PERSON] , яка померла [INFO] . 02.11.2024 р. до суду від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, виключення первісного відповідача [PERSON] зі справи №372/583/23 та продовження розгляду даної справи. 02.11.2024 р. відновлено провадження у цивільній справі та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 14.12.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача адвокат Качур Р.В. позов підтримав, пояснив, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, та просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Української територіальної громади в судове засідання не з`явивсь, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду не надав. Вислухавши пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження ЯХ №819109 від 07.03.1950 р. (а.с.13) [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.14) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 07.12.1993 р. (а.с.12) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 23.03.2000 р. (а.с.11) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.04.2021 р. (а.с.10) Заповітом від 09.02.1994 р. [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. (а.с.15) Згідно копії довідки №12 від 24.01.2001 р. виданої сільською радою с.Халеп`я, [PERSON] , А/З №3 від 23.03.2000 р., до дня смерті проживала і була прописана в [ADDRESS] . (а.с.16) Як вбачається з копій плану забудови садиби від 28.04.1962 р. та довідки №557 від 28.101984 р. дід позивача [PERSON] побудував житловий будинок [ADDRESS] (а.с.17-19) Згідно копії рішення виконкому Обухіської районної ради №179 від 28.05.1962 р. житловий будинок було побудовано на земельній ділянці в розмірі 0,15 га, виділеній під забудову (а.с.27) Батько позивача [PERSON] вже після смерті батька [PERSON] здійснив газифікацію вказаного будинку в 1999 р., що підтверджується робочим проектом газифікації житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . (а.с.20-21) Також батько позивача сплачував за електроенергію за вказаною адресою згідно рахунків ПАТ «Київобленерго» (а.с.22-25) Згідно рішення Халеп`янської сільської ради Обухівського району Київської області №113-1-3 від 14.10.2005 р. [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] в [ADDRESS] загальною площею 0,06 га. для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, 0,24 га біля кладовища, для ведення особистого селянського господарства. (а.с.28) 31.01.2024 р. на замовлення позивача [PERSON] було виготовлено Технічний паспорт на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності Т101:3034-6796-2679-0087 (а.с.123-127) Після смерті батька [PERSON] позивач звернувся 06.07.2021 р. до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.72) Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст..1261 ЦК). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 ЦК він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК). Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва. Батько позивача набув права власності на вказаний вище житловий будинок до 01.01.2004 р., тобто до дати набрання чинності ЦК України. Так, на дату побудови житлового будинку (1962 рік), питання набуття громадянами права власності та реєстрації будинків регулювалися «Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 р., яка втратила чинність 13.12.1995 р. та «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 р. №45/5, яка втратила чинність 07.07.1994 р. За змістом п.1 Розділу І Інструкції від 31.01.1966 р. реєстрацію будинків із обслуговуючими будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих рад депутатів трудящих. Таким чином рішення Обухівської районної ради депутатів трудящих від 28. 05.1962 р. №179 та Свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктів Української РСР на будівництво об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою с.Халеп`я, підтверджує належність будинку діду позивача та в подальшому, шляхом успадкування, батькові позивача, як спадкодавцю. Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності: юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Також, статтею 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено житловий будинок як об`єкт нерухомого майна, стосовно якого проводиться державна реєстрація прав. Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Зазначене підтверджує ту обставину, що потенційний спадкоємець не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. Разом з тим, відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно не є підставою для відмови у задоволенні позову (10 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи\~№ 557/1209/16-ц, провадження № 61-19875св18 (ЄДРСРУ № 77136277). Адже позов про превентивний захист права власності ((попереджувальний) спосіб захисту права власності, який на відміну від інших способів передбачає захист права власності у випадку, коли порушення права ще не відбулося, але є підстави вважати, що воно має статися) може бути пред`явлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою (11.04.18 р. Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у справі\~№910/5630/17). Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право) (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06.06.2018 по справі\~№597/1070/15-ц). Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В зв`язку з тим, що батько позивача, не отримав правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельні ділянки, позивач не має можливості оформити право власності на них. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що представником позивача доведено ті обставини на які він посилався як на підставу позовних вимог, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved